Справа № 572/1349/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю :
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.186, ч.3 ст.357 КК України,-
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Камянець-Подільський Хмельницької області, жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого молодшим оператором АЗС «ОККО», раніше не судимого
в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , діючи в групі осіб з ОСОБА_5 , близько 04 години 15 хвилин 15 січня 2016 року, знаходячись у громадському місці на літній площадці цілодобового магазину «Меркурій», що по вул.Суворова м.Сарни Рівненської області, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразились в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності у громадських місцях, демонструючи свою перевагу у фізичній силі та кількості, поєднавши свої дії з насильством, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_4 під час розмови з ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, умисно, безпричинно та раптово наніс останньому удар головою в обличчя, після чого ОСОБА_4 умисно та безпричинно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в обличчя, а ОСОБА_5 в свою чергу наніс йому удар кулаком лівої руки та один удар кулаком правої руки в обличчя. Після чого, не припиняючи хуліганських дій, обвинувачені з метою продовження безпричинного нанесення потерпілому тілесних ушкоджень почали наздоганяти ОСОБА_6 , який з метою уникнення його побиття вибіг за межі літньої площадки магазину. Наздогнавши ОСОБА_6 на вул.Бєлгородській м.Сарни Рівненської області, поблизу магазину «Рибна хатка», ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продовжили безпідставно наносити потерпілому удари ногами та руками, а саме : ОСОБА_5 наніс потерпілому не менше трьох ударів правою ногою по голові та тулубу та не менше шести ударів кулаком правої руки в обличчя, а ОСОБА_4 в свою чергу наніс не менше трьох ударів правою ногою по голові та тулубу та не менше п`яти ударів кулаком в обличчя потерпілому, внаслідок чого ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді : садна тім`яної ділянки волосистої частини голови, синця спинки носа з переходом на навколо орбітальні ділянки, струсу головного мозку, гематоми та забійної рани верхньої губи зліва, які в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Такі дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.
Допитані судом обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнали частково.
Обвинувачений ОСОБА_4 показав, що дійсно в час та місці, вказаних в обвинувальному акті він перебував у приміщенні магазину «Меркурій», а біля 2 години зателефонував до брата, щоб останній заїхав за ним. Брат приїхав разом із ОСОБА_5 . На вулиці поблизу приміщення магазину до них підійшов потерпілий, який безпричинно почав ображати обвинувачених, через що ОСОБА_5 наніс потерпілому один удар в голову, а ОСОБА_4 вдарив потерпілого в область грудей. Після вказаних подій, зі слів обвинуваченого, потерпілий відбіг, однак, продовжував ображати їх нецензурними словами, через що вони наздогнали ОСОБА_6 поблизу магазину «Рибна хатка» та завдали останньому ще ряд ударів по тулубу.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що 15 січня 2016 року біля 2 години до нього зателефонував ОСОБА_4 , який попросив забрати його з кафе та підвезти додому. Зі слів обвинуваченого - по приїзду до магазину «Меркурій», він зустрівся із ОСОБА_4 , під час чого до них підійшов потерпілий ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та почав ображати нецензурними словами усіх присутніх осіб, в тому числі і обвинувачених, в зв`язку з чим ОСОБА_5 не стримався і завдав потерпілому удар, після чого ОСОБА_4 також вдарив потерпілого, який відбіг на інший бік вулиці та продовжував ображати обвинувачених нецензурними словами. В зв`язку із наведеним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали наздоганяти потерпілого та наздогнавши його біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » також завдали йому ряд ударів, при чому ОСОБА_5 наніс останньому 3-4 удари руками та декілька ударів ногою по тулубу.
Дії обвинувачених кваліфіковані як хуліганство, вчинене групою осіб.
З об`єктивної сторони хуліганство є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок, зміст якої слід визначати з урахуванням характеру хуліганських дій, їх наслідків, місця, тривалості їх вчинення, кількості потерпілих, суттєвість порушення інтересів потерпілих і т.і. Діями, що грубо порушують громадський порядок, закон визнає тільки такі, які спричинили істотну шкоду особистим чи суспільним інтересам і відрізнялись особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, тобто, нахабним поводженням, бешкетуванням, поєднаним з насильством, що спричинило тілесне ушкодження, із демонстративною зневагою щодо норм моральності та виявленим, очевидним для потерпілих та інших осіб, зневажливим ставленням винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності.
Таким чином, для кваліфікації дій особи як хуліганство необхідним є наявність хуліганського мотиву вчинення такого діяння.
Допитаний судом потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 15 січня 2016 року перебував у магазині-кафе «Меркурій», в якому також бачив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пізніше залишили приміщення кафе. На вулиці поблизу приміщення вказаного кафе ОСОБА_5 завдав потерпілому удар в обличчя, а після того, як він почав тікати, його неподалік магазину «Рибна хатка» наздогнали обвинувачені та завдали ще декілька ударів по тулубу.
Із протоколу огляду місця події приміщення магазину «Меркурій», проведеного на підставі добровільної згоди власника ОСОБА_9 , встановлено, що даний магазин дійсно розташований по вул.Суворова м.Сарни Рівненської області. У вказаному приміщенні розташовано кафе та магазин. Як в приміщенні кафе, так і ззовні знаходяться камери відеоспостереження (а.к.п.20, 21-24).
Допитані в суді свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали, що в один із днів, (дата може відповідати на 15 січня 2016 року) вони перебували в кафе «Меркурій». Біля 2-3 години в кафе також перебували ОСОБА_4 , а пізніше і ОСОБА_5 , які поводились цілком адекватно. В присутності свідків жодних конфліктів вказані особи не створювали. Зі слів свідків конфлікту між обвинуваченими та потерпілим вони не бачили.
Свідок ОСОБА_12 в суді показав, що в один із днів орієнтовно більше року тому після опівночі він привіз ОСОБА_5 до кафе «Меркурій», залишившись чекати в автомобілі таксі, на якому приїхав. В цей час до нього підійшов потерпілий, який перебував у стані алкогольного сп`яніння та поводився агресивно. Потерпілий підійшов до обвинувачених та почав нецензурною лайкою ображати ОСОБА_4 , внаслідок чого ОСОБА_5 завдав удар потерпілому в обличчя. В ході конфлікту, який відбувся між вказаними особами, потерпілий почав тікати, однак, обвинувачені його наздоганяли.
Покази свідків та обвинувачених співпадають із об`єктивними даними, здобутими під час перегляду відеозапису з камер відеоспостереження, розташованих на приміщенні кафе «Меркурій». Так, відповідно до протоколу огляду під час перегляду відеозапису встановлено, що потерпілий підходив до автомобіля таксі, а після цього на вулиці поблизу кафе під час спілкування із двома особами чоловічої статі у нього виник конфлікт в ході якого вказані особи наносили один одному удари (а.к.п.26-27).
Протокол огляду речей одягу, а саме : светра, майки та чоловічих штанів потерпілого доводить, що вказані предмети одягу мають сліди речовини бурого кольору (а.к.п.31-34).
В ході огляду предметів одягу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що на його черевиках містяться сліди речовини темно бурого кольору, зовні схожої на кров (а.к.п.38-40).
Відповідно до висновків експерта судових імунологічних експертиз № 2.2-28/16, №2.2-26/16, №2.2-27/16, №2.2-25/16, №2.2-24/16 та №2.2-23/16 кров ОСОБА_4 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютеніном анти-А системи АВ0, кров ОСОБА_5 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютеніном анти-В системи АВ0, кров ОСОБА_6 відноситься до групи 0 (І) з ізогемаглютеніном анти-А та анти-В системи АВ0, на належних ОСОБА_6 майці та светрі виявлено кров, походження якої від обвинувачених виключається, від потерпілого не виключається, на куртці, належній ОСОБА_4 , виявлено кров, походження якої від ОСОБА_6 виключається, від ОСОБА_4 не виключається, на черевиках обвинуваченого ОСОБА_5 виявлено кров, видова належність якої не встановлена (а.к.п.81-83, 88-90, 95-97, 102-104, 110-111, 118-119).
Із наявного в матеріалах справи висновку експерта №17 судово - медичної експертизи, проведеної відносно ОСОБА_6 , вбачається, що при судово-медичній експертизі встановлено, що у потерпілого мали місце тілесні ушкодження у вигляді садна тім`яної ділянки волосистої частини голови зліва, синця спинки носа з переходом на навколо орбітальні ділянки, струсу головного мозку, гематоми та забійної рани верхньої губи зліва, які в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та садна розгинальної поверхні правого ліктьового суглобу, садна лівого зап`ястя з переходом на передньо-внутрішню поверхню лівого передпліччя, садна передньої поверхні правого колінного суглобу, садна передньої поверхні лівого колінного суглобу, які в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Всі тілесні ушкодження виникли внаслідок не менше як семи травматичних (ударних) дій тупим, тупим твердим предметом (предметами). Термін їх заподіяння може відповідати на 15 січня 2016 року (а.к.п.64-65).
Покази свідка ОСОБА_13 , який вказав, що не був свідком обставин, що досліджуються судом, а тому не може дати пояснення з цього приводу, визнаються судом, відповідно до ст.85 КПК України неналежним доказом, оскільки вказаний доказ не підтверджує існування або відсутність будь-яких обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Таким чином, наданими стороною обвинувачення доказами доведено факт заподіяння обвинуваченими потерпілому легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я у час та місці, вказаних в обвинувальному акті.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства, яке інкримінується обвинуваченим, є усвідомлене вчинення діяння саме з мотиву явної неповаги до суспільства.
В ході судового розгляду даного кримінального провадження з`ясовано, що тілесні ушкодження потерпілому були завдані обвинуваченими як помста на грунті раптово виникших неприязних відносин. Таким чином, суд вважає, що винні дії обвинувачених були спрямовані саме на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень і не трансформувались в ході вчинення цих дій в хуліганські, оскільки в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був відсутній мотив явної неповаги до суспільства, а тому в діях обвинувачених відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторона вказаного злочину.
Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Враховуючи наведену норму, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з ч.2 ст.296 КК України на ч.2 ст.125 КК України : умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, оскільки в ході судового провадження є доведеним вчинення обвинуваченими саме вказаного кримінального правопорушення.
Крім цього, ОСОБА_4 о 05 год. 15 січня 2016 року, перебуваючи поблизу магазину «Рибна хатка», що по вул.Белгородській м.Сарни Рівненської області, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно заволодів належними ОСОБА_6 важливими особистими документами, а саме : посвідченням водія категорії «А,В,С» серії НОМЕР_1 , виданим ДАІ МВС м.Сарни 8 червня 2001 року та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Фіат Добло» 2006 року випуску, р.н.з. НОМЕР_2 .
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом важливими особистими документами.
Також, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 15 січня 2016 року приблизно о 04 год. 45 хв., знаходячись поблизу магазину «Рибна хатка», що по вул. Бєлгородській м.Сарни Рівненської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, після спричинення спільно з ОСОБА_5 з хуліганських мотивів тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , відкрито, в його присутності викрав належний останньому мобільний телефон марки «Нокіа 301» вартістю 435 грн., з сім-картками мобільних операторів зв`язку «МТС» та «Київстар» вартістю 10 грн. за одну, на загальну суму 20 грн., та срібний ланцюжок 925 проби вагою 48 гр. вартістю 624 грн., чим спричинив ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1079 грн.
Такі дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Допитані судом обвинувачені з приводу вказаного обвинувачення показали, що під час нанесення ними ударів потерпілому поблизу магазину «Рибна хатка» вони жодних речей у нього не вилучали, наміру на заволодіння особистими речами ОСОБА_6 не мали. Обвинувачені пояснили, що ОСОБА_4 підібрав мобільний телефон, ланцюжок та документи після того, як потерпілий втік від обвинувачених. Зі слів обвинувачених вказані речі були загублені потерпілим під час бійки.
Під час огляду господарства по місцю проживання ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 під дахом було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «Фіат Добло», посвідчення водія, виданого на ім`я ОСОБА_6 , а на території господарства у листах шиферу мобільний телефон марки «Нокіа 301» та срібний ланцюжок (а.к.п. НОМЕР_3 , 56-58).
Свідок ОСОБА_14 в суді показала, що була присутня під час проведення огляду господарства ОСОБА_4 , що мало місце у лютому 2016 року та підтвердила, що у вказаному господарстві було вилучено телефон та документи, при чому телефон був добровільно виданий ОСОБА_4 . Детально повідомити про обставини вказаної слідчої дії свідок не змогла, так як з її слів не дуже уважно слідкувала за усім, що відбувається, тому що взагалі була проти своєї присутності під час вказаної дії.
Середня ринкова вартість бувших у використанні мобільного телефону марки «Нокіа 301» з карткою пам`яті на 2 Гб. та срібного ланцюжка 925 проби вагою 48 гр. з врахуванням фізичного зносу станом на 15 січня 2016 року, відповідно до висновку експертного заключення з оцінки рухомого майна, становить 1 059 грн. (а.к.п.126-131). Вартість сім-карток операторів мобільного зв`язку «МТС» та «Київстар» станом на 15 січня 2016 року становить 10 грн. за кожну, що встановлено із довідки, виданої фізичною особою-підприємцем (а.к.п.143).
Під час слідчого експерименту, проведеного із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 останні підтвердили свої покази щодо відсутності наміру заволодіти речами та документами потерпілого, а ОСОБА_4 лише підібрав їх після того, як вказані речі та документи згубив ОСОБА_6 (а.к.п.197-204, 237-244).
Потерпілий з приводу заволодіння належними йому мобільним телефоном, ланцюжком та документами пояснив, що під час конфлікту, що відбувався між ним та обвинуваченими мобільний телефон знаходився у зовнішній кишені, документи у внутрішній кишені верхнього одягу потерпілого. Потерпілий припускає, що вказані речі ймовірно у нього забрали обвинувачені, однак, яким чином це відбулось пояснити не може, так як обставин не пам`ятає.
З огляду на надані стороною обвинувачення та досліджені в ході судового слідства докази, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, оскільки доведено факт заволодіння ОСОБА_4 особистими важливими документами потерпілого шляхом їх привласнення.
В той же час дії ОСОБА_4 кваліфікуються стосовно ланцюжка та мобільного телефону за ч.1 ст.186 КК України, тобто, як відкрите викрадення чужого майна.
З об`єктивної сторони грабіж передбачає вилучення майна в присутності власника або інших осіб, які усвідомлюють вчинення викрадення.
В ході судового розгляду встановлено, що ні ОСОБА_5 , на ОСОБА_6 не сприймали дії ОСОБА_4 як відкрите викрадення належного потерпілому майна.
Частиною 4 статті 17 КПК України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стороною обвинувачення надано докази вилучення по місцю проживання обвинуваченого речей, належних потерпілому, однак, лише ці обставини не можуть бути доказом вчинення обвинуваченим саме відкритого викрадення майна.
Під час судового провадження стороною обвинувачення беззаперечно не доведено належними та допустимими доказами, що мобільний телефон та срібний ланцюжок вибув із володіння потерпілого саме через умисні дії ОСОБА_4 , спрямовані на заволодіння таким майном всупереч волі власника, а тому обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України слід виправдати за недоведеністю наявності в діях обвинуваченого складу вказаного кримінального правопорушення.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання як обвинуваченого ОСОБА_4 , так і обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України є щире каяття (оскільки обвинувачені визнали свою вину в частині обвинувачення, яке доводилось наданими доказами), активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, як в ході досудового, так і в ході судового слідства не встановлено.
По місцю проживання інспектором Сарненського ВП ОСОБА_4 характеризується посередньо.
ОСОБА_5 по місцю проживання Сарненською міською радою характеризується також посередньо, по місцю роботи у ПП «СПІРІТ - РВ» виключно позитивно.
Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, що обтяжує покарання вважає, що слід призначити обвинуваченим покарання в межах санкції статей, за якими їх визнано винними, однак, враховуючи також тяжкість вчинених злочинів, дані про особу винних, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, посередню та позитивну, відповідно, характеристику обвинувачених, а також з урахуванням думки потерпілого, який примирився із обвинуваченими та не наполягає на призначенні їм суворої міри покарання - вважає, що розмір призначеного покарання слід визначити у виді штрафу, що буде необхідним й достатнім для їх виправлення та перевиховання.
Прокурором Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення солідарно 878 грн. 36 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого, який, з огляду на добровільне відшкодування вказаної шкоди обвинуваченими прокурор просить залишити без розгляду.
Однак, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави витрати по залученню експертів, які документально підтверджені матеріалами кримінального провадження на суму 3 379 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.3 ст.357 КК України, призначивши покарання :
за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 850 грн.),
за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 850 грн.).
На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_16 шляхом повного складання призначених покарань - у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 1700 грн.).
За ч.1 ст.186 КК України ОСОБА_15 виправдати - за недоведеністю наявності в діях обвинуваченого складу вказаного кримінального правопорушення.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 850 грн.).
Цивільний позов прокурора Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення солідарно 878 грн. 36 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого залишити без розгляду.
Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь держави 3 379 грн. 20 коп. витрати по залученню експертів.
Речові докази : диск із відеозаписом з камер системи відеоспостереження, приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах справи; светр, майку та штани ОСОБА_6 , які знаходяться у Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області повернути потерпілому; посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, медичну довідку, талон до посвідчення водія, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, поліс, видані на ім`я ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Нокіа 301» із картою пам`яті Micro CD об`ємом 2 ГБ, срібний ланцюжок 925 проби та передані на зберігання потерпілому залишити останньому; зимову курточку темно-синього кольору, належну ОСОБА_4 , яка знаходиться у Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області повернути обвинуваченому, зимову курточку жовтого кольору, зимові черевики, належні ОСОБА_5 , які знаходяться у Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області повернути обвинуваченому, зразки крові ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які знаходяться у Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області знищити .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя підпиc
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_17