АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3435/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволеноклопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою до 17 серпня 2017 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення та його суспільну небезпечність, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про необхідність продовження щодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам зазначеним у клопотанні слідчого.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність і необґрунтованість, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник зазначає, що оголошення резолютивної частини рішення суперечить його письмовій формі, оскільки під час проголошення ухвали слідчим суддею зазначено, що клопотання задоволено частково, а строк дії ухвали продовжено до 01.08.2017 року. Додає, що слідчий звернувся до суду із даним клопотанням з пропуском процесуального строку, питання про його поновлення не ставив. Крім того, захисник зазначає, що клопотання погоджене неуповноваженою особою, оскільки станом на 14.06.2017 року прокурор ОСОБА_6 не мав відповідних повноважень прокурора.

Далі в апеляційній скарзі захисник посилається на необґрунтованість повідомлення про підозру, оскільки відомості в ньому не підтверджуються доданими до клопотання доказами та вказує на відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Додає, що в інкримінованому ОСОБА_8 кримінальному правопорушенні відсутній склад злочину, оскільки версія слідства будується лише на припущеннях, а матеріали провадження не містять даних про те, що у останнього існував умисел спрямований на фінансування терористичної організації «ДНР».

Також адвокат зазначає, що сама по собі тяжкість покарання не може бути підставою для застосування, зміни та/або продовження строку дії запобіжного заходу та не може виключати можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Додає, що слідчий у клопотанні стверджує про те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, що на даному етапі кримінального провадження є неприпустимим.

Далі адвокат стверджує, що посилання сторони обвинувачення на такий ризик як переховування від органів досудового слідства та суду, є лише припущенням, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів реальної можливості та наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, адвокат зазначає, що додані до клопотання матеріали не містять даних про те, що ОСОБА_8 є учасником листування щодо обміну валют, готує, вчиняє або уже вчинив якесь кримінальне правопорушення.

Одночасно автор апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_8 не судимий, має дружину, двох малолітніх дітей, на його утриманні перебуває непрацездатна матір, яка є пенсіонером, є вимушеним переселенцем, має незадовільний стан здоров`я.

У підсумку адвокат зазначає, що положення ч. 5 ст. 176, ч. 1 ст. 183 КПК України суттєво порушують права і свободи ОСОБА_8 , про що однозначно свідчить судова практика.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000009, відомості про яке 26.01.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.
24.04.2017 року підозрюваного ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25.04.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.

27.04.2017 року підозрюваному ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.06.2017 включно.
Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 ,звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року дане клопотання задоволено та продовжено щодо ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17 серпня 2017 року включно.
Під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, слідчий суддяправильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з оскаржуваної ухвали та журналу судового засідання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Враховуючи наведене, посилання захисника на відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів визнає необґрунтованими, з огляду на наявність серед доданих до клопотання матеріалів фактів та обставин, що свідчать про можливу причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення. Такі дані містяться зокрема у протоколах за результатами проведення оперативно-технічного пошукового заходу від 23.02.2017 р., стенограмі аудіо записів за результатом проведення оперативно-технічного заходу від 14.04.2017р., протоколі огляду місця події від 24.04.2017 р., протоколах обшуку від 24.04.2017 р.,27.04.2017 р.
З цих же підстав не заслуговують на увагу і посилання захисника на відсутність в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, з урахуванням того, що апелянтом, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, з огляду на засади змагальності сторін.
Крім того, твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_8 умислу спрямованого на фінансування терористичної організації «ДНР», колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, як і доводи про те, що ОСОБА_8 є учасником листування щодо обміну валют.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Враховуючи наведене доводи сторони захисту про недоведеність наявності ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, колегія суддів визнає непереконливими, оскільки, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянт обмежився запереченням наданих стороною обвинувачення доводів, хоча мав би доводити обставини відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки, з огляду на засади змагальності сторін. З цих же підстав колегія суддів не бере до уваги твердження адвоката про те, що ризик переховування від органів досудового слідства та суду є лише припущенням слідчого.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті на які посилається в апеляційній скарзі захисник.

Доводи захисника стосовно того, що оголошення резолютивної частини рішення суперечить його письмовій формі, хоча і мають місце в даному випадку, проте не є визначеною законом підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою.

Посилання захисника на порушення слідчим процесуального строку відведеного на звернення із клопотанням про продовження строку тримання під вартою, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи, що підозрюваному ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2017 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.06.2017 включно, а з клопотанням про продовження цього строку слідчий звернувся 19.06.2017 року, з урахуванням вихідного дня, підстав вважати процесуальний строк порушеним, колегія суддів не вбачає.

Крім того, твердження захисника про те, що клопотання слідчого погоджене неуповноваженою особою, спростовується даними постанови про визначення групи прокурорів від 02.06.2016 року, відповідно до якої, прокурор ОСОБА_6 , який погодив клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, входить до складу групи прокурорів даного кримінального провадження.

Посилання адвоката на те, що сама лише тяжкість покарання не може бути підставою для продовження щодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою, є необгрунтованими, оскільки спростовуються висновками слідчого судді викладеними в ухвалі, відповідно до яких слідчим суддею при розгляді даного клопотання взято до уваги не лише тяжкість інкримінованого злочину, а й наявність обґрунтованої підозри, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного.

Враховуючи наведене, слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, а тому посилання в апеляційній скарзі захисника на порушення прав і свобод ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 та продовжено щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 17 серпня 2017 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4