ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни
16 лютого 2017 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ознайомившись з касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 7 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 10 листопада 2016 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено
ОСОБА_5 , 1963 р.н., громадянина України, неодноразово судимого, останній раз 04.12.2014 за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням протягом дворічного іспитового строку, уродженця міста Ямпіль Вінницької області, мешканця міста Києва,
- за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- на підставі ст. 71 КК України остаточно за сукупністю вироків на 5 років 4 місяці позбавлення волі.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , судові рішення щодо яких в касаційному порядку не оскаржуються.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 84 988 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.
Згідно вироку ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особою, справу щодо якої виділено в окреме провадження, з метою вчинення крадіжки 08.05.2016 об 11:00 приїхали до домоволодіння АДРЕСА_1 , на території якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проникли до будинку та викрали належні ОСОБА_9 101 200 грн. та ювелірні вироби загальною вартістю 4788 грн.
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вказані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини та правильність кваліфікації дій засудженого у касаційній скарзі не оспорюються, а доводи захисника про порушення права засудженого на захист необґрунтовані.
Зокрема, як встановлено апеляційним судом, в тому числі шляхом прослуховування звукозапису судового засідання суду першої інстанції від 02.09.2016, ОСОБА_5 дійсно за його ж клопотанням був призначений захисник, однак після проголошення відповідної ухвали суду засуджений заявив клопотання про продовження судового розгляду кримінального провадження без участі захисника та просив не направляти копію вказаного судового рішення для виконання до моменту, коли виникне необхідність участі захисника.
До того ж, як убачається із доданої ухвали, в апеляційному суді засуджений не погодився із аналогічними доводами захисника та не підтримав його скаргу в частині порушення свого права на захист.
Всупереч доводам захисника, прийняття та розгляд заяв про злочин не відноситься до компетенції апеляційного суду, а ст. 206 КПК України, на порушення якої посилається захисник, встановлює загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини. При цьому за наявності підстав вважати, що законні права та інтереси засудженого були порушені під час досудового розслідування, останній, або в його інтересах захисник, який був присутній в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, не були позбавлені можливості звернутися із відповідною заявою в порядку ст. 214 КПК України.
Покарання ОСОБА_5 призначено з урахуванням загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, та є справедливим, а відомості про попередні судимості засудженого враховані судом як дані про його особу при призначенні покарання, а не всупереч ст. 88 КПК України як докази для доведення винуватості останнього, про що стверджує захисник.
В апеляційному порядку справа розглянута у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону, а постановлена ухвала є вмотивованою та відповідає іншим вимогам ст. 419 КПК України.
Отже, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає.
Зважаючи на зазначене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 7 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 10 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_10 ОСОБА_11