Справа №490/3000/17 20.04.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-сс/784/181/17 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: оскарження ухвали слідчого судді Доповідач апеляційного суду:
про обрання запобіжного заходу ОСОБА_2
у вигляді тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 квітня 2017 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубове Кіровоградського району Кіровогорадської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 289 КК України.
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_9
підозрюваний: ОСОБА_6
захисники: ОСОБА_7
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційних скарг.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 квітня 2017 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 3 червня 2017 року включно.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід - у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту, або застави.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує, що до підозрюваного цілком можливим було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, не порушуючи норми КПК України, так як обрання тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України.

Зазначає про необґрунтованість підозри у вчиненні ч. 2 ст. 15 і ч. 3 статті 289 КК України, так як підозрюваний мав можливість завершити задумане до кінця, але не зробив цього.

На переконання апелянта, докази слідчого, які суд прийняв до уваги, прямо не підтверджують обгрунтованість пред`явленої підозри, а є лише формальністю.

Стверджує, що судом не взято до уваги те, що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та хворіє на епілепсію, чудово розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання.

Вважає, що жоден ризик, передбачений статтею 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений.

Зазначає, що ОСОБА_6 немає сенсу переховуватись від органів слідства, так як він розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі, також підозрюваному немає сенсу впливати па потерпілого, так як останній вже надав органам слідства свої покази, а свідків по даній справі взагалі немає.

Вказує про наявність в ухвалі істотного порушення КПК України та норм європейського права у зв`язку з незаконним затриманням особи та необгрунтованим обранням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.

Вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, та те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, тому вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що вагомі докази відсутні, потерпілий ОСОБА_10 не з`явився в судове засідання на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що, на її думку, ставить під сумнів правдивість його пояснень в протоколі від 05.04.2017 року.

Стверджує, що її підзахисний ОСОБА_6 пояснював, що ОСОБА_10 погано володіє українською та російською мовами, тому і сталося так, що вони не зрозуміли один одного.

Вказує, що постріл з обрізу мисливської рушниці було здійснено за необережністю, вимог про передачу автомобіля ОСОБА_6 не виказував, події відбувалися у людному місті.

Вважає покази потерпілого ОСОБА_10 недопустимими згідно ст. 87 КПК України, оскільки порушено право на перехресний допит.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 страждає на епілепсію, що виключає його знаходження в умовах слідчого ізолятору, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, догляд за якою здійснює у зв`язку з від`їздом дружини.

Стверджує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні.

На її переконання, суддя мав право обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

5 квітня 2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0001483 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України за фактом того, що 04.04.2017 року близько 23:43 год. невстановлена особа з застосуванням фізичного насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, знаходячись в салоні автомобіля марки «Рено», д.н. НОМЕР_1 , по вул. Великій Морській, напроти буд.№4, намагалася незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом.

О 1 годині 50 хвилин 5 квітня 2017 року працівниками патрульної поліції за вчинення зазначеного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_6 .

Того ж дня о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 289 КК України, а саме у закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

6 квітня 2017 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказавши в обґрунтування клопотання, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років. Підозра є обґрунтованою та підтверджується наступними доказами: даним, що містяться у протоколах огляду місця події від 5 квітня 2017 року; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 , висновку судово-медичної експертизи №438 від 5 квітня 2017 року; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_10 ..

Слідчий суддя, врахувавши, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення насильницького характеру, що відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, раніше не судимий, офіційно не працює, не має законних джерел доходу, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , має стійкі соціальні зв`язки, також врахувавши обставини вчинення кримінального правопорушення, дійшов висновку про доведеність наявності ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тому, на переконання слідчого судді, обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вищевказаним ризикам під час проведення досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора про залишення ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ці вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 дотримані слідчим суддею в повному обсязі.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 289 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна або без такої.
Обгрунтованість підозри на стадії досудового слідства підтверджується дослідженими судом доказами. Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочинного діяння.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування. Про наявність вказаного ризику свідчить те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є особливо тяжким, вчинений з застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна або без такої.

Крім того, слідчий суддя вірно зазначив, що існує ризик того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Надані слідчим докази обставин, які містяться в матеріалах клопотання і кримінального провадження, та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що у даний час існують щонайменше два ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховую наведене, є безпідставними доводи апелянтів щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 289 КК України, та відсутності доказів існування вказаних ризиків.
З урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, вагомості наявних доказів його вчинення, даних про особу підозрюваного, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про що просять апелянти.

Доводи апелянтів про відсутність матеріальної шкоди, про те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, хворіє на епілепсію, розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання, є не суттєвими, оскільки ці факти істотно не знижують ступінь наявних щодо ОСОБА_6 ризиків.

Порушень положень КПК України при вирішення слідчим суддею клопотання судом апеляційної інстанції не встановлено.
Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просять апелянти.

Керуючись ст.ст. 405, 407 ч. 3, 422, 424 ч. 4 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 квітня 2017 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: