Справа № 369/5862/17
Провадження № 1-кп/369/511/17
В И Р О К
іменем України
21.07.17 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який навчається на 4-му курсі Київського Національного Університету імені Тараса Шевченка, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб та незаконне позбавленні волі двох осіб, за наступних обставин.

24.08.2016 року, близько 00 години ОСОБА_7 , Особа 2, Особа 3, Особа 4, Особа 5, Особа 6 та Особа 7, матеріали щодо яких виділені в окремі провадження, за пропозицією останнього зустрілись біля станції метро «Академмістечко» в м. Київ, попередньо домовившись про проведення чергових тренувань з військової підготовки (вишколу) на території Макарівського району Київської області.

З метою реалізації своїх намірів вони 24.08.2016, приблизно о 2-3 годині, на автомобілі марки «Мерседес-Віто», помаранчевого кольору, польський номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням Особи 7, прибули до лісового масиву, розташованого поблизу смт. Кодра Макарівського району Київської області. Будучи одягненими у схожий на військову уніформу одяг, вони розділились на дві групи та провели тактичні навчання. В першу групу входили Особа 4, Особа 7, Особа 5, Особа 6, а в другу- ОСОБА_7 , Особа 2, Особа 3.

Після проведення навчань, близько 4 години, за пропозицією Особи 7 продовжити навчання з відпрацювання тактики штурму та захоплення приміщення покинутого заводу, який знаходився неподалік, обидві групи через отвір в огорожі проникли на охоронювану територію ТОВ «Компанія «ВТК Відродження», що розташоване по вул. Ковпака, 2, в смт. Кодра Макарівського району Київської області, після чого ОСОБА_7 , Особа 2, Особа 3 першими зайшли до цегляного приміщення для охорони території товариства, в якому знаходилися охоронці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Не зважаючи на присутність в приміщенні двох осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які переросли у злочин, та суспільно небезпечні наслідки їх діяння, переслідуючи надуману мету групового захоплення об`єкта із уявним ворогом, якою виправдовували свої протиправні дії, ОСОБА_7 , Особа 2, Особа 3, умисно, з метою порушення спокою громадян, а також з метою обмеження свободи переміщення охоронців та запобігання можливості охоронцям протидіяти їхнім протиправним діям, із застосуванням фізичної сили, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та моральності, діючи агресивно групою осіб з особливою зухвалістю з мотивів явної неповаги до суспільства та з мотивів забезпечення для себе безпеки в ході вчинення кримінально караних протиправних хуліганських дій, а також приниження гідності людини, користуючись тим, що в приміщенні було темно, за допомогою ліхтарів та криків створили світло-шумовий ефект для пригнічення волі та психічної рівноваги охоронців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після чого вчинили стосовно них насильницькі дії, які полягали в тому, що Особа 2, Особа 3, діючи агресивно, в групі осіб, заламали руки даних охоронців та повалили їх на підлогу, і в подальшому, діючи з метою обмеження можливості вільного пересування охоронців, підручними засобами зв`язали їх руки, після чого ОСОБА_7 надав Особі 2 знайдену в приміщенні парасольку, яку Особа 2 засунув в підліктьові суглоби ОСОБА_4 , а потім ОСОБА_7 надав Особі 2 знайдену в приміщенні дерев`яну палицю, яку Особа 2 засунув в підліктьові суглоби ОСОБА_5 .

В цей час до вказаного приміщення забігли ОСОБА_7 разом із Особа 4, Особа 5 та Особа 6, які побачивши, що Особа 1, Особа 2, Особа 3 вчиняють злочин-хуліганство, та усвідомлюючи протиправний характер їхніх дій і суспільно небезпечні наслідки їх діяння, переслідуючи надуману мету групового захоплення об`єкта із уявним ворогом, активно приєдналися до агресивних дій останніх, та діючи умисно, з метою порушення спокою громадян та з метою обмеження свободи переміщення охоронців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та запобігання можливості охоронцям протидіяти їхнім протиправним діям, а також з метою залякування охоронців, із застосуванням фізичної сили, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та моральності, діючи агресивно групою осіб з особливою зухвалістю з мотивів явної неповаги до суспільства та забезпечення для себе безпеки в ході вчинення кримінально караних протиправних хуліганських дій, а також приниження гідності людини, також приєдналися до останніх та стали разом з ними погрожувати в бік охоронців, чинити на них психічний тиск своєю присутністю, а також почали голосно допитувати їх про надумані факти, зокрема, щоб ті повідомили, чи не має в них зброї, наркотиків, інших заборонених чи небезпечних предметів, хто вони, хто їхній керівник, яка їхня чисельність, чи перебувають вони у сепаратистських угрупуваннях, де їхні документи, як часто проводять обхід території, хто головний, тощо. В ході цього Особа 7 разом із Особа 4, Особа 5, Особа 6, підручними засобами зав`язали охоронцям очі та кинули їх із зв`язаними руками та очима на ліжка, які знаходилися в приміщенні зправа та зліва. Також Особа 7, Особа 4, Особа 5 та Особа 6 проводили огляд вищевказаного приміщення, перевіряли особисті речі охоронців, імітуючи обстановку групового силового захоплення приміщення, поєднаного з пригніченням волі та психологічного стану уявного ворога. Після цього Особа 7 надав вказівку Особа 1, Особа 2, Особа 3 здійснювати охорону периметра вищевказаного приміщення з метою утримання приміщення із зв`язаними охоронцями під зовнішнім контролем, створення видимості охорони об`єкту та наближення своїх дій до реальних бойових, без наявності будь-якої реальної загрози для себе збоку потерпілих. На виконання даної вказівки ОСОБА_7 , Особа 2, Особа 3 здійснювали охорону вказаного приміщення по периметру та всередині, тим самим забезпечуючи обмеження свободи переміщення вищевказаних охоронців. При цьому, Особа 4, Особа 5 та ОСОБА_8 брали участь в здійсненні чатування потерпілих, контролю за їхнім утриманням, щоб вони не могли самостійно покинути відповідне приміщення.

Вказані протиправні дії ОСОБА_7 , Особа 7, Особа 2, Особа 3, Особа 4, Особа 5 та Особа 6 стосовно охоронців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були взаємоузгодженими, спільними і тривали упродовж декількох годин та супроводжувались грубим порушенням громадського порядку, особливою зухвалістю, які полягали у протиправному силовому захопленні приміщення охорони, погрозах застосування та застосуванні фізичного та психічного насильства до потерпілих, їх зв`язуванню, тривалому утриманні вказаних охоронців проти їх волі під контролем і наглядом у вищевказаному приміщенні приблизно до 9 години, тобто до того часу коли злочинці дізнались, що на місце події викликано працівників поліції, після чого вони відпустили потерпілих та зникли з місця події.
В судовому засіданні потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 надано угоду про примирення від 03.04.2017, яка відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 146 КК України, істотних для відповідних кримінальних проваджень обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 ..

При призначенні покарання сторони враховують, що обвинувачуваний беззастережно визнає свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 146 КК України. Враховуючи особу обвинувачуваного, сторони домовились про призначення обвинувачуваному за вчинення даних кримінальних правопорушень покаранні передбачених санкціями ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 146 КК України, а саме: за ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, відповідно до ст. 70 КК України остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та звільнити його від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вивчивши обвинувальний акт, вивчивши угоду про примирення, вислухавши потерпілих, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили суд затвердити угоду про примирення та винести вирок на підставі даної угоди, вислухавши думку прокурора, який вважав, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України та вважав за можливе задовольнити клопотання про затвердження даної угоди про примирення і винести вирок на підставі угоди, суд дійшов до висновку, що угода про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 , яка укладена в даному кримінальному провадженні, підлягає до затвердження з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України, ч. 2 ст. 146 КК України, які згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілі також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілі цілком розуміють свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Суд також дійшов до висновку стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 1/12 частину витрат за проведення криміналістичних експертиз, які були проведені під час проведення досудового слідства у даному провадженні, згідно обвинувального акту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373, 374, 471, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 03 квітня 2017 року про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 146 КК України, та призначити за цим законом узгоджене сторонами покарання:

-за ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
-за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 у виді домашнього арешту, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у розмірі 7340 (сім тисяч триста сорок) гривень за проведення криміналістичних експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1