МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/2547/16-к
Провадження № 1-в/480/1286/16
Ухвала
26 грудня 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
представника Ольшанської
виправної колонії (№ 53) ОСОБА_4 ;
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в режимі відео-конференції із Ольшанською виправною колонією Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 53) клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шверин, Німеччина про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ОСОБА_5 вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2013 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 липня 2012 року і остаточно до відбуття призначено покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.
Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 23 травня 2013 року скасовано вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2013 року відносно ОСОБА_5 .

Ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до призначеного покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 липня 2012 року та остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначено п`ять років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На момент розгляду справи засуджений відбув 5 років 20 днів. Невідбутий строк складає 5 місяців 10 днів, з урахуванням перерахунку відповідно до Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання .

09.11.2016 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника установи виконання покарань, який заперечував проти задоволення клопотання, пояснюючи це тим, що засуджений не довів свого виправлення, думку прокурора, який вважав, що клопотання не підлягає задоволенню з тих же підстав, пояснення засудженого, який просив його звільнити умовно-достроково, дослідивши характеризуючи матеріали та особову справу засудженого, суд дійшов такого.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що з 07.10.2013 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії (№ 53).

За час відбування покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе таким чином: засуджений не працевлаштований на виробництві установи виконання покарань, у зв`язку з небажанням працювати.

Засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо. Підтримує дружні стосунки із засудженими негативної спрямованості, що негативно впливає на його поведінку, а також призводить до неадекватного реагування на критику щодо нього. Крім цього, допускає нехтування вимогами дотримання ввічливих взаємовідносин з персоналом та коректного спілкування з ними. Не приділяє належної уваги та догляду щодо необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованність та негативний вплив на його поведінку з боку засуджених негативної спрямованості. Намагається самостійно виконувати роботи з самообслуговування, але достатніх навичок для їх виконання не має.

Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи, може перекладати виконання робіт на інших засуджених.

Засуджений ОСОБА_5 може допускати паління у спальному приміщенні та у невідведених для цього місцях. Що в свою чергу вказує на нехтування вимогами пожежної безпеки і безпеки праці.

Участі в організації та проведенні заходів профілактично - виховного характеру в установі не приймає. Також не бажає приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі.

Засуджений навчався в Ольшанському навчальному центрі № 53, який закінчив у 2015 році та здобув освіту електрогазозварника третього розряду.

Участі у роботі самодіяльних організацій не бере.

На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 твердо не визначився з намірами після звільнення з місць позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягненням ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.
Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь час відбування покарання.
Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З характеризуючих матеріалів та матеріалів особової справи щодо засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він характеризується посередньо, не працевлаштований на виробництві установи, в зв`язку з відсутністю бажання працювати.
При цьому, відповідно до медичних висновків, які містяться в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_5 , він є працездатним.
Відбутий строк покарання складає 5 років 20 днів, але за весь цей час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не має жодного заохочення, при цьому мав два стягнення за зберігання заборонених предметів (заточка, сім карта), прешкоджання обшуку, які у встановленому законом порядку погашені.
Отже, засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення і щодо нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання , відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.
Суддя ОСОБА_1

26.12.2016