АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури, управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на предмети, схожі на грошові банкноти в сумі 75 000 доларів США, випущені в обіг Федеральною резервною системою США, що були вилучені у ОСОБА_8 29 грудня 2016 року.

Слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 170 КПК України дійшов висновку про доведеність тієї обставини,що грошові кошти, що були вилучені під час затримання ОСОБА_8 , відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України. Разом з тим, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання щодо іншого вилученого майна, а саме банківських карт, свідоцтва про реєстрацію ТЗ , аркушів паперу , візиток та мобільних телефонів, портмоне , оскільки ні в клопотанні, ні в його доповненнях, ні під час розгляду клопотання слідчим не було наведено достатніх відомостей про те, що останні мають ознаки речових доказів та, відповідно, мають значення для кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою повністю задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вилучені у ОСОБА_8 речі, гроші та документи, оскільки органом досудового розслідування вважає, що вказане майно може містити відомості щодо встановлення обставин кримінального правопорушення. Апелянт додає, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судової справи по розгляду клопотання слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що Військовою прокуратурою Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 17.04.2016 за ч. 2 ст. 332-1 КК України. За клопотаннями військової прокуратури Південного регіону України у вказаному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2016 року та 7 грудня 2016 року на судно «SKY MOON» ІМО №7525334, ММSІ № 376562000, міжнародний позивний 5IM737, 1978 року побудови, а також, вантаж - товарну партію технічної соди у кількості 3005,2 тон, накладено арешт.
В подальшому, 29.12.2016 знаходячись у приміщенні ТОВ «Гойа» (розважальний заклад «Шутерс»), за адресою: м. Київ, вул. Московська, 22, ОСОБА_8 надав військовому прокурору Південного регіону України ОСОБА_10 , який займає відповідальне становище, неправомірну вигоду в сумі 75 000 доларів США за вчинення останнім, з використанням наданої йому влади, повноважень прокурора у кримінальному провадженні №0000034 від 17.04.2016, процесуальних дій, спрямованих на знаття арешту з вищезазначеного судна.

ОСОБА_8 29.12.2016 затримано у порядку ст. 208 КПК України та повідомлено йому про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Санкцією ч. 3 ст. 369 КК України передбачено додатковий вид покарання як конфіскація майна.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В ухвалі слідчий суддя зазначив про те, що окрім необхідності арешту вилучених предметів, візуально схожих на банкноти, випущені в обіг Федеральною резервною системою США на загальну суму 75 000 доларів США, органом досудового розслідування не доведена необхідність у арешті іншого вилученого у підозрюваного майна речей, грошей та документів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки з доданих до клопотання органу досудового розслідування документів не вбачається тої обставини, що речі, майно та документи у арешті яких було відмовлено, можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема можуть бути використані як доказ факту чи обставин надання неправомірної вигоди.

Не була доведена необхідність такого арешту і прокурором під час розгляду судом апеляційної скарги.

За наведеного, доводи апеляційної скарги, щодо необґрунтованості у відмові в накладенні арешту на інше майно, що належить ОСОБА_8 є такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження. Слідчим суддею накладено арешт відповідно до вимог КПК України на підставі належно досліджених доводів з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, при цьому перевірено розумність та співрозмірність обмеження права власності на вказане майно, що відповідає завданням кримінального провадження. Підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року, якоючастково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури, управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на предмети, схожі на грошові банкноти в сумі 75 000 доларів США, що були вилучені у ОСОБА_8 29 грудня 2016 року. - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/854/2017

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1