Справа № 583/1954/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" серпня 2017 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальну справу за обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хухра Охтирського району Сумської області, прож. АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

-вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 14.12.2011 року за ст. 289 ч. 2, 69, ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією майна;

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року за ст. 185 ч. 3, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.06.2017 року за ст. 15, ст. 185 ч. 3, 69 КК України до арешту на строк 6 місяців, судимість не знята та не погашена.

за ст. 185 ч. 2 КК України
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_6 03.06.2017 року близько 23:00 год. прийшов до пилорами знайомого ОСОБА_7 , що розташована за адресою АДРЕСА_1 , для того, щоб позичити гроші. Побачивши на території автомобіль ГАЗ 4509, що належить потерпілому, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном та переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав із автомобіля ГАЗ 4509 дві акумуляторні батареї «TOKLER», потужністю 190А. Після чого віддав їх знайомому за минулий борг в сумі 1500.00 грн., тобто розпорядився викраденим на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 3736,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого злочину, викладені в обвинувальному акті, розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій морального та матеріального характеру не має, міру покарання обвинуваченому призначити відповідно до вимог закону.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, врахувавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно.

До визначених ст. 66 ч. 1 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому за скоєння злочину, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому.

Визначених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує скоєння обвинуваченим злочину середньої тяжкості, за який у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання до 5 років позбавлення волі, характер, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який має молодий працездатний вік, але не працює і не шукає роботу особисто або через службу зайнятості, стан його здоров`я - на обліку в нарко- та психдиспансері не перебуває, має постійне місце реєстрації, звідки характеризується посередньо, як особа, щодо якої від сусідів скарг не надходило, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння крадіжок, але висновків з цього не зробив, тобто, схильний до скоєння кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.

За висновком органу з питань пробації, яким взято до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, його спосіб життя, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (в т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснити без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

З урахуванням встановлених судом обставин у кримінальному провадженні, суд вважає правомірним призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у виді позбавлення волі на певний строк, що за висновком суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів, відповідає тяжкості скоєного і наслідкам, які настали.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Охтирського міськрайонного судому Сумської області від 27.06.2017 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,.69 КК України до 6 місяців арешту за вчинену 06.04.2017 року крадіжку, вирок набрав законної сили, до відбування покарання засуджений не приступив.

У зв`язку із вчиненням обвинуваченим сукупності злочинів покарання йому має бути призначене на підставі ст. 70 ч. 1 КК України - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вирішуючи питання про міру запобіжного заходу обвинуваченому, суд виходив з того, що згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Матеріалами справи знайшли повне підтвердження обставини про те, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, за що може бути підданий кримінальному покаранню на строк до 5 років позбавлення волі, схильний до скоєння кримінальних та адміністративних правопорушень, за що неодноразово притягувався до відповідальності, проживає з батьками і братом, має нестійкі соціальні зв`язки, оскільки не працює і не має постійного заняття.

Суд вважає, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду з метою уникнення відбування покарання за скоєні злочини, і такою поведінкою перешкоджати кримінальному провадженню невиконанням процесуальних рішень, вчинити інше кримінальне правопорушення, тощо.

Отже, висновок суду щодо застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується не лише на підставі суворості можливого судового рішення у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, а це зроблено з урахуванням низки відповідних фактів в сукупності, які підтверджують існування таких ризиків, та свідчать про такий їх ступінь, який вказує на відсутність підстав не застосувати запобіжний захід обвинуваченому або застосувати більш м`який запобіжний захід.

Таким чином, суд знаходить за правомірне обрати обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі за проведення експертизи № 19/119/9-4/214е від 16.06.2017 року у розмірі 790,96 грн. підлягають стягненню обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у справі не вирішувався, оскільки потерпілим не був заявлений.

На підставі ст.ст. 65-67 КК України, ст.ст. 100, 349, 373-374 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.06.2017 року більш суворим за цим вироком, призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_11 обрати у вигляді тримання під вартою - до вступу вироку в законну.

Строк відбування покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

До строку відбуття покарання зарахувати строк перебування під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі:2 акумуляторні батареї «TOKLER», передані на зберігання власнику ОСОБА_8 , вважати йому повернутими.

Стягнути на користь держави із засудженого ОСОБА_5 судові витрати по справі за проведення експертиз в сумі 790 (сімсот дев`яносто) гривень 96 копійок.
Вирок вручити засудженому негайно.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 діб з часу його проголошення, а засудженим в цей же строк з часу отримання копії вироку.
Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_12