Провадження № 1-кп/752/240/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.07.2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполя Донецької області, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, 2007 року народження, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Калінінського районного суду міста Донецька від 11.07.2008 року за ст. 187 ч. 4 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненого 13.01.2016 року за відбуттям строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2, 125 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 30.07.2016 року приблизно о 14 год. 40 хв., перебуваючи поблизу будинку №20/116 по вулиці Володимиро-Либідській в місті Києві, помітив припаркований автомобіль марки «Шкода Октавіа», державний номерний знак НОМЕР_1 , та вирішив таємно викрасти наявне в його салоні майно.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що двері автомобіля марки «Шкода Октавіа» були відчинені, обвинувачений ОСОБА_6 взяв з його салону майно, що належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме зарядний пристрій до мобільного телефону «Veho», мобільний телефон «Самсунг», гаманець, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, банківські картки та грошові кошти в сумі 200 грн., після чого обвинуваченого ОСОБА_6 помітив потерпілий ОСОБА_4 та наказав йому припинити свої злочинні дії. Усвідомивши, що його злочинні дії, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна, були помічені потерпілим ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_6 викинув щойно таємно викрадені ним речі на узбіччя вулиці Володимиро-Либідської в місті Києві та намагався залишити місце вчинення злочину, однак потерпілий ОСОБА_4 почав його переслідування, з метою припинення якого обвинувачений ОСОБА_6 зупинився та умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 кулаками рук два удари в його обличчя, чим спричинив йому умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розглад здоров`я останнього.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 були кваліфіковані представником публічного обвинувачення за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2, 125 ч. 2 КК України правильно як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно, однак не доведена до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, та умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.
11.07.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2, 125 ч. 2 КК України та відшкодував завдану потерпілому шкоду.
Сторони угоди узгодили покарання за ст. 125 ч. 2 КК України - 1 рік обмеження волі, за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України - 2 роки обмеження волі, остаточно призначивши покарання із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України - шляхом часткового складання призначених покарань - 2 роки 2 місяці 10 днів обмеження волі, та обвинувачений, якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на його призначення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч. 2 КК України, віднесене кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України, віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому угода не суперечить закону.

Беручи до уваги вищевикладене, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який просив затвердити угоду про примирення, думки потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , які також просили затвердити угоду, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам ст. ст. 469 ч. 3, 471 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений ОСОБА_6 розуміє викладені у ст. 474 ч. 5 КПК України обставини, та з`ясувавши, що останній правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, з урахуванням також особи обвинуваченого, який не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2007 року народження, не працевлаштований, за місцем реєстрації характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності, суд надходить до висновку про необхідність постановлення у даному кримінальному провадженні вироку відносно ОСОБА_6 , яким затвердити угоду про примирення, визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2, 125 ч. 2 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

На підставі ст. 72 ч. 1 п. 1 б), ч. 5 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбуття ним покарання строк його попереднього ув`язнення з 01.08.2016 року по 18.02.2017 року включно, відповідно до правил ст. 72 ч. 1 п. 1 б), ч. 5 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, тобто 2 роки 2 місяці 10 днів обмеження волі, обмежившись відбутим ОСОБА_6 строком покарання.

Керуючись ст. ст. 368, 475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення, укладену 11.07.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2, 125 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання:
-за ст. 125 ч. 2 КК України 1 рік обмеження волі;
-за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України 2 роки обмеження волі.
Згідно ст. 70 ч. 1 КК України призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань - 2 (два) роки 2 (два) місяці 10 (десять) днів обмеження волі.

На підставі ст. 72 ч. 1 п. 1 б), ч. 5 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбуття ним покарання строк його попереднього ув`язнення з 01.08.2016 року по 18.02.2017 року включно, відповідно до правил ст. 72 ч. 1 п. 1 б), ч. 5 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, тобто 2 роки 2 місяці 10 днів обмеження волі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, обвинуваченим - виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором - виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1