АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Кивської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24.02.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Київської міської прокуратури №7 м. Києва ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 23.02.2017 року по 23.04.2017 року, щодо:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в, м. Шевченко Республіка Казахстан, освіта середня спеціальна, офіційно не працює, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Також, підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язано не відлучатися із м. Буча без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, заборонено залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 цілодобово.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Кивської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді Подільського
Справа № 11-сс/796/1495/2017
Категорія: ст.181 КПК України.
Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_9
Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_1
районного суду міста Києва від 24.02.2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В обгрунтування доводів поданої апеляційної скарги вказує, що слідчим суддею при розгляді справи надано невірну оцінку фактичним обставинам кримінального провадження та наявним у ньому ризикам, зокрема не враховано, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих з метою зміни останніми показів, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення
Вважає, що застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є не співмірним з наявними у кримінальному провадженні ризиками.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
23.02.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
24.02.2017 року слідчий Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_5 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, яке обґрунтовував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушенняпередбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків та потерпілих з метою зміни останніми показів, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і запобігання вказаним ризикам є неможливим, у разі застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24.02.2017 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 23.02.2017 року по 23.04.2017 року включно.
Також, зобов`язано не відлучатися із м. Буча без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, заборонено залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 цілодобово.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
За положеннями ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України.
Відповідно до положень зазначеної норми, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З матеріалів судового провадження вбачається, що при розгляді клопотання, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчий виклав з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би йому належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
З урахуванням даних про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає разом з сім`єю у придбаній квартирі, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи, що слідчим у клопотанні, а прокурором в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не було в повній мірі доведено неможливість запобігання передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, шляхом застосування більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, а також враховуючи при цьому практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за доцільніше обмежитися застосуванням щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, в межах строку досудового розслідування, який на переконання колегії суддів в повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження колегія суддів не вбачає.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи, щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Київської міської прокуратури №7 м. Києва ОСОБА_5 про застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 23.02.2017 року по 23.04.2017 року, а саме зобов`язано не відлучатися із м. Буча без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, заборонено залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 цілодобово залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Кивської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
_____________ ____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3