УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" січня 2017 р.Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинувачений отримав.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва у вказаному кримінальному провадженні було призначене підготовче судове засідання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України, крім того посилається на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту.
Представник потерпілого ОСОБА_5 , будучи повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання в судове засідання не з`явився, а тому, відповідно до положень ст.325 КПК України, суд вважає можливим проведення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні у відсутність представника потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення судового розгляду.
Вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, вислухавши сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення особі відповідно до обвинувального акта, що є межами судового розгляду.
Обвинувальний акт повинен містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, зокрема:
1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2)анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3)анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6)обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8)розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9)дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У ньому підводяться підсумки розслідування і формулюється обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого направляється до суду і визначається коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду. Обвинувальний акт є необхідним також для того, щоб обвинувачений міг підготуватися до захисту.
Поряд з цим, вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначено, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Так, зі змісту обвинувального акту вбачається, що викладені в ньому фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та сформульоване обвинувачення ОСОБА_4 , при зазначенні події злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, часу, місця, способу їх вчинення, викладені не конкретно, містять суперечності та не відповідають зазначеній в обвинувальному акті правовій кваліфікації кримінального правопорушення.
Зокрема, в обвинувальному акті, як при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, так і при формулюванні обвинувачення, відсутній виклад обставин щодо мети та мотивів, якими керувався ОСОБА_4 при вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна.
Крім того, з даних обвинувального акту, вбачається, що ОСОБА_4 має непогашені у встановленому законом порядку судимості за злочини, що входять в перелік, визначений у примітці до ст.185 КК України, що враховуються при кваліфікації злочинних дій при вирішенні питання щодо наявності в діях ознак повторності.
Однак, незважаючи на це, як при викладі фактичних обставин, так і у формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_4 не знайшла відображення вказана обставина щодо наявності серед іншого в злочинних діях, що інкримінуються останньому, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ознак повторності, що є суперечливим із вказаною правовою кваліфікацією щодо наявності в діях обвинуваченого такої кваліфікуючої ознаки як повторність щодо якої обвинувачення ОСОБА_4 фактично не пред`являлось (не сформульоване).
Поряд з цим, також слід зазначити, що у зазначеній в обвинувальному акті правовій кваліфікації не зазначено відомості, чи виконав ОСОБА_4 при вчиненні кримінального правопорушення всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Вищенаведене свідчить про неконкретність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, від якого обвинувачений повинен захищатись.
Відповідно до вимог ст.ст.91, 374 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) є предметом обов`язкового доказування у кримінальному провадженні та у разі визнання особи винуватою підлягають зазначенню у мотивувальній частині вироку.
Вищезазначені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні направляється до суду, свідчить про те, що органом досудового розслідування не в повній мірі визначено коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду та впливають на визначення правової кваліфікації даного кримінального правопорушення, що перешкоджає призначенню судового розгляду, під час якого передбачено оголошення обвинувального акту та роз`яснення суті обвинувачення, яке в такому формулюванні не може бути зрозумілим обвинуваченій особі, що тягне за собою порушення права на захист, оскільки обвинувальний акт є необхідним для підготовки до захисту.
Крім того, наведені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення позбавляє суд визначити межі судового розгляду щодо обвинуваченого з огляду на положення ч.1 ст.337 КПК України.
Також, в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що в обвинувальному акті не в повній мірі зазначені дані про особу обвинуваченого, зокрема відомості про фактичне місце роботи, сімейне положення, наявність у останнього трьох неповнолітніх дітей, які є важливими при вирішенні питання про призначення покарання, якщо буде доведено його вину, в тому числі відсутні повні відомості про попередні судимості, зокрема вироками яких судів було засуджено ОСОБА_4 , також неправильно зазначені відомості щодо останньої судимості обвинуваченого в частині дати постановлення вироку щодо нього.
Поряд з цим, слід зазначити, що при зверненні до суду з обвинувальним актом до обвинувального акту додаються документи, зазначені в ч.4 ст.291 КПК України, зокрема реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Однак, як вбачається з даних реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, в ньому не в повній мірі відображені відомості про окремі процесуальні дії та рішення, прийняті під час досудового розслідування із зазначенням відповідних реквізитів процесуальних рішень та процесуальних осіб, якими такі рішення приймались, а також проводились відповідні процесуальні дії.
Вищенаведене свідчить про порушення вимог кримінального процесуального кодексу України, а тому суд приходить до висновку про необхідність повернення прокурору на підставі ч.3 ст.314 КПК України обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування, як такого, що не відповідає вимогам закону.
Крім того, відповідно до вимог ст.315ч.3 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту станом на день підготовчого судового засідання закінчився. Клопотань від сторін кримінального провадження про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу на стадії підготовчого судового засідання не надходило.
За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.109, 110, 290, 291, 293, 314, 315, 372, 376, КПК України, суд,-
Повний текст ухвали буде проголошено 01.02.2017 року о 13 годині 45 хвилин.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя: