Провадження № 1-кп/520/301/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2017 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004051 від 19 вересня 2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Тарутине, Одеської області, громадянина України, українця, студента 4 курсу технікуму газової та нафтової промисловості ОНАХТ, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, тимчасово не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с.Тарутине, Одеської області, громадянина України, українця, студента 4 курсу Одеської державної академії будівництва і архітектури, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в с.Тарутине, Одеської області, громадянина України, українця, студента 4 курсу технікуму газової та нафтової промисловості ОНАХТ, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
19 вересня 2016 року, о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка була направлена на таємне викрадення чужого майна з готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Після чого, в той же день, приблизно о 03 годині 39 хвилин, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір та переконавшись в тому, що їх злочинні дії будуть непоміченими, діючи умисно та з корисливих мотивів, проникли на територію готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , де впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрали майно, яке належить готельному комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а саме: три мобільних каучукових стільця, вартістю за один стілець 339 гривень, тим самим спричинивши фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1 017,00 гривень.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, отримавши можливість викраденим майном розпорядитись на власний розсуд.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 19 вересня 2016 року, вночі, він проводжав своїх друзів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до їх гуртожитку. Вони проходили по АДРЕСА_6 дорога повз готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Перед готельним комплексом є кафе з літнім майданчиком, на якому стояли стільці та столи. Раптово у них виник намір взяти стільці з літнього майданчику. Хто запропонував це зробити, він не пам`ятає, це виникло спонтанно. Вони через невеликий паркан взяли три стільці з літнього майданчика та пішли далі. Через деякий час вони зрозуміли, що скоїли, повернулись до готельного комплексу, однак там вже були співробітники поліції. Вони зізнались у скоєному, згодом вони повернули стільці власнику.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив повністю показання обвинуваченого ОСОБА_3 , та зазначив, що добавити йому нічого.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив повністю показання обвинуваченого ОСОБА_3 , та зазначив, що добавити йому нічого.

Крім того, обвинувачені, кожен окремо, в судовому засіданні зазначили, що з матеріалами кримінального провадження вони знайомі в повному обсязі, жодних зауважень до зібраних доказів вони не мають та вважають за непотрібним досліджувати всі докази. В скоєному вони розкаюються.

Крім пояснень обвинувачених, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Так, характеризуючим матеріалом щодо ОСОБА_3 підтверджено, що обвинувачений раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Так, характеризуючим матеріалом щодо ОСОБА_4 підтверджено, що обвинувачений раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.

Так, характеризуючим матеріалом щодо ОСОБА_5 підтверджено, що обвинувачений раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.

Також, постановою слідчого від 19.09.2016 року речовим доказом визнано відеозапис на CD-диску з камери відеоспостереження на фасаді будинку готельного комплексу «Марінара», який зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Постановою слідчого від 24.10.2016 року речовими доказами визнано три мобільних каучукових стільці, які передані на зберігання представнику потерпілої особи.

Звітом про незалежну оцінку вартості рухомого майна від 22.09.2016 року, зробленим на підставі постанови про визначення ринкової вартості від 22.09.2016 року, встановлено вартість мобільного каучукового стільця 339 гривень 00 копійок.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

Потерпілий надав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі, зазначивши, що матеріальних та моральних претензій до обвинувачених не має, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Інші докази відповідно до ч.3 ст.349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оскаржуються та відсутні сумніви відносно позиції обвинувачених та інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки) за попередньою змовою групою осіб, та обвинувачений дійсно винний в скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки) за попередньою змовою групою осіб, та обвинувачений дійсно винний в скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки) за попередньою змовою групою осіб, та обвинувачений дійсно винний в скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та розкаявся у скоєному, відшкодував завдані збитки, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та розкаявся у скоєному, відшкодував завдані збитки, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та розкаявся у скоєному, відшкодував завдані збитки, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч.2 ст.185 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладенні на нього обов`язки.

На підставі п.1 ч.1 ст.76, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.
Визнати ОСОБА_4 винним за ч.2 ст.185 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладенні на нього обов`язки.

На підставі п.1 ч.1 ст.76, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.
Визнати ОСОБА_5 винним за ч.2 ст.185 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладенні на нього обов`язки.

На підставі п.1 ч.1 ст.76, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Речовий доказ - відеозапис на CD-диску з камери відеоспостереження, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: три мобільні каучукові стільці, які передані під розписку представнику потерпілої особи, після набрання вироком законної сили залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1