справа №619/387/17
провадження №1-кс/619/137/17
Іменем України
10 лютого 2017 року Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
06 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР дані про скоєння невідомими особами злочину, передбаченого ст.15 ч.2 ст. 189 КК України, які погрожують незаконно вилучити її майно і вимагають від неї виконання кредитних зобов`язань, до яких вона не має жодного відношення.
ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про підтримання та розгляд скарги без її участі.
Представник Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області у судове засідання не з`явився, надавши заяву про заперечення проти скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою, а також надав копію матеріалу за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 , просить розгляд скарги проводити без його участі.
Перевіривши матеріали скарги та надані працівником Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області копії матеріалу ЖЄО №764 від 26.01.2017, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
При розгляді даної скарги суд виходить з того, що інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу, зокрема, відповідно до приписів п.17 ч.1 ст.7 КПК України забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є однією із загальних засад кримінального провадження.
Приорітетними завданням кримінального провадження визначено захист осіб від кримінальних правопорушень (ч.1 ст.3 КПК України).
Як вбачається з матеріалів скарги ОСОБА_3 до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області направлено заяву про злочин від 20.01.2017, передбачений ст.15 ч.2 ст. 189 КК України, яку отримано 24.01.2017 відповідно до поштового повідомлення.
До суду представником Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області надано копію матеріалу ЖЄО №764 від 26.01.2017, з якого вбачається, що встановити власника мобільного номеру НОМЕР_1 не виявилося можливим, у зв`язку з чим складено висновок про припинення перевірки по заяві ОСОБА_3 .
Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_3 звернулася з заявою про вчинення злочину, передбаченого ст.15 ч.2 ст. 189 КК України, яка передбачає відповідальність за замах на вимагання.
Між тим, відповідно до положень ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Реєстру та розпочати розслідування. Частиною другої цієї норми передбачено, що порядок формування і ведення Реєстру регламентується спеціальним Положенням, тобто дане Положення про ЄРДР є невід`ємною складовою інституту початку досудового розслідування і підпорядковується нормам КПК, лише конкретизуючи їх зміст на основі тлумачення норм закону і концептуальних засад.
Частиною 4 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу до якого надійшла заява чи повідомлення.
Згідно п.1.2 розділу ІІ Положення відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданої ОСОБА_3 заяви, вона містить короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, невнесення заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР слід вважати таким, що не відповідає вимогам КПК.
Уповноваженою особою Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області не було повідомлено суд про наявність законних підстав не внести невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, відповідні відомості до ЄРДР та розпочати саме розслідування, враховуючи, що особливою процесуальною гарантією для забезпечення права особи ініціювати досудове розслідування є встановлена ч.4 ст.214 КПК України категорична заборона слідчому, прокурору, іншій службовій особі, уповноваженій на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, відмовляти у прийнятті та реєстрації таких заяв чи повідомлень.
Вказану процесуальну гарантію слід розглядати у єдності з положеннями п.1 ч.1 ст.303, ч.1 ст.304 КПК України, якими передбачена правова можливість заявника, потерпілого, його представника чи законного представника протягом 10-ти днів з моменту бездіяльності оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Так, ст.214 КПК України взагалі не передбачає оцінювання слідчим чи прокурором достатності і достовірності викладених у поданій заяві відомостей про вчинення злочину як підстави для внесення заяви про злочин до ЄРДР і початку розслідування, а також не передбачає необхідності надання заявником доказів на підтвердження обставин вчинення злочину.
Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги в частині невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, при цьому, скарга не підлягає задоволенню в частині визнання бездіяльності саме начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, оскільки до компетенції слідчого віднесено внесення таких відомостей до ЄРДР.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідуваньзадовольнити частково.
Зобов`язати уповноважених осіб Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 20.01.2017, яка надійшла поштою 24.01.2017.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого не може бути оскаржена.

Суддя ОСОБА_1