АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/32/17 Справа № 694/2073/14-к Категорія: ч.3ст. 369 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 18 травня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, освіта середня-спеціальна, не військовозобов`язаного, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, в силу ст.89 КК України не маючого судимості.

обвинуваченого за ч.1,2 ст.307 КК України ,-

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що у невстановлений слідством час, місці та спосіб, незаконно придбав порошкоподібну речовину білого кольору, яка являється психотропною речовиною амфетамін, та зберігав при собі з метою збуту до 04.07.2014, коли близько 19 години 40 хвилин біля будинку № 60 вулиці Чорновола м. Звенигородка Черкаської області, умисно, незаконно збув, продавши за ціною 750 гривень, особі під зміненими анкетними даними - ОСОБА_9 , залученому оперативними працівниками Звенигородського РВ (з обслуговування Звенигородського району та м. Ватутіне) УМВС України в Черкаській області до проведення оперативної закупівлі психотропної речовини в рамках оперативно розшукової діяльності, вказану порошкоподібну речовину білого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/966 від 07.07.2014 року містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою психотропної речовини 0,767 грам.

Він же, у невстановлений слідством час, місці та спосіб, незаконно придбав кристалічну речовину білого кольору, яка являється наркотичним засобом метадон, та зберігав при собі з метою збуту, до 12.09.2014, коли близько 19 години 25 хвилин на перехресті вулиць Чорновола та Дениса Давидова м. Звенигородка Черкаської області, повторно, умисно, незаконно збув, продавши за ціною 125 гривень особі під зміненими анкетними даними - ОСОБА_10 , залученому оперативними працівниками Звенигородського РВ (з обслуговування Звенигородського району та м. Ватутіне) УМВС України в Черкаській області до проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу в рамках кримінального провадження, вказану кристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи №2/1433 від 13.09.2014 року містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою наркотичного засобу 0,023 грама.

Він же, у невстановлений слідством час, місці та спосіб, незаконно придбав кристалічну речовину білого кольору, яка являється наркотичним засобом метадон, та повторно зберігав при собі, з метою збуту, до 12.09.2014, коли близько 20 години 05 хвилин біля будинку № 60 по вулиці Чорновола м. Звенигородка Черкаської області, був затриманий працівниками міліції та під час проведення особистого обшуку в кишені його штанів виявлено та вилучено паперовий згорток з кристалічною речовиною, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/1434 від 09.10.2014 року містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою наркотичного засобу 0,913 грам.

Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 18 травня 2016 року визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.307 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч.2 ст.307 КК України у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/6 частини особистого майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/6 частини особистого майна.

Обрано засудженому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Вирішено долю речових доказів.

Не погоджуючись з вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 18 травня 2016 року прокурор звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 за ч.1 ст.307 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, визнати винним за ч.2 ст.307 КК України та призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. У подальшому прокурор змінив апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржуваний вирок з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону, а саме у зв`язку із не викладенням місцевим судом обвинувачення встановлене ним.

Не погоджуючись з вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 18 травня 2016 року захисник ОСОБА_7 ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить вказаний вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 виправдати повністю.

Не погоджуючись з вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 18 травня 2016 року ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить вказаний вирок скасувати.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника підлягають до часткового задоволення, а апеляційна скарга прокурора до повного задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 412 КПК України регламентовано, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог статті 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині обвинувального вироку судом повинно зазначатися формулювання обвинувачення визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форму вини і мотивів кримінального правопорушення.

Як вбачається з вироку, суд розглянувши матеріали кримінального провадження визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1. ч. 2 ст. 307 КК України, та призначив покарання, передбачене санкціями цих норм закону.

Проте суд в порушення ч. З ст. 374 КПК України не виклав формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним, натомість лише навів обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 обвинувачується органом досудового розслідування згідно з обвинувальним актом.

Отже, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги правову позицію суду касаційної інстанції щодо дотримання в цій частині положень ст.374 КПК України, викладену в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2016 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_11 у якій вказано на істотне порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог ч.3 ст.374 КПК України, оскільки власних висновків у мотивувальній частині вироку не викладено обвинувачення, визнане судом доведеним, а апеляційним судом вказану обставину залишено без належного реагування.

Суд першої інстанції допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, оскільки власних висновків щодо висунутого ОСОБА_7 обвинувачення не зробив, чим позбавив суд апеляційної інстанції можливості перевірити правильність висновків про доведеність обвинувачення в ході апеляційного перегляду вироку.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив вирок всупереч вимог ст.370 КПК України, оскільки, при призначенні покарання засудженому порушено норми матеріального права та неправильно застосовано закону України про кримінальну відповідальність. А тому, вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 18 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню.

Ураховуючи те, що вирок підлягає скасуванню з наведених вище підстав, колегія суддів не входить в оцінку інших доводів апеляційних скарг, а вважає, що вони мають бути предметом дослідження у суді першої інстанції.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. ст. 407, 409, 412, 413, 414 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 18 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд до того ж суду першої інстанції .

Продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 діб тобто до 27 серпня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :