Справа № 314/1304/17
Провадження № 1-в/314/492/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.07.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
адвоката ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
представника колонії ОСОБА_5
секретар судового засідання ОСОБА_6
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням адвоката відносно засудженого державної установи Кам`янської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 101) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта вища, не одруженого, до засудження не працював, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Раніше судимого: 10.09.2009 року за ст. 199 ч. 1, ст.15 ч. 2 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 06.10.2012 року по відбуттю строку покарання.
По даній справі засуджений: 14.04.2014 року Приморським районним судом Запорізької області за ст.. 199 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.03.2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 29.11.2013 року по 17.06.2014 року.
Початок строку: 29.11.2013 року. Кінець строку: 10.05.2018 року.
Про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,
До Вільнянського районного суду Запорізької області від адвоката засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)», надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив суд звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно достроково від відбування покарання, так як він, вимоги установленого порядку не порушував, стягнень не має, заохочень не має, на виробництві колонії не працевлаштований за станом здоров`я, є хворим на гепатит «С» (хронічна форма), що перешкоджає подальшому його відбуванню покарання, вину у скоєному злочині визнає, розкаюється.
Засуджений ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Представник адміністрації установи заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.
Так, при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено, що останній з 06.07.2014 року відбуває покарання у ДУ «Кам`янська виправна колонія (№ 101)». За період відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушує. Заохочень та стягнень не має.
Відповідно до ст.118 КВК України участь у суспільно - корисній праці, та роботах з благоустрою місць позбавлення волі не приймає.
Відповідно до ст.123 КВК України участь в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно матеріалів вбачається, що засуджений на виробництві установи не працевлаштований так як не вбачає в цьому необхідності.
Рішенням комісії установи від 13.10.2016 року засудженому відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.

Крім того, відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

За таких обставин на теперішній час суд погоджується з висновком комісії державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» та не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката засудженого, який відбуває покарання у державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

12.07.2017