490/440/17 28.02.2017
н/п 1-кп/490/446/2017
Справа № 490/440/17

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куцуруб, Очаківського району, Миколаївської області, громадянина України, національність українець, з середньо-технічною освітою, неодруженого, раніше не судимого, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3
02 липня 2013 року ОСОБА_3 уклав контракт з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
З того ж часу ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця, відповідно до прийнятої присяги урочисто присягнув, вступаючи на військову службу завжди бути Українському народові вірним і відданим, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну і військову таємницю, присягнув виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників, присягнув ніколи не зраджувати Українському народові, і розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , найменування якої в подальшому, змінено на умовне - військова частина польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 , від 02.07.2013 № 47-ПМ, ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого розвідника команди спеціального призначення загону спеціального призначення зазначеної військової частини.
13 січня 2016 року, о 08 год. 00 хв., старшина 1 статті ОСОБА_3 діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 128, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1, п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом, з метою ухилитися назавжди від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив нез`явлення до військової частини НОМЕР_3 розташованої в АДРЕСА_2 , куди був відряджений відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 №12 від 12.01.2016, та до теперішнього часу не з`явився до військової частини-польова пошта НОМЕР_2 з відрядження, та продовжував незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який ухилився від військової служби.
16 січня 2017 року о 15 год. 00 хв. старшина 1 статті ОСОБА_3 з`явився до військової прокуратури Миколаївського гарнізону.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд за згодою сторін дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються. При цьому, роз`яснив сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідження документів, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений суду показав, що 13 січня 2016 року він не з`явився до військової частини НОМЕР_3 в АДРЕСА_1 , для проходження обстеження військово-лікарською комісією, оскільки не бажав і на даний час не бажає проходити військову службу, через події, що викликають почуття страху, жаху, які сталися в ході проходження військової служби в зоні АТО, де потрапив і перебував у полоні, тривалістю понад один місяць. У вчиненому правопорушенні щиро кається.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у дезертирстві, тобто не з`явленні на службу до військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
При призначенні покарання суд в порядку ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у лікаря - психіатра та нарколога на обліку не перебуває, неодружений, є учасником бойових дій внаслідок проходження військової служби в зоні АТО в Луганській, Донецькій областях в 2014р..
Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого.
Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в найнижчий межі санкції ч. 3 ст. 408 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 в порядку ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням.
Іспитовий строк встановити 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку суду після його проголошення негайно вручається обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1