Справа № 1-123/05
Номер провадження № 1-в/340/19/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2017 року Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої вжито примусові
заходи медичного характеру ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Верховина Івано-Франківської області письмову заяву лікаря-психіатра ОСОБА_4 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, -

в с т а н о в и в:
до суду звернувся із поданням лікар-психіатр ОСОБА_4 із заявою про припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку і переведення на звичайне лікування під наглядом психіатра Верховинської ЦРЛ, у зв`язку із покращенням психічного стану хворого та настанням стійкої ремісії.
В судовому засіданні лікар-психіатр заявлене подання про припинення застосування примусових заходів медичного характеру підтримав з аналогічних підстав, пояснив, що хворий не потребує застосування примусових заходів у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а тому його слід перевести на звичайне лікування під наглядом психіатра Верховинської ЦРЛ.
Прокурор в судовому засіданні проти подання про припинення застосування примусових заходів медичного характеру не заперечила, вважає, що на даний час не має перешкод для його задоволення.
Особа, щодо якої вжито примусові заходи медичного характеру, його захисник в судовому засіданні подання підтримали.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд постановляє ухвалу про наступне.
Відповідно до ч.1 ст.514 та ч.3 ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст.512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.2 ст.95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 страждає психічними розладами та йому встановлено діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, параноїдний синдром, змішаний тип дефекту. Ремісія «Д». F 20.0.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи №1-123/05, Верховинським районним судом Івано-Франківської області 05.12.2005 винесено постанову, якою визнано винним ОСОБА_5 у скоєнні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. ст. 121 ч. 1, 263 ч. 1, 296 ч. 4 КК України у стані неосудності та застосовано примусові заходи медичного характеру у виді поміщення в психіатричну лікарню з суворим наглядом.

З 19.01.2006 року по 18.01.2011 ОСОБА_5 знаходився на примусових заходах медичного характеру в Українській психіатричній лікарні з суворим наглядом м. Дніпропетровська. Згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2011 хворому були призначені примусові заходи у стаціонарі із посиленим наглядом. З 17.05.2011 знаходився на примусових заходах медичного характеру в стаціонарі із посиленим наглядом у Волинській ОПЛ №2 смт. Олика.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.07.2013 ОСОБА_5 змінено вид примусових заходів медичного характеру із примусового лікування у відділенні з посиленим наглядом у Волинській ОПЛ №2 смт. Олика на лікування у відділенні із звичайним наглядом психіатричної лікарні за місцем проживання.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16.07.2015 ОСОБА_5 змінено примусові заходи медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2016 ОСОБА_5 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на шість місяців.

Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів №4 від 19.07.2017 (а.с.222-227) ОСОБА_5 необхідно припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки у хворого протягом останніх двох років рецедивів загострень хвороби не спостерігалося, хворий жодного разу не направлявся на стаціонарне лікування. Впродовж лікування хворий регулярно і добровільно приймав ліки. Психічний стан на даний час: доступний продуктивному мовному контакту, орієнтований всесторонньо вірно, відповіді на запитання надає по суті, скарг щодо свого самопочуття не надає. На даний час наступила стійка ремісія.
Крім цього, заслухана в судовому засіданні особа, щодо якої вжито примусові заходи медичного характеру ОСОБА_5 , вказав, що на даний час його стан здоров`я завдяки лікуванню значно покращився, він добровільно систематично приймає ліки і буде їх в подальшому приймати.
Таким чином, оскільки в ОСОБА_5 покращився психічний стан, з врахуванням стабілізації психічного процесу, відсутності суспільно-небезпечних тенденцій в поведінці хворого, рекомендації комісії лікарів-психіатрів про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку і переведення на звичайне лікування під наглядом психіатра Верховинської ЦРЛ, тому подання слід задовольнити та припинити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Керуючись ст.514 КПК України, ст.ст. 94, 95 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в:
Подання ОСОБА_4 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку -задовольнити.
Припинити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1