1-кп/381/14/17
381/5098/15-к

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
06 березня 2017 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

інших учасників судового розгляду:

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

провівши в приміщенні суду м. Фастова Київської області судове засідання по обвинувальному акту по кримінальному провадженню № 0000213 від 16.02.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фастова, Киїївської області, українця, громадянина України, освiта середня, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
16.02.2014 року близько 14 год.30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою збагачення за рахунок викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, через незачинену на замок хвіртку огородженого по всьому периметрі домоволодіння АДРЕСА_2 , проник на його подвір`я, де за допомогою залишеного в замку ключа відкрив вхідні двері до приміщення котельні, звідки таємно від оточуючих, з метою незаконного особистого збагачення, здійснив крадіжку стабілізатора напруги «LUXEON SD500», серійний номер 1009011D500-9459, вартістю 450 грн.00 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 450,00 грн.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та показав, що 16.02.2014 року близько 08 год.00 хв. на власному автомобілі поїхав за піском до кар`єру. Їхав повз будинку колишньої дружини ОСОБА_8 . Зайшовши на подвір`я домоволодіння, постукав у двері, але ніхто не відчинив. Дома хтось був. Після цього поїхав далі по пісок. Машина не заводилась. Зателефонував другу ОСОБА_10 з проханням приїхати, той пообіцяв, що буде через 1,5 години. Коли побачив, що на подвір`ї ОСОБА_8 загорілося світло в будинку, вирішив сходити до будинку в гості. Зайшовши на подвір`я, побачив два наряда міліції, двоїх його дітей, колишню дружину та зятя. Сказати нічого не встиг, як на нього накинулась ОСОБА_8 та сказала, що він прийшов красти. В той час зять побіг до автомобіля ОСОБА_6 . В той день спиртного взагалі не вживав. Коли працівники міліції підійшли до автомобіля, то знайшли там стабілізатор. У ОСОБА_11 почався епілептичний приступ та його відвезли до лікарні, відмовившись взяти у нього аналіз крові. Після чого привезли до міліції, де власноручно написав пояснення, що стабілізатор не крав, звідки він взявся в автомобілі сказати не може.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 16.02.2014 року знаходилась у себе вдома разом із дочкою. Особисто була у себе на кухні, яка має двері на задній двір. Почула гул з приміщення котельні. В котельні йшов пар із котла та із труби. Дочка повідомила, що заходив батько. Одразу зателефонувала ОСОБА_12 , який приїхав та налагодив котел, при цьому повідомивши, що немає стабілізатора. Після цього викликала міліцію. Працівники міліції всіх опитали. Сказала, що в скоєнні крадіжки підозрює ОСОБА_6 , який був в стані алкогольного сп`яніння. Стабілізатор повернули в той же день.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що 16.02.2014 року зателефонувала своїй сестрі ОСОБА_14 , яка повідомила, що до них додому приходив батько ОСОБА_6 , заходив до котельні, внаслідок чого щось вибухнуло в котлі. Відразу після цього разом з чоловіком приїхала до них додому. Там був ОСОБА_12 , який ремонтував котел. Потім до хати зайшов ОСОБА_6 та почав їх оскорбляти. Приїхали працівники міліції, які знайшли автомобіль ОСОБА_6 ОСОБА_15 та ОСОБА_12 пішли з працівниками міліції засвідчити, що в автомобілі ОСОБА_6 знаходиться стабілізатор. Працівники міліції силу не застосовували. ОСОБА_6 почав падати, працівники міліції його підняли та посадили в машину. ОСОБА_11 був в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що 16.02.2014 року зателефонувала сестра дружини та повідомила, що до них заходив ОСОБА_6 , який пошкодив котел та вкрав стабілізатор. Разом з дружиною поїхали до них додому. Потім прийшов ОСОБА_6 . Автомобіль ОСОБА_6 був знайдений працівниками міліції, які запросили його та ОСОБА_12 бути в якості понятих до вищевказаного автомобіля, в якому виявили стабілізатор.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що 16.02.2014 року знаходилась за місцем проживання разом із матір`ю на другому поверсі будинку. Почула якийсь гул. Виглянула з вікна та побачила свого батька ОСОБА_6 , у якого був якийсь предмет під курткою. Після цього із мамою пішли до котельні. Там скрізь була пара та вода. Зателефонували ОСОБА_12 , щоб він полагодив котел. Потім приїхали сестра і її чоловік, які побачили, що з огорода йшов ОСОБА_6 . Після цього викликали міліцію. Працівники міліції всіх опитали та попросили ОСОБА_12 та ОСОБА_16 бути понятими при огляді автомобіля ОСОБА_6 , в якому знайшли стабілізатор. Після цього працівники міліції забрали ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 16.02.2014 року їхали з роботи. Йому зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила, що у неї зламався котел. Коли приїхав то побачив в котельні пар, котел був вимкнений та в ньому не було стабілізатора. Після цього налагодив котел. В той час зі сторони огороду йшов ОСОБА_6 . Коли приїхали працівники міліції, які запросили його та ОСОБА_16 бути в якості понятих до вищевказаного автомобіля, в якому виявили стабілізатор, який лежав на сидінні.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що працює поліцейським у Фастівському МРВ в Київській області. 16.02.2014 року виїхав з напарником на виклик за адресою: АДРЕСА_2 . По дорученню оперативного чергового. При виїзді були СОГ, Державтоінспекція та патрульна служба. При затриманні ОСОБА_6 чинив опір. СОГ намагалась на нього надіти кайданки та посадити в службовий автомобіль, який обладнан кліткою. ОСОБА_6 почав вибивати ногами двері автомобіля. Весь час лаявся на працівників міліції та звільняв з посад. ОСОБА_6 було затримано за злісну непокору працівникам міліції.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що вони їхали з гостей, побачили, що ОСОБА_6 на вул.Чапаєва лежить скручений на асфальті Підійшов до працівників міліції та запитав що трапилось, одночасно повідомивши, що у ОСОБА_6 зламаний хребет. Працівник міліції надів на ОСОБА_6 наручники. У останього на обличчі була кров, був збитий лоб та ніс.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що 16.02.2014 року бачив ОСОБА_6 в міліції ввечері, який йому зателефонував та повідомив, що його побили. Також телефонував їх товариш ОСОБА_18 і сказав, що працівники міліції сильно б`ють ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що працював на посаді слідчого у Фастівському МРВ в Київській області. 16.02.2014 року виїхав в складі СОГ за фактом крадіжки за адресою: м.Фастів, вул.Чапаєва,124. На місці події була заявниця ОСОБА_8 . Обвинуваченого ОСОБА_6 побачив в Фастівському МРВ. Його затримали в зв`язку з керуванням автомобіля в стані алкогольного сп`яніння та злісну непокору працівникам міліції. Заявниця повідомила, що з двору виходив чоловік та ніс в руках невідомий предмет, а з бойлерної йшов пар. Працівники міліції проводили огляд котельної.
З автомобіля ОСОБА_6 вилучили майно, на яке вказувала ОСОБА_8 .
Що було вилучено конкретно не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що працює на посаді старшого слідчого Фастівського відділення поліції Васильківського відділу ГУ Національної поліціїв Київській області. Йому було доручено проведення досудового розслідування по факту крадіжки за адресою: м.Фастів, вул.Чапаєва,124. Проводив допит в якості підозрюваного ОСОБА_6 . Роз`яснив йому право на захист. Захисника він не брав, сам захищав свої інтереси. Експертизу про стан здоров`я ОСОБА_6 не просив призначати. Ніяких заяв та клопотань від нього не надходило.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому злочині, його вина підтверджується матеріалами провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 16.02.2014 року, об`єктом якого є територія приватного будинку № 124 по вул.Чапаєва в м.Фастові, ілюстративною таблицею до нього, протоколом про адміністративне правопорушення від 26.03.2014 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якого ОСОБА_6 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якого 16.02.2014 року близько 14 год.30 хв. в м.Фастові по вул. Чапаєва, ОСОБА_6 керував автомобілем ГАЗ 3221 д.н.з. НОМЕР_1 , тобто рядом з помешканням потерпілої та призначено покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, постановою про визнання речовим доказом стабілізатор напруги «LUXEON SD500», серійний номер 1009011D500-9459.

Також, оскільки за принципом змагальності, визначеними ст..22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг а також на інших процесуальних прав, передбаченими КПК України, суд враховує, та визнає допустимими докази: постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2014 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст..173 КУпАП, якою встановлено, що ОСОБА_11 вчинив дрібне хуліганство відносно колишньої дружини ОСОБА_8 ; постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2014 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст..185 КУпАП, якою встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злісну непокору працівникам міліції.

Водночас, суд погоджується із стороною захисту про недопустимість доказу, а саме протоколом огляду місця події від 16.02.2014 року, що вказана слідча дія була проведена із грубим порушенням кримінального процесуального законодавства, а її результати не можуть бути використані як докази відповідно до Конституції України та КПК України.

Фактичні дані, що містяться в даному протоколі огляду, мають бути визнані недопустимими доказами з наступних підстав.

Із зазначеного протоколу огляду місця події випливає, що слідчим 16.02.2014 року з 17.00 год. до 17.20 год. проводився огляд транспортного засобу, яким володів обвинувачений.

Відповідно до ч.2 ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьої цієї статті.
Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
Слідчий, прокурор має право до постановления ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
В Постанові № 2 Пленуму Верховного Суду України від 28 березня 2008 року «Про деякі питання застосування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового слідства» зазначено, що як "інше володіння" слід розуміти такі об`єкти (природного походження та штучно створені), які за своїми властивостями дають змогу туди проникнути і зберегти або приховати певні предмети (речі, цінності). Ними можуть бути, зокрема, земельна ділянка, сарай, гараж, інші господарські будівлі та інші будівлі побутового, виробничого та іншого призначення, камера сховища вокзалу (аеропорту), індивідуальний банківський сейф, автомобіль тощо.
Під час проведення огляду мікроавтобусу 16.02.2014 року слідчим не було пред`явлено або оголошено про наявність ухвали слідчого судді про дозвіл на огляд належного обвинуваченому транспортного засобу. В протоколі огляду місця події зазначено, що огляд проводиться на підставі заяви.
Слідчий здійснив незаконний огляд іншого володіння обвинуваченого, тобто належного обвинуваченому транспортного засобу, оскільки такий огляд автомобіля було здійснено без ухвали слідчого судді, а саме огляд не був пов`язаний із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.
Крім цього прокурор не надав суду доказів того, що невідкладно після огляду місця події-належного обвинуваченому мікроавтобусу-слідчий чи прокурор отримали ухвалу слідчого судді з дозволом на проведення огляду транспортного засобу обвинуваченого.
Понятими під час огляду місця подіїтранспортного засобу були ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , які є родичами ОСОБА_8 .
Відповідно до ч.7 ст.223 КПК України понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, а також особи, заінтересованої в результатах кримінального провадження.
Тому огляд транспортного засобу 16.02.2014 року, результати якого відображені слідчим в протоколі огляду місця події, проведено незаконно. Фактичні дані, отримані в результаті цього огляду, в силу вимог ч.3 ст.233 КПК України є недопустимим доказом.
Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Статтею 87 КПК України визначено недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і встановлено: Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
При тому, що ст.93 КПК України передбачає можливість збирання доказами сторонами кримінального провадження виключно в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст.62 Конституції України та ст.86 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України, на недопустимий доказ не може посилаться суд при ухваленні судового рішення.
Водночас свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні продовжувала категорично вказувати на ОСОБА_6 , як на особу, яка після того, як пішов гул з котельної, з двору їх помешкання несла якийсь предмет під курткою, а свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 на особу, у якої із автомобіля був вилучений стабілізатор, який належав потерпілій.
Обвинувачений також не оспорює ті обставини, що 16.02.2016 року він дійсно приходив до домоволодіння потерпілої, але в будинок потрапити не міг, бо там було зачинено, і той факт, що він обходив будинок, і міг би також почути гул з котельні, якщо б вже на той момент там було зазначено, тобто аналізуючи покази потерпілої, обвинуваченого та свідка ОСОБА_14 , видно, що з моменту коли обвинувачений відійшов від котельні і до того як потерпіла почула якийсь гул, який лунав з котельні минули лічені хвилини. ОСОБА_6 не вказував на те, що у дворі був ще хтось, окрім нього, тобто він не заперечує, що безперешкодно і без відповідного дозволу проник до чужого подвір`я і намагався проникнути у помешкання.

Ті доводи обвинуваченого, що коли він вдруге повернувся до подвір`я потерпілої йому підкинули даний стабілізатор напруги не мають під собою підтверджень, оскільки вже на момент приїзду працівників міліції стабілізатор був відсутній, а ОСОБА_6 впевнено зазначав, що ключі від транспортного засобу були тільки у нього.
Суд також відхиляє доводи захисту з приводу того, що протокол огляду місця події, де є об`єктом огляду приміщення котельної потерпілої має бути визнано недопустимим доказом, з підстав, що прокурор не надав суду доказів звернення до слідчого судді після огляду приміщення котельної за дозволом на проведення огляду приміщення котельної і отримання такого дозволу, оскільки згідно ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Як видно з матеріалів провадження потерпіла ОСОБА_8 надала згоду на огляд її домоволодіння працівниками міліції 16.02.2014 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.к.п.11).

Суд також відхиляє доводи захисту про визнання недопустимим речового доказу- стабілізатора напруги «LUXEON SD500», серійний номер 1009011D500-9459. Судом безпосередньо був перевірений зазначений речовий доказ, з приводу чого потерпіла ОСОБА_8 наполягала на тому, що цей стабілізатор дійсно належить їй, що також підтверджується копією інструкції по експлуатації стабілізатора напруги «LUXEON SD500», (а.к.п.60), копією товарного чека (а.к.п.61) та показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 .

Оцінюючи наведені покази потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 на предмет їх належності і достовірності, суд враховує те, що вони об`єктивно підтверджуються наведеними вище доказами та в дрібних деталях узгоджуються між собою.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст.66 КК України відсутні.

Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд згідно з вимогами ст..65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, за місцем проживання за адресою АДРЕСА_3 характеризується позитивно (характеристика від 18.06.2016 року), за адресою АДРЕСА_3 характеризується негативно (характеристика від 20.02.2014 року), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом 3 групи, раніше не судимий, стан його здоров`я, думку потерпілої з приводу призначення покарання. Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, встановленою санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ними нового злочину, тому йому можливо призначити покарання без ізоляції від суспільства..

Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Під час судового розгляду з боку сторін кримінального провадження - клопотання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу не заявлялись.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371,373-377,395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 06 березня 2017 року.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази: стабілізатор напруги «LUXEON SD500», серійний номер 1009011D500-9459 повернути потерпілій ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1