Провадження №11-кп/792/787/16
Категоріяст.291 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2016 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 листопада 2016 року.

В с т а н о в и л а:
Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 10 листопада 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000004 від 18 січня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.410 КК України, повернуто прокурору військової прокуратури Західного регіону для усунення виявлених недоліків.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, місцевий суд виходив із того що, в порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті не відображено анкетних відомостей обвинуваченого ОСОБА_7 щодо займаної ним посади; відсутнє формулювання обвинувачення; не встановлено власника викраденого майна; не конкретно викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги аргументує тим, що зазначені судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту прокурору суперечать вимогам законодавства. Тоді як вимоги ст.291 КПК України при складанні обвинувального акту відносно ОСОБА_7 були дотримані у повному обсязі, зокрема, зазначені анкетні відомості обвинуваченого в тому числі щодо займаної ним посади на момент вчинення інкримінованого злочину; належним чином викладені фактичні обставини кримінального правопорушення; встановлено правову кваліфікацію злочину; закріплено формулювання обвинувачення, в тому числі час, місце та спосіб заволодіння майном; визначено розмір заподіяної шкоди та розмір витрат на залучення експерта.

Звертає увагу, що у даному кримінальному провадженні відсутні потерпілі, а тому органом досудового розслідування вони і не могли бути зазначені.

Зазначає про вихід місцевого суду за межі своїх повноважень, так як останній самостійно без учасників процесу у підготовчому судовому засіданні досліджував фактичні обставини справи, доказування яких передбачене ст.91 КПК України, а саме встановлював час, місце та спосіб вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину.

Наводить апелянт і позицію Вищого спеціалізованого суду України, викладеного у його листі, щодо виключних підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

У поданому запереченні на апеляційну скаргу прокурора, захисники обвинуваченого ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вважають ухвалу місцевого суду законною та належним чином аргументованою, а апеляційну скаргу процесуального опонента безпідставною, побудованою на довільному тлумаченні норм кримінального процесуального законодавства.

Зазначають, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 у тому вигляді, в якому він надійшов до місцевого суду, не відповідає вимогам ст.291 КПК України, у зв`язку із чим правомірно місцевим судом був повернутий прокурору.

Дане рішення ґрунтується виключно на вивченні та аналізі обвинувального акта в межах компетенції місцевого суду, без будь-якого дослідження доказів.

Наголошують на тому, що відсутність у обвинувальному акті формулювання обвинувачення, викладення фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, з такою неконкретністю, позбавляє обвинуваченого ОСОБА_7 права на ефективний захист.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженого судового рішення, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, пояснення обвинуваченого та його захисників, які заперечують щодо задоволення апеляційної скарги процесуального опонента, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Підготовче судове засідання в судовому провадженні у першій інстанції є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначати кримінальне провадження до судового розгляду.

Однією з умов можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, є відповідність його вимогам КПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством встановлений перелік відомостей, які обов`язково повинен містити обвинувальний акт. Цей перелік є вичерпним та широкому тлумаченню не підлягає.

Склавши обвинувальний акт, визнавши викладені у ньому та додатках до акту дані достатніми для спрямування провадження до суду, органи досудового розслідування та прокурор не дослідили їх з точки зору відповідності нормам КПК України.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, серед іншого, повинен містити формулювання обвинувачення, яке, виходячи із змісту обвинувального акту направленого до суду, взагалі відсутнє, що є беззаперечною обставиною для висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Безумовним порушенням кримінального процесуального законодавства є порушення права обвинуваченого на захист, яке, зокрема, повинно бути забезпечено конкретністю пред`явленого обвинувачення.

Пунктом а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Із змісту обвинувального акту вбачається лише виклад фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, при цьому, виклад таких обставин здійснений поверхнево та не конкретно.

Зокрема місце, час та обставини передачі ОСОБА_7 . ОСОБА_10 виробів БДЗ-УСК не викладені, вказівка «про нібито видачу» військового майна не конкретизована, обставини надання незаконних вказівок обвинуваченим майору ОСОБА_11 та полковнику ОСОБА_12 не розкриті, не встановлено власника іншого військового майна, яким, як стверджується в обвинувальному акті, заволодів ОСОБА_7 .

Таким чином, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурором не наведено достатніх обґрунтувань істотного порушення місцевим судом норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду. При цьому колегія суддів враховує, що повернення обвинувального акту прокурору жодним чином не позбавляє органи досудового розслідування та прокурора повторно спрямувати провадження до суду у спосіб встановлений законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, судова колегія,

П о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 листопада 2016 року про повернення прокурору військової прокуратури Західного регіону обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000004 від 18 січня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.410 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2