Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1089/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника установи виконання
покарань ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в режимі відеоконференцзв`язку між Гусятинським районним судом Тернопільської області та Державною установою «Копичинська виправна колонія (№ 112)» справу за заявою про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого: 17.05.2013 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст. 289 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого з іспитовим строком на 2 роки.
Засудженого: 28.11.2013 року Деснянським районним судом м. Чернігів за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.05.2013 року у виді 3 місяців позбавлення волі та остаточно призначеного покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.03.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.11.2013 року строк попереднього ув`язнення в період з 15.10.2013 року по 09.01.2013 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, так як довів своє виправлення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 пояснив, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 вважає клопотання засудженого необґрунтованим, оскільки останній характеризується посередньо, не працює і, відповідно, не довів своє виправлення, а лише стає на шлях виправлення..
Прокурор ОСОБА_3 вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Суд, заслухавши пояснення засудженого, представника установи виконання покарань, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і саме цей фактор є головною підставою для умовно-дострокового звільнення особи.
З огляду на роз`яснення, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Крім того, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, суди повинні враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, а також приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.
Відповідно до висновку, викладеному в характеристиці, який відповідає матеріалам дослідженої в судовому засіданні особової справи засудженого ОСОБА_5 відбуває покарання з 15.10.2013 року, кінець строку 21.10.2018 року.
Засуджений ОСОБА_5 в установах виконання покарань знаходиться з 15.10.2013 року. За час утримання в слідчому ізоляторі м. Чернігів характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
Міру призначеного судом строку покарання у державній установі «Копичинська виправна колонія (№112)» відбуває з 16.02.2014 року.
За період відбування покарання у Державній установі «Копичинська виправна колонія (№ 112)» характеризувався негативно, допустив 2 порушення відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражались у відмовах від прибирання території ДКДіР та порушенні розпорядку дня. Однак після проведеної із ним індивідуально профілактичної роботи змінив свою поведінку в кращу сторону, стягнення погашені у встановленому законом порядку і на даний час характеризується посередньо. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 1 раз.
На виробництві колонії не працевлаштований.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок у їх самостійному виконанні немає. До виконання робіт по благоустрою установи ставиться безвідповідально. Порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці не допускає. Приймає та приймав участь у програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Професія», яку повністю реалізував. У 2015 році закінчив Копичинський навчальний центр (№112) та здобув професію «Слюсар з ремонту автомобілів». Зв`язки із рідними підтримує шляхом листування, телефонних розмов, отримує від них посилки. Позову по виконанні за виконавчими листами немає. Вину у скоєному злочині визнає повністю.
Судом встановлено, що за статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо зміни умов тримання, у відповідності до ст.ст. 100,101 КВК України, підлягав після фактичного відбуття 1/3 частини призначеного судом строку покарання 20.04.2015 року. Постійно - діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№ 112)» не розглядався.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України, підлягав після фактичного відбуття 1/2 частини призначеного судом строку покарання 05.03.205 року. Постійно - діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» засудженому відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 9 від 08.04.2016 року).
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді умовно дострокового звільнення від відбування покаранням, у відповідності до ст. 81 КК України, підлягав після фактичного відбуття 2/3 частини призначеного судом строку покарання 12.10.2015 року. Постійно-діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» засудженому відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 2 від 27.01.2017 року).
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не надав суду конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а тому в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, ст. 154 КВК України, -
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до апеляційного суду Тернопільської області.
Суддя: підпис
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1