Справа № № 585/4665/16-к
Номер провадження 1-в/585/14/17
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
28 квітня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни в режимі відеоконференції клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця до арешту АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, раніше судимого:07.06.2001 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 140, ст.ст. 44,46-1 КК України (1960 р.) до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; 17.12.2002 року Чернігівським районним судом за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 69,289 ч. 2, ст.ст. 69,70 КК України до 2 років позбавлення волі; 30.03.2005 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 07.10.2009 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 121, ст. 70 КК України до 11 років позбавлення,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити. Крім цього засуджений ОСОБА_5 пояснив, що стягнень за останні роки не мав, працює по облаштуванню житлових приміщень, на виробництві працювати не бажає, оскільки робота низькооплачувана. До винесення вироку також не працював. Представник Роменської ВК-56, який одночасно є секретар комісії по вирішенню витань щодо застосування умовно-дострокового звільнення, ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , так як вважає звільнення передчасним у зв`язку з тим, що засуджений повністю не довів своє виправлення, оскільки у нього несистемна поведінка, яка відобразилась у тому, що він має 10 стягнень за порушення режиму, які погашені в установленому порядку та 5 заохочень. Підставою для УДЗ є те, що підсудний довів своє виправлення, при цьому враховується його поведінка за увесь період відбування покарання. Вважає, що ОСОБА_5 в цілому дотримується режиму тримання, але все робить формально з метою отримання пільг. Для УДЗ у засудженого повинна бути зразкова поведінка.

Прокурор, проаналізувавши обставини справи, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, оскільки, не відповідає вимогам ст. 81 КК України.
Захисник ОСОБА_4 проаналізувавши обставини справи, вважає, що ОСОБА_5 довів своє виправлення і просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Суд, вислухавши пояснення засудженого та його захисника, представника Державної установи «Роменська виправна колонія № 56» ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , думку прокурора, проаналізувавши матеріали справи та особової справи засудженого, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2009 року, яким засуджений за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 121, ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі (т. 1 а.ос.с. 17-23).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернігівської області від 03 грудня 2009 року вирок Менського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2009 року залишено без змін, що стверджується повідомленням (т. 1 а.ос.с.25).

Згідно Ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2016 року ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01 квітня 2009 року по 03 грудня 2009 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (т. 1 а.ос.с. 30).

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання.

Згідно довідки ВК - 56 засуджений ОСОБА_8 станом на05.12.2016 року відбув 8 років 4 місяці 6 днів, не відбув 2 роки 7 місяців 24 дні (а.с. 11). Тобто, на момент розгляду справи засуджений відбув більше як 3/4 призначеного строку покарання.

Судом також встановлено, що за період перебування в Державній установі «Роменська виправна колонія № 56» ОСОБА_5 має дев`ять стягнень: 29.12.2009 р. - ДІЗО 10 діб за відмову від чергування (а.ос.с.77); 09.12.2010 р. - догана за порушення розпорядку дня (т. 1 а.ос.с. 110); 17.12.2010 р. та 14.01.2011 р. - попередження за порушення розпорядку дня (а.ос.с.119,126); 25.02.2011 р. та 07.05.2012 р. - догани за перешкоджання проведенню обшуку та порушення розпорядку дня (а.ос.с.134,155); 12.11.2012 р ДІЗО 10 діб (а.ос.с. 165); 07.05.2014 р. сувора догана за зберігання заборонених предметів (а.ос.с. 191); 18.10.2014 р. ДІЗО 7 діб за зберігання заборонених предметів (а.ос.с. 201). Перелічені стягнення погашені в установленому законом порядку і не тягнуть юридичного наслідку, але враховуються судом як дані про особу засудженого.

Також ОСОБА_5 має п`ять заохочень, що стверджується Поданнями про застосування до засудженого заходу заохочення (том 1 а.ос.с.150,181, том 2 а.ос.с.2), довідкою про заохочення (а.ос.с. 151), Витягом з наказу № 3 від 08.07.2013 року (том 1 а.ос.с. 180). Витягом з наказу № 190 від 05.04.2016 року (том 2 а.с. 19), Витягом з наказу від 05.07.2016 року (том 2 а.ос.с.27). У вказаних документах зазначено, що подяки засудженому ОСОБА_5 оголошені за сумлінну поведінку та відповідальне ставлення до праці, що визначено ч. 2 ст. 81 КК України, як підстава умовно-дострокового звільнення. Трирічний розрив між застосуванням до засудженого заохочень підтверджує пояснення представника ВК № 56 ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 дотримується режиму формально, оскільки сумлінно ставитись до робіт по благоустрою ОСОБА_5 почав ставитись після того, як Ухвалою суду від 05.02.2016 року йому було зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання, що значно скоротило термін, з якого можливо застосування умовно-дострокового звільнення.

Проте, суду не надано достатньо доказів, що ОСОБА_5 дійсно сумлінно ставиться до праці, хоча в матеріалах судової справи та особової справи є характеристики в яких вказано, що засуджений приймав участь з благоустрою місць позбавлення волі, але при цьому ініціативи не проявляв (а.с.176,185).

Згідно річної характеристики від 24.12.2011 року ОСОБА_5 участі в роботах по благоустрою робочих місць не приймає (а.с.149).

З довідки про стан здоров`я вбачається, що ОСОБА_5 має задовільний стан, є працездатним (том 2 а.ос.с. 15).

З характеристики від 24.12.2015 року та від 19.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 не працевлаштований тане має наміру працевлаштовуватися (том 2 а.ос.с.13,18).

При цьому згідно з характеристиками від 24.12.2011 р., 12.11.2012 р., 24.12.2012 р., 20.10.2014 р., 24.12.2014 р., 24.12.2015 р. та 19.02.2016 р., ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується з негативного боку. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, але вимоги режиму тримання може виконувати лише під контролем (том 1 а.ос.с.149,176,178,206,209,221,224, том 2 а.ос.с.18).

Також у вказаних характеристиках зазначено, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

В матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_5 мається тільки одна позитивна характеристика засудженого від 31.10.2016 року. З даної характеристики вбачається, що ОСОБА_5 працевлаштований днювальним відділення, поставлені трудові завдання виконує якісно та вчасно, проявляє розумну ініціативу (том 2 а.ос.с.32).

Судом прийняті до уваги інші позитивні характеризуючі дані - підтримання соціальних зв`язків з рідними, підвищення загальноосвітнього рівня.

Згідно опитувального аркуша та Витягу з протоколу № 25 від 31.10.2016 року засідання комісії Роменської ВК (№56) по розгляду матеріалів засуджених, комісія постановила відмовити в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_5 , оскільки він не довів свого виправлення.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що засуджений ОСОБА_5 стає на шлях виправлення, але цього не достатньо, оскільки працювати на виробництві категорично відмовляється, хоча працює днювальним, роботу виконує сумлінно, але це є роботи по благоустрою.

Крім того, як дані, що характеризують засудженого, судом враховано лист дружини остннього, у якому вона вказує, що ОСОБА_5 постійно їй погрожує.

Виправлення засудженого - це реалізація позитивних чи негативних змін у його психіці. Висновок про виправлення засудженого слід будувати на обґрунтованому прогнозі його поведінки в звичайних умовах життя, поза УВП.

Під ступенем виправлення засуджених до позбавлення волі слід розуміти індивідуалізовану комплексну фіксацію рівня зміни зовнішніх (соціально-правових) і внутрішніх (психолого-педагогічних) характеристик особистості засудженого через певні проміжки часу (у період відбування покарання), які виступають передумовами правомірних (неправомірних) дій і поведінки, як показник готовності (неготовності) вести правослухняний спосіб життя в умовах свободи.

Ступінь виправлення «довів своє виправлення» це категорія стійко-позитивних засуджених, у яких відбулося докорінна зміна поглядів на життя у соціально-корисну сторону і є можливість досягти мети покарання в умовах свободи, тобто застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Готовність до законослухняної способу життя в умовах свободи і незалежність поведінкової саморегуляції від впливу застосовуваних до засудженого карально-виправних заходів дозволить вважати його підготовленим для умовно-дострокового звільнення від покарання. Зазначена готовність повинна охоплювати ряд основних сфер життєдіяльності і юридично значущої поведінки. До таких сфер повноцінного входження в соціум слід віднести: сферу матеріального забезпечення життя, сферу взаємодії з іншими людьми, сферу дозвілля і розваг.

Кримінально-правові, кримінально-виконавчі, кримінологічні критерії: а) зразкову поведінку, що підтверджується прийняттям зобов`язання про правослухняної поведінки, відсутністю порушень і стягнень протягом року перед атестування (якщо були зафіксовані факти порушень режиму відбування покарання, за якими обмежилися індивідуально-виховною бесідою, то вивчити характер і мотиви вчинення цих проступків), б) активне і постійну участь у роботі секції самодіяльної організації (як у масштабі загону/відділення, так і колонії), в) активна і постійна участь у проведенні виховних заходів (як у масштабі загону /відділення, так і колонії); г) за наявності виконавчих листів, вжиті заходи з відшкодування збитків, ...завданих злочином, і за виконавчими листами на утримання дітей; для засуджених корисливого, корисливо-насильницького типів і рецидивістів - відшкодування 100% суми позову; д) корисна ініціатива з благоустрою території та приміщень колонії; є) прагнення до освіти: навчався в колонії в школі, ПТУ (підсумкові результати навчання)/не прагнув і не навчався (з яких причин), самоосвіта (відвідування бібліотеки , читання книг, газет, журналів); ж) попередні висновки про ступінь виправлення у період відбування покарання в ІК, ж) представлявся (ась) Чи раніше до умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, переведенню в виправну колонію- поселення, помилування, зниження терміну покарання (за амністією), результати розгляду; з) коли, з якого ІУ, на якій підставі звільнявся, за яких підстав; і) судимості у минулому (якщо к): яким судом, в якому році, за якою статтею КК, міра покарання; л) рівень суспільної небезпеки (високий/середній/низький) як прогноз можливого рецидиву злочинів.

Соціальні критерії: а) наявність/відсутність соціально корисних зв`язків: облік тривалих/короткострокових побачень (з ким, як часто); листування з рідними/близькими (з ким, як часто); отримував/відправляв чи засуджений грошові перекази (коли, від кого або кому); отримував/відправляв чи засуджений посилки, передачі і бандеролі (коли, від кого чи кому); чи використовував право на телефонні розмови (коли, з ким); б) рівень і стан систем міжособистісних відносин: наявність/відсутність родини: позитивні і безконфліктні взаємини з батьками, чоловіком (дружиною), дітьми, близькими; не підтримує взаємини з засудженими негативної спрямованості; не сприймає норми і традиції кримінального світу; позитивні і безконфліктні взаємини з друзями/знайомими (за наявності серед них раніше судимих - відмова від колишніх негативних відносин); в) наявність/відсутність деструктивних факторів, детермінованих вчинення злочину: вирішення питання про трудовому і побутовому влаштуванні після звільнення з колонії (позитивне/негативне/не вирішене);

г) показники повноцінності входження в соціум в умовах свободи: освіта на момент атестування: вища, середня спеціальна, середня, неповна середня; усвідомлене розуміння соціальної сутності покарання; добровільне і постійне дотримання санітарно-гігієнічних правил самообслуговування і прагнення до охайному зовнішньому вигляду; ставлення до праці і іншим видам робіт: працює/не працює (чому), норму виробітку виконує/не виконує (чому), правила техніки безпеки дотримується/не дотримується; соціально-правові очікування, що виражають віру в успішну реалізацію правомірних життєвих планів, й усвідомлена переконаність у неминучості покарання у разі вчинення протиправних діянь; наміри матеріально забезпечувати своє проживання; які має професійні і соціальні вміння, необхідні для правомірної поведінки, задоволення потреб та виконання соціальних ролей; д) релігійно-духовний рівень соціального розвитку становлення особистості.

Психолого-педагогічні критерії: загальні: а) відношення до скоєного злочину (повністю розкаявся), б) ставлення до покарання (справедливо призначене), в) визнання своєї провини; г) усвідомив необхідність відбути покарання; д) позитивне ставлення до проведеної виховної роботи; е) ставлення засудженого до самого себе (самооцінка); ж) позитивне і безконфліктне ставлення до співробітників ВК; з) позитивне і безконфліктне ставлення до засуджених в ВК, і) загальний рівень (ступінь) психолого-педагогічної готовності вести правослухняної спосіб життя в умовах свободи; к) наявність правомірних особистісних принципів і норм (правил) поведінки і задоволення потреб та інтересів;

При розгляді підстав умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_8 на основі наданих суду матеріалів, суд враховує дані про його поведінку за весь термін відбуття покарання, в тому числі і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів і особу засудженого в цілому, критерії визначення виправлення засуджених, суд вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення не підлягає задоволенню, оскільки поведінка ОСОБА_5 не відповідає критерію довів своє виправлення, що є обов`язковою умовою, визначеною ч. 2 ст. 81 КК України.

Керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про умовно-достроково звільнення від відбуття покарання відмовити, що не позбавляє його права звернутися з відповідним клопотанням повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення 03 травня 2017 року о 13 год. 00 хв. повного тексту ухвали, засудженим - з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Суддя: підпис …
Копія вірна:
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1