АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2016 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000620 від 07 серпня 2014 року, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за апеляційною скаргою виконуючого обов`язки начальника відділу процесуального керівництва територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 червня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 червня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення,

Провадження № 11-кп/794/295/16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст. 307 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України і йому призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язано його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

За ч. 1 ст. 307 КК України по епізоду незаконного збуту наркотичних засобів ОСОБА_9 - 15 серпня 2014 року та ч. 2 ст. 307 КК України по епізоду збуту наркотичних засобів ОСОБА_9 - 02 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнаний невинуватим та виправданий за відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень.

Також по справі з ОСОБА_6 стягнуто судові витрати та вирішена доля речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він 11 січня 2015 року, приблизно об 11 годині 15 хвилин, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок дій пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, в ході проведення співробітниками ВБНОН УМВС України в Чернівецькій області оперативної закупки, знаходячись біля магазину по вул. Чкалова, 15 в м. Чернівці, діючи умисно, повторно, за гроші в сумі 100 гривень, збув «покупцю ОСОБА_10 » паперовий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору, що містить в своєму складі наркотичний засіб бупренорфін, який віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, маса якого становить 0,00006 грама, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України, тобто умисно незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збував небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

На вказаний вирок прокурором виконуючим обов`язки начальника відділу процесуального керівництва територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 червня 2016 року скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом виправдовуючи ОСОБА_6 по епізодах незаконного збуту наркотичних засобів ОСОБА_9 15 серпня 2014 року та 02 грудня 2014 року за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, жодним чином не мотивовано своє рішення, не взято до уваги наступні докази по кримінальному провадженню, а саме: Протокол огляду грошей від 15 серпня 2014 року з якого вбачається, що оглянуто гроші в сумі 300 гривень, банкнотами номінальною вартістю по 100 та 50 гривень. Протокол огляду покупця від 15 серпня 2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 вручено гроші в сумі 300 гривень, банкнотами по 100 та 50 гривень та доручено проведення оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_6 . Протокол добровільної видачі від 15 серпня 2014 року, з якого вбачається, що 15 серпня 2014 року об 11 годині 35 хвилин покупець ОСОБА_9 добровільно видав працівникам міліції наркотичний засіб, який був придбаний ним за кошти в сумі 100 гривень цього ж дня об 11 годині 05 хвилин у ОСОБА_6 , по АДРЕСА_2 та розповів про обставини при яких він придбав наркотичний засіб. Протокол про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 15 серпня 2014 року, з якого вбачається, що 15 серпня 2014 року працівниками ВБНОН УМВС було вилучено у покупця ОСОБА_9 поліетиленовий пакет в якому знаходяться уламки пігулки білого кольору. Покупець ОСОБА_9 повідомив, що вказаний поліетиленовий пакет із уламками пігулки він придбав 15 серпня 2014 року об 11 годині 05 хвилин у ОСОБА_6 за гроші в сумі 100 гривень, за адресою: м. Чернівці, вул. Маловокзальна, 2А. Висновком експерта № 463 Х від 18 серпня 2014 року, з якого вбачається, що надана на дослідження речовина, яка знаходиться в поліетиленовому пакеті та яка була вилучена у ОСОБА_9 15 серпня 2014 року після проведення оперативної закупки у ОСОБА_6 , містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, маса якого становить 0,0021 грама. Протокол № 53/2538 н/т від 19 вересня 2014 року за результатами проведених негласних слідчих дій, зміст яких міститься на оптичному носію та стенограмі. Допитом покупця ОСОБА_9 , який у судовому засіданні вказав, що 15 серпня 2014 року у ОСОБА_6 , в ході проведення оперативної закупки, знаходячись біля будинку 2А по вул. Маловокзальній в м. Чернівці, купив за гроші в сумі 100 гривень поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору. На підтвердження вини ОСОБА_6 у незаконному збуті наркотичних засобів ОСОБА_9 02 грудня 2014 року прокурор наводить наступні докази: Протокол огляду грошей від 02 грудня 2014 року з якого вбачається, що оглянуто гроші в сумі 400 гривень, банкнотами номінальною вартістю 200, 100 та 50 гривень. Протокол огляду покупця від 02 грудня 2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 вручено гроші в сумі 400 гривень, банкнотами по 200, 100 та 50 гривень та доручено проведення оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_6 . Протокол добровільної видачі від 02 грудня 2014 року, з якого вбачається, що 02 грудня 2014 року о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_9 добровільно видав працівникам міліції наркотичний засіб, який був придбаний ним за кошти в сумі 50 гривень цього ж дня об 11 годині 30 хвилин у ОСОБА_6 , по АДРЕСА_3 та розповів про обставини при яких він придбав наркотичний засіб. Протокол про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 02 грудня 2014 року, з якого вбачається, що 02 грудня 2014 року працівниками ВБНОН УМВС вилучено у ОСОБА_9 паперовий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору. Покупець ОСОБА_9 повідомив, що вказаний паперовий згорток із порошкоподібною речовиною він придбав у ОСОБА_6 за гроші в сумі 50 гривень, за адресою: м. Чернівці, вул. Чкалова, 15. Висновком експерта № 610-Х від 11 грудня 2014 року, з якого вбачається, що надана на дослідження речовина білого кольору та яка була вилучена у покупця ОСОБА_9 02 грудня 2014 року після проведення оперативної закупки у ОСОБА_6 , містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, маса якого становить 0,0004 грама. Протокол № 53/2552 н/т від 11 грудня 2014 року за результатами проведення негласних слідчих дій, зміст яких міститься на оптичному носії та стенограмі. Крім того, прокурор в своїй апеляційній скарзі, зазначає, що судом при призначенні міри покарання не враховано ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, способу та характеру їх вчинення та невмотивовано, яким чином обставини, що пом`якшують покарання істотно знижують ступінь тяжкості вчинених засудженим злочинів та дають підстави для призначення покарання нижче нижчої межі.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити та скасувати вирок суду першої інстанції і постановити новий, думку обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, повторно дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників провадження у судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до нижчевикладених висновків з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 по епізоду незаконного збуту ним наркотичного засобу ОСОБА_9 11 січня 2015 року та правильність кваліфікації дій по вказаному епізоду ніким не оскаржується, то колегія суддів, керуючись вимогами ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладений на слідчого та прокурора, які зобов`язані зібрати, перевірити та оцінити докази з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно зі ст. 374 КПК України мотивувальна частина вироку у разі визнання особи винуватою повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. У цій частині вироку наводяться, у тому числі докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Таким чином, судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.

Крім епізоду, за яким ОСОБА_6 визнаний винним судом першої інстанції, він обвинувачується органом досудового розслідування в тому, що 15 серпня 2014 року об 11 годині 05 хвилин, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок дій пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, в ході проведення співробітниками ВБНОН УМВС України в Чернівецькій області оперативної закупки, знаходячись біля будинку по вул. Маловокзальна, 2А в м. Чернівці, збув «покупцю ОСОБА_9 », за гроші в сумі 100 гривен, поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 463-Х від 18 серпня 2014 року (Т. 3, а.п. 39-42), містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (таблиця № 2, список № 1). Маса бупренорфіну в наданій на дослідження речовині становить 0,0021 грама.

Також 02 грудня 2014 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок дій пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, в ході проведення співробітниками ВБНОН УМВС України в Чернівецькій області оперативної закупки, знаходячись біля магазину по вул. Чкалова, 15 в м. Чернівці, діючи умисно, повторно, за гроші в сумі 50 гривень, збув «покупцю ОСОБА_9 » паперовий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта за № 610-Х від 11 грудня 2014 року (Т. 3, а.п. 78-80), містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (таблиця № 2, список № 1). Маса бупренорфіну в наданій на дослідження речовині становить 0,0004 грама.

Досліджуючи протоколи огляду грошей (Т. № 3, а.п. 24), огляду покупця (Т. 3, а.п. 26), добровільної видачі (Т. 3, а.п. 27) від 15 серпня 2014 року та протокол про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 15 серпня 2014 року (Т. 3, а.п. 29-30), які прокурор вказує в апеляційній скарзі, як докази винуватості ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до протоколу огляду грошей від 15 серпня 2014 року (Т. 3, а.п. 24) вбачається, що предметом огляду були грошові кошти у сумі 300 гривень банкнотами: одна банкнота номінальною вартістю 100 гривень та чотири банкноти номінальною вартістю 50 гривень.

Вказані грошові кошти в подальшому були передані ОСОБА_9 , для проведення оперативної закупки, що відображено у протоколі огляду покупця від 15 серпня 2014 року (Т. 3, а.п. 26).

Крім того, у вказаному протоколі огляду покупця вказано, що у ОСОБА_9 оглянуто дві передні та дві задні кишені його штанів, шкарпетки, взуття, у ході чого сторонніх предметів, крім мобільного телефону марки «Нокіа» чорного кольору, який знаходився у правій кишені штанів, не виявлено.

Відповідно до протоколу добровільної видачі від 15 серпня 2014 року (Т. 3, а.п. 27) вбачається, що ОСОБА_9 , 15 серпня 2014 року об 11 годині 35 хвилин, за адресою м. Чернівці, вул. Стасюка, 3А, в присутності двох понятих, добровільно видав співробітникам ВБНОН УМВС України в Чернівецькій області поліетиленовий пакет всередині із уламками пігулки світлого кольору, який, за його поясненнями, що містяться в протоколі допиту свідка (Т. 2, а.п. 4-6), він придбав цього ж дня о 11 годині 05 хвилин у ОСОБА_6 та повернув грошові кошти, які залишились після проведення оперативної закупки у сумі 200 гривень.

Обставини повернення ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 200 гривень також відображені у протоколі за результатами проведення контролю за вчиненням злочину (Т. 3, а.п. 29-30).

Однак, відповідно до додатку до протоколу № 53/2538 н/т від 19 вересня 2014 року, а саме оптичного носію інформації (Т. 3, а.п. 148), на якому відображено проведення негласної слідчої дії у виді аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_9 після зустрічі з ОСОБА_6 купує каву в магазині, за грошові кошти номінальною вартістю 5 гривень. Вказану банкноту не зазначено у протоколі огляду покупця від 15 серпня 2014 року, що також підтверджується відомостями зазначеними у протоколі добровільної видачі від 15 серпня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_9 повернув грошові кошти у сумі 200 гривень, тобто жодних інших коштів, окрім тих, що були передані обвинуваченому ОСОБА_9 не було витрачено.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини викликають обґрунтовані сумніви у достовірності інформації зазначеної у вищевказаних протоколах, щодо відсутності у ОСОБА_9 сторонніх предметів та речей, при цьому колегією суддів береться до уваги саме відеозапис аудіо-, відеоконтролю особи, у зв`язку з тим, що на ньому повністю відображено всі, без виключення, дії ОСОБА_9 .

Крім того, відповідно до зазначеного протоколу добровільної видачі від 15 серпня 2014 року вбачається, що ОСОБА_9 , після проведення оперативної закупки добровільно видав поліетиленовий пакет всередині із уламками пігулки світлого кольору.

Проте, відповідно до протоколу про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 15 серпня 2014 року вбачається, що ОСОБА_9 видав паперовий згорток всередині із подрібненою речовиною рослинного походження (Т. 3, а.п. 29-30).

Таким чином, вищезазначені суперечності у вказаних доказах обґрунтовано свідчать про їх неналежність через недостовірність.

При цьому, стороною обвинувачення не було надано жодних відомостей чи доказів, які б могли підтвердити їх достовірність та усунути вищевикладені протиріччя.

Аналогічні розбіжності містяться й у протоколах органу досудового розслідування по епізоду незаконного збуту наркотичних засобів ОСОБА_6 02 грудня 2014 року, на які також посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі, як на докази винуватості ОСОБА_6 .

Так, відповідно до протоколу огляду грошей від 02 грудня 2014 року (Т. 3, а.п. 62) вбачається, що предметом огляду, в тому числі, була банкнота номінальною вартістю 50 гривень, серії № ПД 99179470, а відповідно до ксерокопії банкнот (Т. 3, а.п. 63) та протоколу огляду покупця від 02 грудня 2014 року (Т. 3, а.п. 64) у ОСОБА_9 наявні врученні йому грошові кошти, серед яких вказана банкнота відсутня.

Крім того, у протоколі огляду покупця від 02 грудня 2014 року, вказано, що окрім вручених для оперативної закупки коштів та мобільного телефону марки «Нокіа» чорного кольору, у ОСОБА_9 особисті речі відсутні.

Проте, відповідно до додатку до протоколу № 53/3252 н/т від 11 грудня 2014 року, а саме оптичного носію інформації (Т. 3, а.п. 149), на якому відображено проведення негласної слідчої дії у виді аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_9 , під час проведення оперативної закупки має сторонні речі, які не відображено у протоколі огляду покупця, а саме коробку сірників та пачку сигарет, що також викликає сумніви у достовірності відомостей, відображених у протоколі.

Досліджуючи додатки до протоколів про результати здійснення негласної слідчої дії № 53/2538 н/т від 19 вересня 2014 року та № 53/3252 н/т від 11 грудня 2014 року, а саме відеозаписи проведеної негласної слідчої дії у виді аудіо-, відеоконтролю особи, колегія суддів приходить до висновку, що останні не можуть прямо стверджувати про незаконний збут наркотичних засобів ОСОБА_6 15 серпня 2014 року та 02 грудня 2014 року, у зв`язку з тим, що на останніх не зафіксовано моменту та факту передачі ОСОБА_6 наркотичних засобів ОСОБА_9 , при цьому колегія суддів також зазначає, що на вказаних відеозаписах також відсутня домовленість між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 стосовно збуту наркотичних засобів, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про недоведеність наявності умислу у ОСОБА_6 направленого на незаконний збут наркотичних засобів є обґрунтованими.

При допиті свідка ОСОБА_9 , який проводив оперативну закупку 15 серпня 2014 року та 02 грудня 2014 року, судом встановлено, що ОСОБА_9 не зміг чітко назвати місце, де проводилися негласні слідчі дії, дату та час їх проведення.

Крім того, свідок ОСОБА_9 вказав суду, що сторонніх речей, крім його особистого телефону та коштів, які були видані працівниками міліції для проведення оперативної закупки 15 серпня 2014 року та 02 грудня 2014 року в нього не було, а після їх проведення решту коштів повернув працівникам міліції при понятих, що відображено у протоколах огляду покупця та свідків. Однак, не пояснив за які кошти купував каву в магазині та не заперечував, що міг мати при собі сигарети та інші речі.

За таких обставин, суд не може взяти до уваги суперечливі показання свідка ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції в якості свідка працівник міліції ОСОБА_11 , який залучався до документування злочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_6 , також не зміг пояснити встановлені апеляційним судом розбіжності, щодо виду матеріалу в якому було запаковано наркотичний засіб, наявності в агента сторонніх речей та грошових коштів, які не відображені в протоколі огляду покупця, а також наявних в документальних доказах по кримінальному провадженню розбіжностей щодо видів наркотичних засобів зазначених у протоколі про результати контролю за вчиненням злочину та речовиною зданою на експертне дослідження. Крім того, даним свідком жодним чином не було роз`яснено відсутність в агента ОСОБА_9 під час огляду покупця раніше врученої йому банкноти номіналом 50 грн.

Так, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було виконано всі можливі дії з метою усунення вищезазначених розбіжностей, що знайшло своє відображення у допитах в судових засіданнях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , однак, показання вказаних свідків не надало можливість суду узгодити протиріччя по справі, та дійти до переконливого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному збуті наркотичних засобів 15 серпня 2014 року та 02 грудня 2014 року.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що інкриміноване ОСОБА_6 обвинувачення по епізодах незаконного збуту ним наркотичних засобів 15 серпня 2014 року та 02 грудня 2014 року не знайшло своє підтвердження належними і допустимими доказами та сукупністю доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 по епізоду 11 січня 2015 року за ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів.

Доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції щодо виправдання ОСОБА_6 по вказаних епізодах та давали підстави для скасування вироку суду, при апеляційному розгляді не здобуто та стороною обвинувачення не наведено.

Досліджуючи доводи прокурора, щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Відповідно до висновків суду першої інстанції вбачається, що при призначені міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом вірно враховано, він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та на даний момент в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з 1992 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, включений в програму ЗПТ та отримує препарат замісної терапії (Т. 3, а.п. 168), ніде не працює, являється інвалідом третьої групи (Т. 1, а.п. 44), згідно характеристики з Чернівецького міського благодійного фонду «Нова сім`я» (Т. 1, а.п. 43) працює волонтером на громадських засадах у проекті «Профілактика інфікування ВІЛ та ІПСШ серед уразливих груп м. Чернівці».

Також судом вірно визнано обставинами, що пом`якшують покарання: характеристику, щодо волонтерської діяльності ОСОБА_6 та його добровільне лікування від наркотичної залежності. Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції, відповідно до вимог закону, вірно врахував всі обставини, в тому числі й ті, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, і прийшов до вірного висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та звільнив його від призначеного покарання з випробуванням.

При цьому, судом першої інстанції при звільненні ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням обґрунтовано й вичерпно вказані підстави, які надали змогу дійти до такого висновку.

Отже, вирок суду першої інстанції згідно вимог ст. 370 КПК України щодо ОСОБА_6 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням вимог процесуального законодавства, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені наведеними в ньому доказами, дослідженими під час судового розгляду та належним чином оціненими судом.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, на стадії перегляду кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Таким чином, беручи до уваги все вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 червня 2016 року не підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу виконуючого обов`язки начальника відділу процесуального керівництва територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 червня 2016 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1
Судді: /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
Копія вірна: суддя