Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
28 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_1
Суддів:. ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання: ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сарненського районного суду від 23 листопада 2016 року

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , засуджений вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 3 грудня 2012 року за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від покарання ОСОБА_6 .

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, оскільки він не спроможний без відповідного контролю дотримуватися соціальних норм життя в суспільстві. ОСОБА_6 відноситься до злісних порушників установленого порядку відбування покарання, згідно із ст.133 КВК України.

Крім того, відповідно до опитувального листа від 30 червня 2016 року комісія в складі керівників служб установи одноголосно висловилися проти застосування до ОСОБА_6 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не заслуговує на вказану пільгу .

У апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає ухвалу незаконною та просить її скасувати і прийняти рішення про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь головуючого у справі, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 безпідставною та просив відмовити у її задоволенні, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

З досліджених судом першої інстанції матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений раніше три рази притягувався до кримінальної відповідальності, два рази звільнявся умовно достроково, працевлаштований днювальним на відділенні, заходи заохочення не застосовувалися, характеризується добре.

Крім того, як вбачається з ухвали суду першої інстанції, засуджений припускав інші порушення порядку відбування покарання у 2015 році, однак адміністрація установи обмежилась в цьому випадку проведенням бесіди виховного характеру.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення, поведінку засудженого не можна вважати сумлінною і доводи апеляційної скарги ці висновки не спростовують, тому судом першої інстанції вірно відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376. 404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2016 року про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_6 від відбування покарання - без зміни.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3