АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/911/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 13 січня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець м.Харкова, громадянин України, із
середньою освітою, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше
судимий 03 березня 2016 року Московським
районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК
України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, -
засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 03 березня 2016 року, остаточно призначено покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Вироком встановлено, що 11 липня 2016 року, о 13 годині 16 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «Простор» за адресою: м.Харків, вул.Короленко, 4, діючи умисно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з гаманця ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 10000 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 10000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить про пом`якшення покарання, посилаючись на повне визнання вини, щире каяття, працю по найму, постійне місце проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини та батька інваліда 2 групи, добровільне відшкодування шкоди, що потерпілий не має до нього претензій і пробачив його.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги.

Наведені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про суворість призначеного покарання є непереконливими, а зазначені ним обставини судом належним чином враховані при призначенні покарання.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, у тому числі і ті, на які він посилається в апеляційній скарзі, із яких вбачається, що він має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, не працює, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимий за корисний злочин і знову вчинив аналогічний злочин в період іспитового строку, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість.

Згідно із вимогами ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченому ОСОБА_7 в межах санкції статті, за яку його визнано винуватим, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому немає підстав вважати, що призначене покарання є явно несправедливим через суворість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м.Харкова від 13 січня 2017 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 13 січня 2017 року по 04 травня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя
Судді: