Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
03 березня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001315,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Майдан, Дубенського району, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
запобіжний захід - тримання під вартою строком 60 днів.
Встановлено строк тримання під вартою з моменту затримання, тобто з 10 год. 00 хв. 24 лютого 2017 року до 10 год. 00 хв. 25 квітня 2017 року.
В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просила зазначену ухвалу скасувати та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
На підтвердження своїх вимог захисник зазначила, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа переховуватиметься в д правосуддя, перешкоджатиме встановленню істини по
_______________________________________________________________________________________________
№ 11сс/787/97/ 2017 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_9
Категорія: запобіжний захід Доповідач ОСОБА_1
справі та незаконно впливати на потерпілого і свідків або вчиняти нові злочини є недостатнім.
Крім того, апелянт просила суд врахувати дані про особу ОСОБА_7 , а саме те, що наявність постійного місця проживання свідчить про міцність його соціальних зв`язків.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_5 про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КП.
Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 24 лютого 2017 року, близько 08 год., ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті вітчиму ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс не менше шести ударів кухонною сокирою по голові та два удари ножем в ділянку живота, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, від яких потерпілий помер.
ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, що стверджується сукупністю зібраних доказів - протоколом огляду місця події від 24 лютого 2017 року, показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , речовими доказами, а також лікарським свідоцтвом про смерть №116 від 24 лютого 2017 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_10 є черепно-мозкова травма з розтрощенням кісток черепа.
Вказаним доказам слідчий суддя дав належну оцінку. Також враховано вік та стан здоровя підозрюваного, який зловживає алкогольними напоями з часу перебування на пенсії, у звязку з чим він не працює, раніше не судимий.

Колегія суддів погоджується з доводами про наявність ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідка у даному кримінальному провадженні, з якими ОСОБА_7 знаходиться у родинних стосунках.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність виключних, передбачених ст.183 КПК, обставин, які свідчать про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що незастосування даного запобіжного заходу чи менш суворий запобіжних захід не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст.177 КПК.
Усі перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про можливість підозрюваного ОСОБА_7 перебуваючи на волі незаконно впливати на потерпілого та свідка, продовжити займатися злочинною діяльністю внаслідок алкогольного сп`яніння, а також переховуватись від органів досудового розслідування. Тому, на думку колегії суддів, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний запобігти даному ризику.
При розгляді клопотання, слідчим суддею дотримано вимог ст.ст.178, 183, 194 КПК та прийнято законне і обґрунтоване рішення.
Під час апеляційного розгляду прокурор довів обгрунтованість ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.
Крім того, заявляючи вимогу про зміну запобіжного заходу на домашній арешт захисник не вказала, за якою саме адресою слід обрати даний запобіжний захід, оскільки вжите законодавцем словосполучення у ч.5 ст.181 КПК «житло цієї особи» охоплює випадки, коли підозрюваний є власником (співвласником) такого житла, зареєстрований у такому житлі або постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації. При цьому, при обранні даного виду запобіжного заходу слідчому судді, суду необхідно з`ясувати думку власника такого житла.
Посилання ж захисника на практику Європейського суду з прав людини у даному випадку не може слугувати як прецедент для скасування ухвали про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання було встановлено не лише наявність обґрунтованої підозри, але й наведено обґрунтування наявності реальних ризиків вчинення підозрюваним нового злочину, а також можливості переховуватись від органів досудового розслідування.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що апеляційні доводи захисника адвоката ОСОБА_6 про відсутність підстав для обрання такого виду запобіжного заходу позбавлені підстав, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,
у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3