УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_5
суддів ОСОБА_6. і ОСОБА_7.,

розглянувши в судовому засіданні 17 травня 2017 року в м. Києві заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури від 06 липня 2016 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0011597.

Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області ухвалою від 03 листопада 2016 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 грудня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на зазначені судові рішення на підставі пункту 2 частини другої статті 428 Кримінального процесуального кодексу України ( далі - КПК ).

10 січня 2017 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України. Ухвалою судді Верховного Суду України від 24 січня 2017 року ОСОБА_4 було повідомлено про недоліки його заяви та встановлено строк до 16 лютого 2017 року, протягом якого він зобов'язаний був їх усунути. 20 лютого 2017 року заяву було повернуто заявнику оскільки в установлений строк зазначені недоліки усунуто не було.

21 лютого 2017 року до Верховного Суду України надішли пояснення та інші документи від ОСОБА_4, на виконання ухвали про усунення недоліків від 24 січня 2017 року.

Зазначене пояснення разом з усіма документами 24 лютого 2017 року було повернуто заявнику, оскільки відповідно до положень статті 446 КПК, особи, визначені у статті 425 цього Кодексу мають право подати заяву про перегляд судового рішення з підстав, передбачених статтею 445 КПК. Втім, ОСОБА_4, на виконання ухвали про усунення недоліків, надіслав до Верховного Суду України пояснення з проханням переглянути судові рішення щодо нього, а саме: ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2016 року.

Одночасно, заявнику було роз'яснено його право на повторне звернення до Верховного Суду України у разі належного оформлення заяви, або з інших підстав, ніж ті, які були предметом розгляду.

07 березня 2017 року ОСОБА_4, у межах строку подання заяви, використав своє законне право і повторно подав заяву про перегляд Верховним Судом України вищезазначених судових рішень щодо нього. Оскільки зазначена заява ОСОБА_4 не відповідала вимогам статей 448 і 449 КПК, ухвалою судді Верховного Суду України від 13 березня 2017 року заявнику було встановлено строк на їх усунення, а 11 квітня 2017 року йому заяву було повернуто, через те, що зазначені в ухвалі недоліки ним усунуто не було.

26 квітня 2017 року ОСОБА_4 втретє звернувся до Верховного Суду України із заявою, у якій порушує питання про скасування усіх постановлених щодо нього судових рішень, та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. У заяві ОСОБА_4, хоча і посилається на главу 33 КПК, проте не зазначає жодної з підстав, передбачених статтею 445 цього Кодексу, для перегляду судових рішень Верховних Суду України, а фактично зазначає перелік порушень, які на його думку допущені слідчим суддею при розгляді його скарги на постанову прокурора про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні.

Одночасно, ОСОБА_4 долучає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви і клопотання про поновлення строку, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК, Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених КПК.

Відповідно до частин першої, другої статті 447 КПК, заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше; заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК.

Як вбачається з долучених до заяви копій судових рішень, ухвала суду касаційної інстанції за скаргою ОСОБА_4 була постановлена 15 грудня 2016 року. Копій рішень суду касаційної інстанції, які б давали підстави для перегляду Верховним Судом України оскаржуваної ухвали, відповідно до статті 445 КПК, заявником не додано.

Отже, ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України з вказаною заявою поза межами визначеного процесуальним законом тримісячного терміну.

Відповідно до частини 6 статті 447 КПК України, у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк.

Під поважними причинами, виходячи із системного аналізу норм процесуального права, слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

У клопотанні ОСОБА_4 просить поновити йому строк для подачі заяви, проте не наводить жодної причини пропуску такого строку. Посилання ОСОБА_4 на те, що останнім днем для подання заяви, з урахування отримання ним ухвали судді Верховного Суду України від 11 квітня 2017 року, має бути 11 травня 2017 року, є необґрунтованими і суперечать наведеним вище вимогам закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 грудня 2016 року слід відмовити, а заяву ОСОБА_4 залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 447 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 грудня 2016 року.

Заяву ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_5