Справа №718/15/17
Провадження №1-в/718/13/17
15.05.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кіцмань клопотання заступника начальника відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 , про порядок вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку
До суду надійшло клопотання заступника начальника відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 , про порядок вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку. В даному клопотанні просить змінити долю речових доказів, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.01.2017 року вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області ОСОБА_6 , було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. Вказаним вироком вирішено долю речових доказів, а саме фальсифікованого пального, яке підлягає знищенню.
Проте, під час виконання вироку виникли сумніви щодо виконання в частині знищення, так як конфіскація пального в дохід держави надасть можливість здійснити переробку та реалізацію зі стягнення коштів у дохід держави, а тому просив змінити порядок виконання вироку в частині вирішення долі речових доказів, а саме, передати нафтопродукти на конфіскацію в дохід держави.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав наведених в ньому.
ОСОБА_6 та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання, оскільки вирок набрав законної сили ще 27.02.2017 року і на протязі цього тривалого часу пальне вже стало непридатним для використання або переробки.
Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Ч. 1 ст. 96-1 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.
Згідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням прокурора. Клопотання про вирішення питання пов`язаного із виконанням вироку подається до суду, який ухвалив вирок.
Таким чином, всебічно, повністю і об`єктивно дослідивши матеріали клопотання суд дійшов висновку, що прокурором не доведено доцільність та можливість застосування спеціальної конфіскації, оскільки, зважаючи на значні терміни після ухвалення вироку, відсутні будь-які відомості про виконання вироку, а саме, не відомо чи вже здійснювалося часткове знищення зазначених нафтопродуктів, стан даних нафтопродуктів, їх потенційна придатність для переробки та вид переробки який буде застосовуватися, а тому зважаючи на вказані обставини клопотання не підлягає задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.ст. 100, 537, 539 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання заступника начальника відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 , про порядок вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1