Провадження № 11-сс/795/248/2017 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2017 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

представника скаржника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «РОЯЛ ЛОТО» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_8 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000222 від 12.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, та накладено арешт на комп`ютерне обладнання, а саме: системний блок марки «Dell», серійний номер FX9RSM1, з флеш-картою; системний блок з кімнати адміністратора залу «Fujitsu», серійний номер не вказано; системний блок марки «Dell», серійний номер 4VFDQN1, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер 180HJN1, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер не виявлений, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер не виявлений, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер не виявлений, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер не виявлений, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер H07MDP1, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер DHN8QN1, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер HTNRGQ1, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер 5QQ9HQ1, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер H8QKGQ1, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер 7PNJ7M1, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер CZ80JM1, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер 9Q3KJN1, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер CZJFJN1, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер 1V59HN1, з флеш-картою; системний блок марки «Dell», серійний номер FP9RSM1, з флеш-картою; касовий апарат, марка та модель не зазначені.

Слідчий суддя у своєму рішенні зазначив, що вказані у клопотанні слідчого речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення (ремонту), відчуження до проведення всіх експертних досліджень вилученого майна, виникла необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Не погодившись із рішенням суду, представник ТОВ «РОЯЛ ЛОТО» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт вилученого майна, посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказав, що ТОВ «РОЯЛ ЛОТО» здійснює законну діяльність із розповсюдження білетів державних лотерей, а відповідна документація, що підтверджує діяльність товариства була добровільно надана слідчим органам, що проводили огляд. Однак дії органів досудового розслідування були направлені на безпосереднє вилучення майна, за допомогою якого здійснювалась діяльність ТОВ «РОЯЛ ЛОТО». Вказав на безпідставне накладення арешту на вилучене майно, оскільки вказане в ухвалі слідчого судді майно товариства не має жодного відношення до кримінального правопорушення, оскільки за його допомогою здійснювалась законна господарська діяльність з розповсюдження державний лотерей. Крім того, послався на незаконність вилучення майна у ході огляду приміщення, що належить на праві користування ТОВ «РОЯЛ ЛОТО». Зазначив, що неповідомлення представника товариства про час та місце розгляду клопотання слідчого про накладення арешту, порушило принцип змагальності, і, як наслідок, призвело до ухвалення судом незаконного рішення.

Заслухавши доповідь судді; представника скаржника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчим Ніжинського відділу поліції ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000222 від 12 лютого 2016 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановою слідчого Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_8 , вилучене під час огляду місця події 31 травня 2017 року майно було визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Отже, з метою запобігання можливості приховування вказаного у клопотанні слідчого майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення (ремонту), відчуження до проведення всіх експертних досліджень вилученого майна, слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт даного майна, прийняв рішення у відповідності до вимог ст.173 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, доводи апелянта про незаконність ухвали слідчого судді є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.407, ст.422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «РОЯЛ ЛОТО» ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2017 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4