Справа № 367/2556/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/597/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 07.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
07 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілої ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 13.03.2017 року, яким :

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ірпінь Київської області, одруженого, маючого середню технічну освіту, працюючого охоронцем ЗАТ «Комплекс відпочинку «Заір», потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС IV категорії, маючого на утриманні неповнолітню доньку, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 22 617,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 300 000,00 у відшкодування моральної шкоди, а всього 322 617,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 300 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Вироком також вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати по справі.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_12 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

04.01.2016 року, близько 19 години 10 хвилин, ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Transit», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в м. Ірпіні Київської області по вулиці Гостомельське Шосе в напрямку с.м.т. Гостомель Київської області, неподалік будинку № 3, в порушення вимог пунктів 2.9 а), 12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив виїзд автомобіля на зустрічну смугу для руху з подальшим виїздом на тротуар з боку вказаної смуги руху, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_13 , який рухався тротуаром назустріч, в напрямку центру міста Ірпінь.

Внаслідок наїзду ОСОБА_13 отримав множинні травми тіла, а саме: внутрішньочерепні травми - садна на переніссі з переходом на лівий скат носу та крило; в лобній ділянці зліва 2 см нижче росту волосся, на тлі якого дві паралельно розміщені поверхневі рани; садно в лівій вилично-щічно-підборідній ділянці; крововилив у м`які тканини голови в лівій лобній ділянці; крововиливи під м`яку мозкову оболонку в лівій тім`яно-скронево-потиличній ділянці, в правій тім`яній ділянці та між півкулями, забій головного мозку; закриті травми грудної клітини: розрив аорти в грудному відділі, 2000 мл крові в плевральній порожнині, крововиливи у зв`язковий апарат та корені легенів, забій легень, крововиливи по ходу остистих відростків нижніх грудних хребців; закриті травми живота: садно поперекової ділянки, на боковій поверхні живота зліва, 750 мл рідкої крові в черевній порожнині, розрив діафрагми зліва з виходом нирки та петель кишківника у плевральну порожнину, розрив лівої долі печінки, крововиливи в зв`язковий апарат печінки, розрив селезінки, крововиливи у клітковину та паренхіму підшлункової залози, крововиливи в брижейку тонкого кишківника, крововиливи в ділянці остистих відростків поперекової ділянки, відшарування м`яких тканин та скупчення рідкої крові в лівій попереково-сідничній ділянці, крововиливи у жирову клітковину обох нирок, ушкодження правої нирки та наднирника; переломи лівої лобкової та сідничної кісток з ушкодженням крижово-клубового з`єднання, ушкодження правого крижово-клубового з`єднання; крововиливи м`яких тканин у проекції правого колінного суглобу, відповідно садна на висоті 47 см від підошов, крововилив у проекції лівого колінного суглоба на тлі відшарування м`яких тканин та кров у лівому колінному суглобі з ушкодженням його зв`язкового апарату; множинні садна та крововиливи верхніх та нижніх кінцівок.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 помер в ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20 годині 58 хвилин.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_12 за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого, ч.2 ст. 286 КК України Обґрунтовуючи своїх вимоги посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, суд відмовив у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_14 та не взяв до уваги зроблені ним висновок експертного авто технічного дослідження та акт додаткового огляду місця ДТП, послався у вироку на показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які не були очевидцями ДТП. Послався на показання свідка ОСОБА_15 , які спростовуються відеозаписом. Огляд ОСОБА_12 на стан сп`яніння був проведений з порушенням інструкції. Суд у вироку послався на висновок експерта, який був зроблений на підставі не вірних і перекручених вихідних даних. Суд неналежним чином оцінив відеозапис камери зовнішнього відеонагляду магазину «Ліза» та не спростував показань свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Захисник вважає, що стороною обвинувачення не був доведений причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху водієм ОСОБА_12 та настанням ДТП, що ДТП сталася з вини невстановлених пішоходів.

В запереченні на апеляційну скаргу представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, вирок залишити без змін. Вважає, що аргументи, наведені захисником в апеляційній скарзі, жодним чином не спростовують та не ставлять під сумнів правомірність вироку, оскільки не відповідають чинному законодавству та є вибірковою інтерпретацією його норм на власний розсуд, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, потерпілих та представника потерпілої, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, оскаржуване судове рішення ухвалене з дотриманням зазначених вище вимог закону.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_12 у вчинені інкримінованого йому злочину та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та детально наведених у вироку доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, і такі висновки, на думку колегії суддів, відповідають дійсності та є вірними.

Доводи захисника про те, що судом допущена неповнота судового розгляду, яка полягає в тому, що суд відмовив в задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_14 , який надав висновок експертного авто технічного дослідження, колегія суддів знаходить безпідставними.

Свій висновок, щодо відмови в задоволенні клопотання про допит зазначеного свідка, суд належним чином обґрунтував.

Крім того, колегія суддів зазначає, що свідок ОСОБА_14 не був очевидцем ДТП і не зрозуміло про які обставини він може дати показання. ОСОБА_14 був зроблений наданий стороною захисту висновок експертного автотехнічного дослідження, який судом був досліджений та йому надана відповідна оцінка. При цьому, суд зазначив, що ОСОБА_14 не має свідоцтва на право проведення експертних досліджень.

В апеляційній скарзі прокурора, ОСОБА_14 вказаний як фахівець відповідної галузі знань, який на його думку має право робити експертне дослідження.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України, фахівець відповідної галузі знань не є учасником кримінального провадження.

Згідно зі ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зазначена норма закону передбачає порядок та джерела отримання доказів. Зокрема, докази отримуються лише в порядку, передбаченому КПК.

У відповідності до ст. 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Тобто, зазначена норма закону передбачає виключне коло осіб, які дають показання.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 99 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У відповідності до ст. 101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що висновок експертного автотехнічного дослідження не може бути допустимим доказом в кримінальному провадженні, поскільки він отриманий не в порядку, передбаченому КПК України. До того ж зазначений висновок не є висновком експерта.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність посилання у вироку як на докази доведеності вини ОСОБА_12 на показання свідків ОСОБА_15 , колегія суддів вважає необгрунтованими.

Так, свідок по справі ОСОБА_15 , очевидець ДТП, в судовому засіданні конкретно зазначила обставини, за яких сталося ДТП. Зокрема вона пояснила, що йшла з ОСОБА_13 в магазин «Ліза» по тротуару, по дорозі на зустріч їхав мікроавтобус «Форд», на рівні магазину «Ліза» його занесло і кинуло на тротуар, вона встигла відбігти, а ОСОБА_13 автомобіль збив. Від ОСОБА_12 було чути запах алкоголю.

Показання вказаного свідка описують саме обставини ДТП : рух автомобіля під керуванням ОСОБА_12 по проїзній частині дороги з подальшим виїздом на тротуар та наїзд на потерпілого ОСОБА_13 . Ці показання об`єктивно підтверджуються іншими доказами по справі. Зокрема, свідок ОСОБА_18 пояснив, що 04.01.2016 року ввечері він на своєму автомобілі рухався по вул. Северинівській м. Ірпеня і відчув удар в задню частину свого автомобіля. Коли зупинився та вийшов, то побачив, що в задню частину його автомобіля в`їхав автомобіль Форд Транзит. Коли водій зазначеного автомобіля вийшов з нього та почав з ним розмовляти, він зрозумів, що той перебуває в нетверезому стані, оскільки від нього йшов сильний запах алкоголю та його мова була невнятна, рухи були неадекватні. Поскільки його телефон розрядився, він сів у свій автомобіль з метою зарядити телефон та викликати працівників поліції. В цей час водій, що скоїв ДТП з його автомобілем, сів у свій автомобіль та поїхав. Він почав рух за ним та бачив, що автомобіль Форд Транзит рухався, як на його думку з перевищенням швидкості, виїжджаючи безпідставно на зустрічну смугу руху. Він почав відставати він того автомобіля та втратив його з поля зору. Однак в подальшому він побачив цей автомобіль з розбитою передньою частиною стояв у будинку АДРЕСА_3 він підійшов, то побачив, що перед автомобілем лежало тіло людини.

Посилання захисника на суперечливість акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 04.01.2016 року та висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 04.01.2016 року, згідно яких Черненко під час ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, на думку колегії суддів безпідставними. Згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 04.01.2016 року встановлено, що ОСОБА_12 в 21 годину 30 хвилин 04.01.2016 року перебував в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, в цьому ж акті відмічено, що ОСОБА_19 повідомив, що о 18 годині випив 2 пляшки пива. Висновки суду першої інстанції з цього приводу є логічними та вмотивованими, оскільки при їх складенні порушень вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» колегією суддів не встановлено. Крім того, стан алкогольного сп`яніння підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які підтвердили наявність від обвинуваченого запаху алкоголю, а свідок ОСОБА_18 підтвердив наявність у нього такого запаху до вказаної вище ДТП. Посилання захисника на те, що обвинувачений після ДТП перебував у несвідомому стані і тому, відповідно до вказаної Інструкції, йому необхідно було провести дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю спростовуються показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , які під час розгляду справи в суді першої інстанції пояснили, що після ДТП ОСОБА_12 пересів з водійського сидіння на пасажирське, а потім на задні сидіння мікроавтобуса. Вказану обставину підтвердив під час розгляду апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_10 ..

Безпідставними є доводи захисника, що судом не взято до уваги показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 про те, що для руху автомобіля ОСОБА_12 раптово виникла небезпека у вигляді двох пішоходів, які вибігли на дорогу, потім розвернулись і побігли в зворотну сторону. Судом дано оцінку показанням цих свідків з точки зору їх належності, допустимості і достовірності. Зокрема суд, спростовуючи ці показання послався на відеозапис з камери зовнішнього відео нагляду магазина Ліза, з якого видно, як автомобіль під керуванням обвинуваченого перед тим, як почав виїзд на зустрічну смугу руху, рухався по своїй смузі. При цьому, з вказаного відеозапису видно, що два пішохода йдуть по тротуару до пішохідного переходу поблизу магазина Ліза та ще навіть не дійшли до пішохідного переходу, коли автомобіль обвинуваченого почав рух на смугу зустрічного руху. Аналізуючи показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , суд також послався на те, що вони суперечать іншим об`єктивним даним. Зокрема, зазначені свідки вказували, що безпосередньо перед ДТП та після нього нікого з людей чи транспортних засобів не було. Однак, з вказаного вище відеозапису, видно, що безпосередньо перед ДТП та в момент ДТП по проїзній частині дороги рухалися транспортні засоби, крім того було два пішоходи, що рухалися по тротуару до пішохідного переходу і бачили виїзд автомобіля обвинуваченого на зустрічну смугу руху і в подальшому на тротуар.

Доводи захисника про незгоду з висновком експерта від 24.02.2016 року № 8-02/260, оскільки вони зроблені на підставі вихідним даним, що не відповідають фактичним обставинам справи, колегія суддів вважає необґрунтованими. Вихідні дані для проведення експертизи були надані експерту з фактичних даних отриманих при огляді місця ДТП.

Проаналізувавши параметри розвитку події на підставі вихідних даних, наданих слідством, експерт дійшов висновку про те, що водій автомобіля «Ford Transit» мав технічну можливість попередити виїзд автомобіля за межі проїзної дороги на тротуар зустрічної смуги руху та наїзд на пішохода, за умови належного дотримання ним положень п 12.1 ПДР.

Суд перевірив зазначений висновок експертизи з точки зору всебічності, повноти і об`єктивності та дійшов висновку, що він в сукупності з іншими доказами доводить винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч 2 ст. 286 КК України та належно обгрунтував свій висновок.

Крім цього, судом першої інстанції досліджувалася вся сукупність доказів по справі і саме ця сукупність наявних доказів дала суду можливість зробити висновок про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

На думку колегії суддів, в врахуванням фактичних обставин справи, наслідків, що настали, обставин, що обтяжують покарання, з врахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КПК України, суд першої інстанції обрав обвинуваченому покарання, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 13.03.2017 року щодо ОСОБА_12 , без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :