Справа №465/281/17
Провадження1-кп/465/394/17
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
10.02.17 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в:
20.01.2017 року до Франківського районного суду м.Львова надійшов обвинувальний акт від 17.01.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, разом із угодою про визнання винуватості від 17.01.2017 року, укладеною між підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 .

Зі змісту угоди про визнання винуватості від 17.01.2017 року вбачається, що 18.12.2016 у Франківський відділ поліції надійшов рапорт інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Львова Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_7 про те, що 18.12.2016 року близько 00:45 год., в ході несення служби у Франкському районі м. Львова, від оператора «102» надійшов виклик про особу ОСОБА_6 , котрий ходить із ножем у руках по вул. Науковій,41 у м. Львові. В подальшому по АДРЕСА_1 було помічено невідомого громадянина, у якого в руках був предмет ззовні схожий на ніж. Оскільки даний громадянин відмовився викинути даний предмет із рук, поліцейськими було застосовано силу, та вибито предмет із рук.

Було встановлено, що даним громадянином являється ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у якого в подальшому слідчим у присутності понятих було вилучено предмет ззовні схожий на багнет ніж із зазначеним на ньому номером «ПГ979» та металевим чохлом до нього.

Згідно висновку завідувача сектора трасологічних видів досліджень та обліків відділу криміналістичних видів досліджень Львівського НДЕКЦ ОСОБА_8 № 11/2423 від 10.01.2017 року вилученим предметом являється багнет-ніж №ГІГ979 до 7,62 мм. Самозарядної гвинтівки системи Токарева (СВТ), який був вилучений 18.12.2016 року у гр. ОСОБА_6 , являється військовою холодною зброєю колюче-ріжучої дії. Даний багнет-ніж промислового виготовлення.

Окрім того, зі змісту угоди про визнання винуватості від 17.01.2017 року вбачається обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Крім цього, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 за ч.2 ст.263 КК України буде призначене покарання у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В п.1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості

Згідно із ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно із вимогами ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 263 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті визнав повністю, проте, від угоди про визнання винуватості відмовився, мотивуючи це тим, що вона порушує його права, оскільки він вважає, що є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, та закриття у зв`язку із цим кримінального провадження.

Захисники ОСОБА_6 підтримали його відмову від укладеної угоди, та просили таку не розглядати.

Дослідивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, заслухавши думку сторін, суд дійшов висновку, що у затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити.

Підстави для такого висновку наступні. Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, яка була укладена між ОСОБА_6 та прокурором під час досудового розслідування. Чинний КПК України, зокрема п. 1 ч.3 ст.314 КПК України передбачає лише два варіанти розгляду угод в підготовчому судовому засіданні, а саме суд має право: затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування. Інше не передбачено.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 висловив свою незгоду із укладеною раніше угодою про визнання винуватості, суд вважає, що умови угоди порушують право останнього на звільненими від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим у затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити на підставі п.3 ч.7 ст. 474 КПК України.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, -

у х в а л и в:
відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 17.01.2017 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 .

Кримінальне провадження №0004672 від 18.12.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України - повернути прокурору Львівської місцевої прокуратури №3 для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1