Справа № 184/2132/16-к
Номер провадження 1-кп/184/173/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001003 від 21 жовтня 2016 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-20.09.2016 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 185 ч.2, 75 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік;

-05.10.2016 року Орджонікідзевським міським судом за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

представник потерпілої особи ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
21.10.2016 року приблизно о 09 год. 15 хв. ОСОБА_3 , знаходився у дворі будинку №52 по вул. Центральній у м. Покров Дніпропетровської області, де на автомобілі ГАЗ 3009 держ.номер НОМЕР_1 , побачив бензинову пилу ручну марки «Eltos» (БП-45-4,3), що належить Покровському міському комунальному підприємству «Добробут».

Після чого, у ОСОБА_3 , в цей же день і час виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення вказаного майна, що належить ПМКП «Добробут».

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 21.10.2016 року приблизно о 09 год. 15 хв., знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , та переконавшись, що його дії ніхто не бачить, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, повторно, із корисливих спонукань викрав бензинову пилу ручну марки «Eltos» (БП-45-4,3), що належить ПМКП «Добробут», вартість якої згідно висновку судової-товарознавчої експертизи № 6/12.1/2185 від 18.11.2016 року складає 2029, 75 грн.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця злочину зник, в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ПМКП «Добробут» матеріальний збиток на суму 2029, 75 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та відповідаючи на питання головуючого пояснив, що він дійсно 21.10.2016 року знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , біля магазину «Весна», коли побачив автомобіль ГАЗ на борту якого були закріплені 3 бензинові пили, одну з яких він вирішив викрасти. Переконавшись, що його дії ніхто не бачить, він підійшов до вказаного автомобіля і шляхом вільного доступу викрав одну бензинову пилу, після чого з місця скоєння злочину зник, в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд. Пояснив суду, що вказаний злочин був вчинений з корисливих мотивів.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та повністю відшкодував завдану ПМКП «Добробут» матеріальну шкоду, шляхом повернення викраденого майна.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

Представник потерпілої особи ПМКП «Добробут» - ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності. Цивільний позов до суду вона не заявляла. При визначенні міри покарання покладалась на розсуд суду.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відносить до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, на даний час не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, проходить реабілітаційний курс в центрі для алко-наркозалежних осіб, але перебуває на обліку кримінально-виконавчої інспекції, а також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, скоїв новий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до вимог статті 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого та відшкодування ним завданої злочином шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05.10.2016 року ОСОБА_3 був визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання було звільнено з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2013 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 вчинив новий злочин 21 жовтня 2016 року, в період іспитового строку.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. 71, 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі викладеного, суд визначає ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року, який набрав законної сили 08.12.2016 року згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.12.2016 року.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі: бензинову пилу ручну марки «Eltos» (БП-45-4,3), яка передана під схорону розписку представнику ПМКП «Добробут», після набрання вироком законної сили залишити у власності потерпілої особи.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст.185 ч. 2 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 71 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 цим вироком частково у виді 3 місяців позбавлення волі приєднати не відбуте покарання призначене ОСОБА_3 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05.10.2016 року, за яким його засуджено за ст. 185 ч.ч. 1, 2 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України на 1 рік та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу залишити у виді особистого зобов`язання.
Речові докази: бензинову пилу ручну марки «Eltos» (БП-45-4,3), яка передана під схорону розписку представнику ПМКП «Добробут», після набрання вироком законної сили залишити у власності потерпілої особи.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 351, 84 грн.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання за цим вироком суду та приведення його до виконання.
Вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1