Справа № 1-кс/331/2481/2017
331/4636/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000424, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 квітня 2015 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, на утриманні дітей не маючого, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000424, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 квітня 2015 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що у відповідності до Указу Виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації.

На виконання зазначеного Указу та відповідно ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», 04 вересня 2014 року ОСОБА_5 було призвано за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) солдат ОСОБА_5 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) та призначений на посаду стрілець-помічник гранатометника відділення охорони 2-го взводу охорони 1-ї роти охорони та поставлений на всі види забезпечення.

Також відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особовий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно ст.ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові, за дозволом на звільнення з розташування військової частини звертатися до свого безпосереднього начальника, а виїзд військовослужбовців, за межі гарнізону здійснюється лише з дозволу командира військової частини.

Разом з тим, ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог зазначених вище нормативних актів, вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин:

15 січня 2015 року солдат ОСОБА_5 , діючи в порушення статутних вимог та зобов`язань, не прибув до місця служби військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), яка на той момент дислокувалась біля АДРЕСА_2 , вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.

При цьому, поважних причин для нез`явлення до військової чатини солдат ОСОБА_5 не мав, в тому числі хворобою, що перешкоджала його пересуванню не хворів, перешкод для прибуття до військової частини не мав.

Протягом періоду нез`явлення до військової частини солдат ОСОБА_5 з приводу тяжких захворювань до медичних закладів не звертався, органи військового управління про своє місцезнаходження не повідомляв, продовжуючи не з`являтися до військової частини без поважних причин.

Діючи на порушення вищезазначених статутних вимог, солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою ухилитися від проходження військової служби з 15 січня 2015 року по теперішній час без поважних причин відсутній на військовій службі, а саме у військовій частині НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухиляється від проходження служби по теперішній час.

14 квітня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

25 лютого 2016 року у зв`язку із неможливістю встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , його оголошено у розшук.

07.07.2017р. підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

На підставі викладених обставин, просить суд обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці.

Прокурор та слідчий, кожен в окремості, у судовому засідання внесене клопотання підтримали та просили задовольнити, додатково зазначили, що домашній арешт слід застосувати у період часу доби з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв..

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою, що підтверджується зокрема: протоколами допитів підозрюваного та свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, приймає до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину, строк покарання, що йому загрожує у разі доведеності вини, особу підозрюваного, можливість переховування від органів досудового розслідування, існування ризиків, передбачені ст. 177 КПК України .

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В матеріалах провадження є наявними ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, яке віднесене діючим законодавцем до категорії тяжкого; має постійне місце проживання.

З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає доцільним та таким, що підлягає частковому задоволенню клопотання слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 20.00 години до 6.00 годин відносно ОСОБА_5 та покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 179,181, 193,194,196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000424, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 квітня 2015 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 2 (два) місяці, а саме:

1) не залишати місця фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу доби з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора;

2) з`являтися до органів досудового слідства і суду, за першим викликом та у призначений час;

3) не відлучатися за територію Запорізької області, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ Національної поліції України.

Роз`яснити органу внутрішніх справ, що вони повинні негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і повідомити про це слідчому судді.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити строком два місяці, тобто до 05 вересня 2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
07.07.2017