Житомирський районний суд Житомирської області
Справа № 1-151/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2011 року, Житомирський районний суд, Житомирської області в складі:

головуючого судді - Мокрецького В.І., з участю секретаря судового засідання - Фурман О.А., прокурора - Поліщука В.Л., адвоката - ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, неодружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_6, в порядку ст. 89 КК України вважається раніше не судимим,

за ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2011 року близько 17 години ОСОБА_2 і ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на проїзній частині дороги, неподалік магазину, розташованого по вул. Центральній, в с. Ульянівка, Житомирського району та області, помітили потерпілого ОСОБА_4, який йшов їм на зустріч по вказаній вулиці, та вирішили вчинити відносно нього хуліганській дії. З цією метою, ОСОБА_2 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю спільно із ОСОБА_3, тобто групою осіб, умисно наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_4, від чого той впав на землю. Після чого, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючі з особливою зухвалістю, умисно нанесли чисельні удари руками та ногами по голові, тулубу та рукам ОСОБА_4, який лежав на землі. Після нанесення ударів, ОСОБА_4 підвівся на ноги, але брати ОСОБА_5 продовжували порушувати громадський порядок та смикали ОСОБА_4 за одяг, виражаючись при цьому в його адресу нецензурною лайкою.

Вказані хуліганські дії ОСОБА_5 помітив потерпілий ОСОБА_6, який підійшов до підсудних та зробив їм з цього приводу зауваження. Проте, ОСОБА_2 на дане зауваження адекватно не відреагував та навпаки почав виражатися нецензурними словами на адресу ОСОБА_6, а ОСОБА_3, в цей час, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю разом з ОСОБА_2, тобто групою осіб, умисно наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_6, від чого той впав на землю.

Після цих подій ОСОБА_5 зайшли на майданчик біля магазину, що розташований в тому ж селі по вул. Центральній, 14, де після вжиття спиртних напоїв, продовжували вчиняти хуліганські дії при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_2, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю спільно із ОСОБА_3, тобто групою осіб, умисно наніс два удари кулаками в обличчя потерпілого ОСОБА_6, який прийшов до згаданого вище магазину разом з ОСОБА_7, а ОСОБА_3 у цей же час, умисно смикав за одяг потерпілого ОСОБА_7 Під час цього ОСОБА_5 з метою припинення бійки між вказаними особами розпилила з балончику сльозогінний газ, який потрапив в очі учасників бійки, після чого ОСОБА_6 і ОСОБА_7 пішли з місця події в напрямку будинку культури.

Зайшовши на територію будинку культури, розташованого по вул. Центральна, 41 в с. Ульянівка, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 снігом почали витирати очі від сльозогінного газу. В цей час ОСОБА_5, з метою продовження вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, групою осіб, підбігли до потерпілих, після чого ОСОБА_2 наніс чисельні удари кулаками по голові ОСОБА_6, а ОСОБА_3 наніс декілька ударів кулаками по тулубу ОСОБА_8

Після цього підсудний ОСОБА_2, продовжуючи свої хуліганські дії, з метою застосування предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, дістав з кишені куртки ніж, яким умисно наніс удар у ліве стегно ОСОБА_7, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді поверхневої колото-різаної рани по задній поверхні лівого стегна. Помітивши ножа, ОСОБА_6 штахетиною намагався вибити його з руки ОСОБА_2, однак той, продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, умисно наніс цим ножем один удар в обличчя, один удар по руці і один удар по тулубу ОСОБА_6, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя у момент заподіяння у вигляді колото-різаної рани черевної порожнини зліва, раневий канал якої проникає в черевну порожнину з ушкодженням лівої нирки та розвитком внутрішньої черевної кровотечі та гемоперитонеуму, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани губи, колото- різаної рани лівого передпліччя.

Потерпілий ОСОБА_4, проходячи у той час біля місця, де відбувалась вищевказана бійка, помітив у руках ОСОБА_2 згаданий ніж та з метою припинення хуліганських дій штахетиною намагався вибити ножа з руки ОСОБА_2 Проте ОСОБА_2, продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, умисно наніс два удари вказаним ножем по тулубу ОСОБА_4, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя у момент заподіяння у вигляді колото-різаної рани правої поперекової ділянки, раневий канал якої проникає в черевну порожнину з розвитком заочеревної гематоми та гемоперитонеуму, колото-різаної рани грудної клітки зліва, раневий канал якої проникає в плевральну порожнину з ушкодженням діафрагми.

Крім того, внаслідок хуліганських дій підсудних потерпілим ОСОБА_8, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 М І. завдано фізичного болю.

В судовому засіданні підсудні не заперечують, що 01.01.2011 року, близько 17 годин, в с. Ульянівка вони билися з потерпілими спочатку біля магазину, а потім біля будинку культури. До того ж підсудний ОСОБА_2 не заперечує, що під час вказаної бійки він заподіяв ножем потерпілим вищевказані тілесні ушкодження. Проте, підсудні не визнали себе винними у вчиненні хуліганства, оскільки на їх думку ініціаторами сварки та бійки є самі потерпілі, а вони лише захищались від них. Окрім цього, підсудні ОСОБА_5 заперечили той факт, що ОСОБА_2 приймав участь у першому епізоді вчинення хуліганства відносно ОСОБА_4, а саме у побитті останнього біля коней. Також ОСОБА_2 пояснив, що ніж у нього опинився в кишені випадково, оскільки він взяв його з дому щоб розплутати віжки коней. В суді ОСОБА_2 повідомив, а ОСОБА_3 підтвердив, що він, як до бійки з потерпілими, так і під час бійки біля будинку культури, не бачив ножа у ОСОБА_2.

Не дивлячись на пояснення підсудних суд вважає, що вина останніх у вчиненні інкримінуємих їм злочинах повністю доведена нижчевикладеними доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_4, який в судовому засіданні підтвердив той факт, що 01.01.2011 року близько 17 години він в магазині, що розташований в с. Ульянівка, Житомирського району придбав пляшку вина, після чого зустрів братів ОСОБА_2. ОСОБА_2 запропонував віддати йому вказане вино, але він відмовив ОСОБА_2 віддати вино та віддав його свідку ОСОБА_9, який в той час проходив повз них. У звязку з тим, що він не віддав вино ОСОБА_2, останній наніс йому удар кулаком в обличчя від якого він впав на землю. Після цього, брати ОСОБА_5 почали його бити ногами. Це побачив потерпілий ОСОБА_6, який зробив ОСОБА_5 зауваження. Після чого підсудні почали бити ОСОБА_6, який впав на землю. Пізніше, він помітив, що загубив під час бійки з ОСОБА_10 шапку. Коли він повернувся на місце події, щоб забрати свою шапку, то побачив біля клубу бійку між підсудними ОСОБА_10 та потерпілими ОСОБА_6 і ОСОБА_7. В ході цієї бійки він помітив у руках ОСОБА_2 ножа. Щоб вибити ніж з руки ОСОБА_2, він взяв штахетину та підійшов до останнього, але не зміг вибити з руки ОСОБА_2 ніж, в свою чергу, той наніс цим ножем йому два удари в спину.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_6, який пояснив, що 01 січня 2011 року, проходячи біля магазину в с. Ульянівка, побачив як підсудні бють потерпілого ОСОБА_4 Він запитав підсудних про причину конфлікту, після чого підсудний ОСОБА_3 безпричинно наніс йому удар

в обличчя, від якого він упав. Підвівшись він пішов додому та по дорозі зустрів потерпілого ОСОБА_7, який запропонував йому піти до магазину випити пива. Біля магазину вони з ОСОБА_7 зустріли Сівацьких, з вини яких знову розпочалася бійка, яка була припинена внаслідок застосування ОСОБА_5 сльозогінного газу з газового балончика. Цей газ потрапив їм в очі, внаслідок чого вони з ОСОБА_7 пішли до будинку культури вимити очі снігом. Але підсудні, не припиняючи свої хуліганські дії, наздогнали їх та знову розпочали бійку в результаті якої ОСОБА_2 підрізав його ножем.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_7, який пояснив, що 01 січня 2011 року близько 18 години в центрі села Ульянівка зустрів потерпілого ОСОБА_6, який повідомив, що його та ОСОБА_4 побили брати ОСОБА_5. Після чого вони з ОСОБА_6 пішли до магазину по пиво. В магазині вони зустріли братів ОСОБА_5, яким він запропонував вибачитися перед потерпілим ОСОБА_6. Внаслідок чого між ними та підсудними виникла сварка, яка переросла в бійку. Потім ОСОБА_5 розпилила з балончику потерпілим в очі сльозогінний газ. У звязку з цим, він з ОСОБА_11 вибігли на вулицю вмити очі снігом. Але підсудні направилися слідом за ними і біля будинку культури знову вчинили бійку. В ході цієї бійки він помітив в руках у підсудного ОСОБА_2 ніж, яким той ударив його у ліве стегно. Також він побачив як потерпілий ОСОБА_11

A.Л. тримався рукою за живіт, а ОСОБА_4 лежав на дорозі.

Пояснення потерпілих та винуватість підсудних у вчиненні хуліганства також підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_12, яка підтвердила той факт, що 01.01.2011 року близько 17 години біля магазину в с. Ульянівка, у якому вона працює продавцем, між ОСОБА_7

B.В. та ОСОБА_6 з одного боку, та братами ОСОБА_10 з іншого, відбулась сварка, під час якої потерпілі і підсудні шарпали один одного за одяг. Потім ОСОБА_5 із газового балончика розпилила сльозогінний газ, у звязку з чим сварка припинилась. Через деякий час вона дізналась, що між вказаними особами відбулась бійка під час якої ОСОБА_6 та ОСОБА_4 отримали ножем тілесні ушкодження, у звязку з чим вона викликала швидку медичну допомогу і міліцію.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили в суді пояснення потерпілих та свідка ОСОБА_12 про те, що 01.01.2011 року близько 17 години потерпілі під час сварки та бійки з підсудними ОСОБА_10 отримали від останніх вищевказані тілесні ушкодження.

Окрім пояснень потерпілих та свідків, обставини вчинення підсудними злочинів, які викладені у вироку вище, підтверджується наступними матеріалами справи.

Протоколом допиту свідка ОСОБА_15, який на досудовому слідстві пояснив, що 01.01.2011 року близько 16 години він пішов до магазину, який розташований у центрі с. Ульянівка. Через деякий час на подвіря магазину зайшли підсудні та ОСОБА_5, які стали біля столику. Згодом до ОСОБА_5 підійшли ОСОБА_6 і ОСОБА_7 Коли ОСОБА_15 виходив з території магазину він почув, що між згаданими особами розпочалася сварка /т.1 а.с. 233-234/.

Протоколами відтворення обстановки та обставин події від 16.02.2011 року з участю потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з яких вбачається, що на досудовому слідстві останні на місці вчинення злочину, а саме біля магазину та будинку культури підтвердили свої пояснення про обставини вчинення підсудними хуліганських дій в ході яких ОСОБА_2 заподіяв їм ножем тілесні ушкодження /г. 1, а.с. 145-179/.

Протоколами очних ставок між обвинуваченим ОСОБА_2К та потерпілими ОСОБА_7, ОСОБА_6 в ході яких вказані потерпілі підтримали свої пояснення про те, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 01.01.2011 року в стані алкогольного спяніння вчинили хуліганські дії біля магазину, а потім біля будинку культури ОСОБА_2 ножем заподіяв їм та ОСОБА_4 тілесні ушкодження. ОСОБА_2, у відповідності до ст. 63 Конституції України, від дачі пояснень під час цієї слідчої дії відмовився/т. 1 а.с. 189-191,201-202/.

Протоколами очних ставок між підозрюваним ОСОБА_3К та потерпілими ОСОБА_7, ОСОБА_6 в ході яких вказані потерпілі підтримали свої пояснення про те, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 01.01.2011 року в стані алкогольного спяніння вчинили хуліганські дії біля магазину, а потім біля будинку культури ОСОБА_2 ножем заподіяв їм та ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а ОСОБА_3, у відповідності до ст. 63 Конституції України від дачі показань відмовився /т. 2 а.с. 24-27/.

Протоколом огляду місця події від 01.01.2011 року під час якого було проведено огляд подвір'я магазину, що розташований в с. Ульянівка по вул. Центральній, 14 і території біля будинку культури по вул. Центральна, 41 цього ж села та вилучено ніж, речовину бурого кольору на марлеві тампони, рукавичку з нашаруванням речовини бурого кольору/т. 1.а.с. 9-19/.

Виписками №№ 363, 364 із медичних карток амбулаторних хворих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 02.01.2011 року, згідно яких встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у стані алкогольного сп'яніння /т. 1 а.с. 28, ЗО/.

Протоколом пред'явлення предметів для впізнання за участю свідка ОСОБА_10, яка під час даної слідчої дії впізнала та показала на ніж, вилучений під час огляду місця події 01.01.2011 року, якого вона раніше бачила у свого батька ОСОБА_3 /т. 2 а.с. 10-11/.

Висновком судово-медичної експертизи № 449 від 07.02.2011 року, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні у ОСОБА_7 було виявлено рубець, який утворився на місці загоєння поверхневої колото-різаної рани по задній поверхні лівого стегна і вказана рана відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, утворилася від дії гострого предмету, не виключено від дії леза ножа, за умови, що потерпілий на час спричинення йому тілесних ушкоджень знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні і був повернутий до нападаючої особи задньою стороною тіла /т. 2 а.с.118/.

Висновком судово-медичної експертизи № 609 від 17.02.2011 року, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні у ОСОБА_4 виявлено колото-різану рану правої поперекової ділянки, раневий канал якої проникає в черевну порожнину з розвитком заочеревинної гематоми та гемоперитонеуму (наявність крові в черевній порожнині) й колото-різану рану грудної клітки зліва, раневий канал якої проникає в плевральну порожнину з ушкодженням діафрагми, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії колючо-ріжучих предметів, можливо внаслідок нанесення в будь-якій послідовності, не менше 2-х ударів клинком ножа, за обставин та в терміни, що вказані в медичних документах та постанові про призначення експертизи /т. 2 а.с. 135-136/.

Висновком судово-медичної експертизи № 608 від 17.02.2011 року, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні у ОСОБА_6 виявлено колото-різану рану верхньої губи, колото-різану рану лівого передпліччя, які є легкими тілесними ушкодженнями з короткочасним розладом здоров'я; колото-різану рану черевної порожнини зліва, раневий канал якої проникає в черевну порожнину з ушкодженням лівої нирки та розвитком внутрішньої черевної кровотечі та гемоперитонеуму (наявність крові в черевній порожнині), яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії колючо-ріжучих предметів, можливо внаслідок нанесення в будь-якій послідовності не менше трьох ударів клинком ножа. Виявлена у ОСОБА_6 рана на лівому передпліччі могла утворитися при спробі захисту від удару клинком ножа /т.2 а.с. 126-127/.

Висновком судово-медичної експертизи № 950 від 16.03.2011 року, відповідно до

якого виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитися за обставин та при такому взаєморозташуванні потерпілого й особи, яка нанесла ушкодження, на які вказує в ході відтворення обстановки та обставин події потерпілий /т. 2 а.с.150-151/.

Висновком судово-медичної експертизи № 930 від 15.03.2011 року, відповідно до

якого виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли утворитися за обставин та при такому взаєморозташуванні потерпілого й особи, яка нанесла ушкодження, на які вказує в ході відтворення обстановки та обставин події потерпілий /т. 2 а.с. 158-159/.

Висновком судово-медичної експертизи № 959 від 16.03,2011 року, відповідно до

якого виявлена у ОСОБА_7 колото-різана рана по задній поверхні лівого стегна

утворилась від гострого предмету, не виключено, що від дії леза ножа, за умови, що потерпілий на час спричинення йому тілесних ушкоджень знаходився у вертикальному або близькому до ньому положенні і був повернутий до нападаючої особи задньої стороною тіла Іт. 2 а.с.166-167/.

Висновком судово-імунологічної експертизи № 77 від 18.03.2011 року, згідно якого у вирізках із перчатки, вилучених в ході огляду місця пригоди 01.01.2011 року біля будинку культури в с. Ульянівка, знайдено кров людини. При серологічному дослідженні в даних об'єктах виявлені антигени А та В, які властиві ОСОБА_4 та можуть походити від нього /т. 2 а.с. 36-38/.

Висновком судово-імунологічної експертизи № 83 від 18.03.2011 року, згідно якого у вирізках з марлевого тампону, вилученому в ході огляду місця пригоди 01.01.2011 року на подвір'ї магазину, знайдено кров людини. При серологічному дослідженні в даному об'єкті виявлений антиген Н, який властивий ОСОБА_6 та може походити від нього Іт. 2 а.с. 55-57/.

Висновком судово-імунологічної експертизи №84 від 18.03.2011 року, згідно якого у вирізках з марлевого тампону, вилученому в ході огляду місця пригоди 01.01.2011 року біля дверей магазину, знайдено кров людини. При серологічному дослідженні в даному об'єкті виявлений антиген Н, який властивий ОСОБА_6 та може походити від нього /т. 2 а.с. 65-67/.

Висновком судово-психіатричної експертизи №105-2011 від 15.02.2011 року, який свідчить, що в період часу до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_2 протиправні вчинки, останній будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Вчинки, які йому інкримінують, були послідовними, ситуаційно обумовленими та колективними, з адекватною мовною продукцією та чіткою орієнтацією в часі та місці перебування. ОСОБА_2 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану на даний час не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру /т. 2 а.с. 186-187/.

4

Висновком судово-наркологічної експертизи №Д-214 від 15.03.2011 року відповідно до якого ОСОБА_2 психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю не має, примусового лікування не потребує /т.2 а.с. 180/.

Висновком судово-наркологічної експертизи №Д-265 від 29.03.2011 року, відповідно до якого у ОСОБА_3 встановлено психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, тобто вживання зі шкідливими наслідками. Синдромом залежності від вживання алкоголю не страждає, примусового лікування не потребує /т. 2 а.с. 193/.

Поясненням свідків ОСОБА_5 та її дочки ОСОБА_16 про те, що 01.01.2011 року ініціаторами бійки біля магазину та будинку культури в с. Ульянівка є потерпілі ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_17, які спочатку зупинили гужові сані на яких вони разом з підсудними їхали додому, а потім влаштували бійку біля саней та магазину суд не вірить, оскільки вказані свідки є близькими родичами підсудних, а тому зацікавлені у розгляді цієї справи на користь останніх, а також у звязку з тим, що ці пояснення свідків суперечать обставинам справи та іншим доказам, зокрема, поясненням потерпілих, які пояснили, що спочатку підсудні розпочали бійку з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 біля саней, потім підсудні влаштували бійку з ОСОБА_6 та ОСОБА_17 біля магазину, а потім підсудні вчинили бійку з ОСОБА_6, ОСОБА_17 та ОСОБА_4 біля будинку культури, в ході якої ОСОБА_2 ножем заподіяв тілесні ушкодження кожному потерпілому. Окрім цього, пояснення свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_16 суперечать і поясненням підсудних, які стверджують, що ОСОБА_2 не приймав участі в бійки ОСОБА_3 з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 біля коней, оскільки ОСОБА_2 у той час перебував в магазині, а також біля магазину відбулась бійка між ОСОБА_16, з одного боку, та ОСОБА_6 і ОСОБА_17, з іншого, при цьому підсудні, як і потерпілі стверджують, що ОСОБА_4 під час бійки біля магазину не було, останній зявився під час бійки біля будинку культури.

Оцінивши зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудних у вчинені зазначених у вироку злочинах доведена повністю, а тому наступним чином кваліфікує дії підсудних:

ОСОБА_3, які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб за ч. 2 ст. 296 КК України;

ОСОБА_2, які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб та із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень за ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_2, які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння за ч. 1 ст. 121 КК України.

У відповідності до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.

Оскільки судом встановлено, що підсудний ОСОБА_2 під час вчинення хуліганських дій випадково виявив у себе в кишені ніж, який і пристосував для нанесення потерпілим тілесних ушкоджень, суд вважає за потрібним перекваліфікувати обвинувачення ОСОБА_2 в цей частині, а саме з вчинення хуліганства із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, на вчинення хуліганства із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Зі змісту п. 12. вищеназваної Постанови убачається, що при вчиненні хуліганства групою осіб за ч. 4 ст. 296 КК можуть бути кваліфіковані дії тих його учасників, які особисто застосували зброю або інший предмет, спеціально пристосований чи заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а також тих осіб, які хоча самі й не застосовували зазначених знарядь, але дали згоду чи в інший спосіб сприяли їх застосуванню іншими виконавцями цього злочину. Якщо один з учасників злочину застосував такі знаряддя без відома інших, то відповідальність за ч. 4 ст. 296 КК має нести лише він.

5

В свою чергу судом встановлено, що ОСОБА_2 застосував ніж без відома ОСОБА_3, який під час хуліганських дій не бачив в руках ОСОБА_2 ножа. Цей факт підтверджується як поясненнями потерпілих про те, що ніж тримав лише ОСОБА_2, так і поясненнями підсудних, які пояснили, що ОСОБА_3 на бачив під час бійки з потерпілими ножа в руках ОСОБА_2) а отже, ОСОБА_3 не давав згоди ОСОБА_2 для застосування цього ножа при вчиненні хуліганства. З огляду на викладене суд вважає, що кваліфікуюча ознака, як вчинення хуліганства із застосуванням предмета спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, має бути виключена з обсягу обвинувачення предявленого ОСОБА_3

У звязку з цим, а також враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд не приймає до уваги доводи державного обвинувача про те, що ОСОБА_3 під час вчинення хуліганських дій міг бачити ніж в руках ОСОБА_2, а відтак фактично дав згоду ОСОБА_2 на застосування цього ножа в ході бійки. Згадані доводи обвинувачення, в контексті ст. 62 Конституції України, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються будь-якими доказами, а тому не можуть бути інкриміновані ОСОБА_3

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості та тяжкими. Особи підсудних, які посередньо характеризуються за місцем проживання, раніше не судимі, частково відшкодували завдану потерпілим шкоду, а саме 2500 грн. потерпілому ОСОБА_4 та 2300 грн. ОСОБА_6, фактично визнали обставини справи, але неправильно дали своїм діям юридичну оцінку. Окрім цього, при призначенні покарання суд враховує те, що ОСОБА_2 доглядає та проживає разом з матірю ОСОБА_19, якій на даний час виповнилось 80 років, а підсудний ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а саме сина ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_7 і доньку ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_8

Також суд враховує обставини справи, що обтяжують і пом'якшують покарання підсудним, а також думку потерпілих, які не наполягають на суворості покарання. Разом з тим, в судових дебатах потерпілий ОСОБА_4 погодився з думкою прокурора щодо реального відбуття підсудними покарання у вигляді позбавлення волі.

Обставинами, що помякшують покарання підсудних є фактичне визнання вини, часткове відшкодування потерпілим заподіяної шкоди та публічне вибачення підсудних в залі судового засідання перед потерпілими.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудних є вчинення злочинів в стані алкогольного спяніння.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що підсудним ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід призначити покарання необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі.

В свою чергу, враховуючи тяжкість злочинів, ставлення підсудних до вчиненого, їх особи, сімейний стан, а також обставини, що помякшують покарання, суд вважає, що ОСОБА_2 можливо призначити мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, а виправлення ОСОБА_3 можливо без ізоляції його від суспільства, у звязку чим суд дійшов висновку, що останнього можливо звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням до нього випробування передбаченого ст. 75 КК України.

Клопотання підсудного ОСОБА_2 про звільнення його від покарання за вчинення ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України на підставі п.«є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до ст. 1 названого Закону та ст. 12 КК України, ОСОБА_21 одними і тими ж діями вчинив два тяжких злочини, що передбачені ч. 1 ст. 121 та ч. 4 ст. 296 КК України. Відтак, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році», підсудний ОСОБА_2 не може бути звільнений від покарання за вчинення тяжкого злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Цивільний позов прокурора Житомирського району в інтересах держави в особі центральної районної лікарні Житомирського району на суму 5206 грн. 96 коп. до ОСОБА_2, який він в судовому засіданні визнав, суд задовольняє повністю, оскільки вказана сума складається з витрат закладу охорони здоров'я на лікування потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від тілесних ушкоджень, які були їм заподіяні підсудним ОСОБА_2 та підтверджується відповідними розрахунками (т.1 а.с. 83-85, т. З а.с. 90-92). Разом з тим, суд відмовляє прокурору у задоволенні його позову до ОСОБА_3, оскільки судом встановлено, що останній не причетний до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Зокрема, прокурором не доведено, що хуліганськими діями ОСОБА_3 потерпілим були заподіяні тілесні ушкодження, тобто прокурором не доведено причинного звязку між діями ОСОБА_3 та витратами повязаними із лікуванням потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в частині стягнення з підсудних на їх користь матеріальної шкоди, відповідно на користь ОСОБА_4 15000 грн. та

на користь ОСОБА_6 4000 грн., не підлягають задоволенню, оскільки потерпілі не надали суду будь-яких доказів на підтвердження розміру вказаної майнової шкоди, зокрема, письмових доказів про витрати повязані з їх лікуванням, доказів про інші матеріальні збитки, що були заподіяні їм вказаними злочинами.

Разом з тим, судом встановлено, що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від підсудних ОСОБА_3 зазнали фізичного болю, а з боку підсудного ОСОБА_2, окрім цього, останні зазнали ще й тілесних ушкоджень, у звязку з чим тривалий час перебували на одужанні в лікарні. З огляду не це , суд вважає, що винними діями підсудних потерпілим завдана моральна шкода, яка виражається у душевному хвилюванні, фізичному болю та негативних наслідках з приводу лікування тілесних ушкоджень. Виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням добровільно відшкодованої шкоди потерпілим, а саме ОСОБА_4 2500 грн. та ОСОБА_6 2300 грн., суд дійшов висновку, що підсудними потерпілому ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода еквівалентна грошовому виміру в розмірі 1500 грн., а ОСОБА_6 в розмірі 1700 грн.

Враховуючи всі обставини страви, участь кожного підсудного у заподіянні вказаної моральної шкоди потерпілим та те, що саме від дій ОСОБА_2 потерпілі зазнали вищевказані тілесні ушкодження, які у послідуючому й привели до згаданих витрати немайнового (морального) характеру, суд вважає, що позов потерпілих підлягає частковому задоволенню, а з підсудних на користь потерпілих необхідно стягнути вказану моральну шкоду пропорційно до участі кожного підсудного у заподіянні цієї шкоди потерпілим. Таким чином, суд вважає, що на користь потерпілих з ОСОБА_2 необхідно стягнути 90%, а з ОСОБА_3 відповідно 10%, розміру цієї моральної шкоди.

Окрім цього, у відповідності до ст. 91 КПК України, суд покладає в дольовому порядку на підсудних витрати за проведення двох судово-дактилоскопічних експертиз, на суму 562 грн. 80 коп. (т.2 а.с. 97, 112) та на підсудного ОСОБА_2 витрати за проведення експертизи холодної зброї на суму 168 грн. 84 коп. (т.2 а.с. 78).

Речові докази по справі підлягають знищенню.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання за:

ч. 1 ст. 121 КК України, у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі; ч. 4 ст. 296 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1, ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_2 до строку відбування покарання час утримання його під вартою з 14.02.2011 року, тобто з часу його затримання (т. 1 а.с. 118-123, 196).

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому за вказаний злочин покарання у вигляді З (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від

відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, а саме буде повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити засудженим попередню, ОСОБА_3 - підписку про невиїзд, а ОСОБА_2 - утримання під вартою.

Цивільний позов прокурора Житомирського району в інтересах держави в особі центральної районної лікарні Житомирського району до ОСОБА_2 задовольнити повністю та стягнути з останнього на користь центральної районної лікарні Житомирського району (с. Станишівка, Житомирського району, Житомирської області) - 5206 грн. 96 коп. на відшкодування витрат на лікування потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_6

У задоволенні цього позову до ОСОБА_3 відмовити.

7

Позов ОСОБА_4 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_2 - 1350 грн., а ОСОБА_3 - 150 грн.

В решті частини позову ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_2 - 1530 грн., а ОСОБА_3 - 170 грн.

В решті частини позову ОСОБА_6 відмовити.

Судові витрати за проведення двох судово-дактилоскопічних експертиз, на загальну суму 562 грн. 80 коп. суд покладає на ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в дольовому порядку, тобто в рівних частках, а саме по 281 грн. 40 коп. з кожного.

Судові витрати за проведення експертизи холодної зброї на суму 168 грн. 84 коп. суд покладає на ОСОБА_2

Речові докази по справі, а саме два змиви на марлеві тампони нашарування речовини бурого кольору, рукавичку з нашаруванням речовини бурого кольору, ніж, шматок штахети, сім пластикових стаканчиків, пусту пляшку з під горілки «Старий Житомир», пачку з під цигарок «прима срібна», які зберігаються в кімнаті речових доказів УМВС України в Житомирській області, - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_2, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: