Справа № 148/2161/16-к
Провадження №11-кп/772/341/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

та його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 10 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, має на утриманні малолітню дитину віком 3 місяці, непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, з призначенням покарання у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами;
- на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття основного покарання з випробуванням - іспитовим строком три роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пп.2,3 та 4 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації та вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 14.09.2016 року біля 20 год. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним скутером марки «Honda Dio», державний номерний знак НОМЕР_1 , пасажиром якого був ОСОБА_7 , рухаючись по вул.Шевченка в с.Журавлівці Тульчинського району Вінницької області порушив пп.10.1,11.2 Правил дорожнього руху, згідно яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечно для інших учасників руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із мототрактором ТАТА «Вітязь» під керуванням ОСОБА_11 . Внаслідок зіткнення пасажир скутера ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження відкритий перелом подвійного велико-дрібно-багато-уламкового перелому верхньої та середньої третини лівої великогомілкової кісток зі значним зміщенням уламків, що за висновком експерта №139 від 27.09.2016 року є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.
В апеляційній скарзі зі змінами прокурора у кримінальному провадженні порушується питання про зміну вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, просить у резолютивній частині вироку покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, викласти в редакції Закону України від 07.09.2016, а саме: на підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та виключити з резолютивної частини вироку вказівку про покладення на обвинуваченого обов`язку, передбаченого п.2 ч.1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) щодо заборони виїзду за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні, потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які не заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, учасниками судового розгляду не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом в цій частині не перевіряється.
Разом з тим, при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції припустився помилки, неправильно застосувавши закон України про кримінальну відповідальність.

Так, законом України від 07.09.2016 № 1492-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», що набрав чинності 08.10.2016, ст. 76 КК України викладено в новій редакції та обов`язки, які були передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) вже викладено в п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, якими передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім цього, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням суд, з поміж іншого, може додатково покласти на обвинуваченого і обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Частиною 3 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016) та ст.163 КВК України (в редакції Закону від 07.09.2016) визначено, що нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Таким чином, станом на день ухвалення оскаржуваного вироку, а саме станом на 10 листопада 2016 року, контроль за поведінкою засуджених, звільнених від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації, а не кримінально-виконавчою інспекцією.

Крім цього, у відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016) визначено, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а п. 2 ч.1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) визначалось, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України лише на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
З аналізу зазначених вище норм слідує, що закон України про кримінальну відповідальність, а саме нова редакція ст. 76 КК України від 07.09.2016, в частині заборони виїзду за межі України взагалі, а не тільки на постійне проживання, погіршує становище засудженого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вироком Тульчинського районного суду від 10.11.2016 ОСОБА_8 засуджено за кримінальне правопорушення, яке він вчинив 14.09.2016, тобто до дня набрання Законом України від 07.09.2016 № 1492-VIII чинності.
За таких обставин, прийшовши до переконання, що ОСОБА_8 необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, суд першої інстанції мав покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016), без застосування обмежень щодо виїзду за межі України на постійне проживання, які не підлягали до застосування, як такі, що погіршують становище обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.11.2016 щодо ОСОБА_8 в частині покладення на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків змінити.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Виключити з резолютивної частини вироку покладення на обвинуваченого передбаченого п.2 ч.1 ст. 76 КК України (в редакції Закону України від 14.04.2009) обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: