Справа № 199/2323/17
УХВАЛА
2017 року квітня місяця 26 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі
головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000506 від 06.03.2017 відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю :

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 не заперечували проти заявленого клопотання.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.
Відповідно до письмових матеріалів кримінального провадження, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 06.05.2017.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчинені тяжкого злочину. За вчинення даного кримінального правопорушення, у разі доведеності його вини, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Також, суд бере до уваги вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Також, суд бере до уваги правову позицію, викладену в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини (остаточне від 10 травня 2011 року) у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб до 26 червня 2017 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала суду набирає чинності негайно і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя:
26.04.2017