АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2235/16 Справа № 191/3756/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання щодо ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.06.2015 року по 06.08.2015 року.

Апеляційну скаргу засуджений мотивує тим, що він знаходився під вартою з 30.01.2015 року та після вступу в законну силу вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.06.2015 року він продовжував знаходитись під вартою по новому кримінальному провадженню, вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу у якому вступив в законну силу 06.08.2015 року.

Вислухавши думку прокурора, який вказав на необґрунтованість апеляції засудженого, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами за клопотанням, колегія суддів вважає, що принесена апеляція задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про неправильність постановленого судом першої інстанції рішення є безпідставними.

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, частина 1 вищевказаного закону передбачає, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року визначено, що він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю та застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції під час розгляду даного клопотання дійшов цілком обґрунтованого висновку про те, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання ОСОБА_7 вже було вирішено ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.03.2016 року, а саме зараховано останньому строк його попереднього ув`язнення в рамках саме того кримінального провадження, за яке його було засуджено вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06.07.2015 року та який набрав законної сили 06.08.2015 року, той строк, який просить зарахувати засуджений, не підлягає зарахуванню згідно чинного законодавства, а отже й відповідне клопотання не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного колегія суддівдійшла висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги засудженого, які зводяться до особистого хибного тлумачення норм закону України про кримінальну відповідальність.

За результатом розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції прийняв за ним рішення, яке відповідає вимогам ч. 5 ст. 72 КК України зі внесеними змінами Законом України № 838 19 від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», підстав для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає, а тому його апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 376, 404, 405, 407, 539 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4