Провадження № 1-кп/748/40/17
Єдиний унікальний № справи 748/2345/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2017 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження №0000029 від 03.12.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Марківка Луганської області, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» та відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №49 від 10.03.2015 року сержанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення, а згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №67 від 01.04.2015 року призначено на посаду водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону.
Відповідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №50 від 11.03.2015 року сержант ОСОБА_3 вибув для виконання заходів антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
11.06.2015 року військовослужбовці 2 танкового батальйону вказаної військової частини, в тому числі ОСОБА_3 , поверталися у складі ешелону №10431 з виконання заходів антитерористичної операції, та 15.06.2015 року повинні були прибути до військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
У свою чергу, військовослужбовець військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період сержант ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватись порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 15.06.2015 року в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на нез`явлення вчасно на службу, в умовах особливого періоду, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та не з`явився вчасно на службу з відрядження без поважних причин до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому 31.07.2015 року сержант ОСОБА_3 повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та приступив до виконання обов`язків військової служби.
У період з 15.06.2015 року по 30.07.2015 року сержант ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання (смт. Марківка, Луганської області), проводячи час на власний розсуд та не виконуючи обов`язки військової служби.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.407 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинуваченні, не оспорював, у скоєному щиро розкаявся, та по суті обвинувачення пояснив, що дійсно по закінченню відрядження не повернувся до військової частини і не приступив до виконання військових обов`язків, оскільки перебував у тяжкому психоемоційному стані.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем за призовом під час мобілізації.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний стан, стан здоров`я, освіту, те, що ОСОБА_3 не працює і раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, враховуючи наявність у обвинуваченого обставини, що пом`якшує покарання, визнання ним своєї вини, ураховуючи його особу, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції частини статті, якою передбачена відповідальність за вчинений ним злочин, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, слід покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу. Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти в цей орган про зміну місця проживання і роботи.
На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1