Провадження № 1-кп/470/3/17
Справа № 470/518/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

сторони обвинувачення прокурора Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 , діючої на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 163 від 30.06.1994 року,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника за призначенням адвоката ОСОБА_7 , діючої на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 792 від 31.07.2012 року та Доручення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги № 014-0002485 від 21.10.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000167, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурахівка Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, учня 1 курсу групи № 3 ДНЗ ВПУ № 2 м. Херсона, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого в кім. АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в тому, що

В С Т А Н О В И В:
02 червня 2016 року, близько 14 год., ОСОБА_6 , знаходячись на проїзній частині біля свого домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс під час сварки не менше шести ударів рукою в область голови ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді двох ран та синців на обличчі, садну на лівій вушній раковині, забій м`яких тканин носа та потиличної частини голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені інкримінованого злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України не визнав і заперечував проти задоволення цивільного позову, а від дачі суду показань відмовився.

Проте його вина у вчиненні цього злочину повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 просив працівників поліції притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який за місцем свого проживання того ж дня о 14 год. побив його, спричинивши тілесні ушкодження ( а. п. 71 ).

Вказане узгоджується зі змістом довідки сімейного лікаря від 02.06.2016 року, до якого потерпілий звертався, посилаючись на головні болі та поганий стан почуття, вказавши на те, що його побив ОСОБА_6 ( а. п. 70 ).

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що раніше обвинувачений та його мати взяли м`ясо в борг, але 500 грн. довго не повертали. Тому 01.06.2016 року на воротах їхнього будинку він написав фарбою «поверніть борг», а коли приїхав наступного дня, то виникла сварка, під час якої ОСОБА_8 тримала його, а її син ОСОБА_6 наніс не менше шести ударів кулаком в область голови, від чого він втратив свідомість. Опісля звертався до лікаря та в поліцію, а тому просить стягнути з винного 5000 грн. спричиненої моральної шкоди та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 1000 грн. ( а. п. 18 ).

Ці покази потерпілого повністю узгоджуються із даними проведеного слідчого експерименту від 07.06.2016 року зі схемою та фото таблицею до нього, яким було встановлено, що ОСОБА_4 на місці підтвердив та показав викладені ним відомості ( а. п. 92-94, 95-99 ).

27.06.2016 року начальником слідчого відділення поліції було оглянуто місце події, а саме ділянка території, що розташована біля будинку АДРЕСА_1 та складено фото таблицю до протоколу огляду ( а. п. 73, 74 ).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що дійсно мала перед потерпілим заборгованість, яку не змогла вчасно повернути. ОСОБА_4 вимагав повернення боргу, про що написав на воротах, а 02.06.2016 року влаштував сварку біля її будинку, ображав нецензурною лайкою, намагався вдарити. За неї заступився син та вдарив потерпілого в обличчя, від чого той упав, а вона тримала його зверху за руки.

Покази цього свідка, яка є матір`ю обвинуваченого, не в повній мірі узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи № 71 від 06.06.2016 року, якою встановлено, що у ОСОБА_4 малися наступні тілесні ушкодження: дві рани та синці на обличчі, садно на лівій вушній раковині, забій м`яких тканин носа та потиличної частини голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( а. п. 68 ), з якого вбачається, що таких ушкоджень потерпілому нанесено не менше шести.

Крім цього, покази свідка ОСОБА_8 в частині того, що потерпілий перший наніс їй удар ногою в живіт, судом до уваги не приймаються, адже свідок показала, що в лікарню з цього приводу не зверталася і матеріали кримінального провадження будь-яких доказів цьому не містять.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що бачила як потерпілий написав на воротах сусідки «віддай борг», а наступного дня в обідню пору почула крики. Коли вийшла, то побачила на землі ОСОБА_4 , на обличчі якого виднілася кров, якого тримала за руки ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 в цей час відходив.

Ці покази свідка повністю узгоджуються із даними проведеного з нею слідчого експерименту від 27.06.2016 року зі схемою та фото таблицею до нього ( а. п. 87-88, 89, 90-91 ).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні також пояснила, що бачила як потерпілий помалював ворота сусідці.

Зі змісту проведеного слідчого експерименту зі схемою та фото таблицею до нього від 07.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_6 на місці події показав як під час сварки наніс ОСОБА_4 рукою не менше шести ударів в голову ( а. п. 92-94, 95, 96-99 ), що повністю узгоджується із аналізом доказів, досліджених в судовому засіданні, та висунутим йому обвинуваченням, а тому твердження захисника ОСОБА_7 про необхідність виправдання її підзахисного із-за відсутності належних та допустимих доказів його винуватості є безпідставними.

Таким чином, вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину суд знаходить доведеною, а такі його дії кваліфікує як умисне легке тілесне ушкодження, тобто за ч.1 ст.125 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, про що свідчить відповідна довідка на а. п. 108, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває ( а. п. 103-105 ), а знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як призовник ( а. п. 106 ), навчається в ДНЗ ВПУ № 2 міста Херсона, а за місцем реєстрації характеризується позитивно, що підтверджується довідкою та характеристикою Мурахівської сільської ради ( а. п. 101, 102 ).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до злочину невеликої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому судом визнається вчинення злочину ОСОБА_6 у молодому віці, якому виповнилось лише 18 років, що відповідає положенням ч.2 ст.66 КК України, а обставин, що обтяжують йому покарання судом не встановлено.

Виходячи з цього, суд доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді виконання безоплатних суспільно корисних робіт, як про це просили прокурор відділу місцевої прокуратури, потерпілий та його представник, але в мінімальних межах, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого 5000 грн. моральної шкоди підлягають задоволенню частково на підставі ст.1167 ЦК України. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг фізичних страждань, вимушені зміни в житті потерпілого ОСОБА_4 , а також його поведінку перед злочином, що спричинила конфлікт. Тому достатньою компенсацією відшкодування такої шкоди буде 2000 грн.

Проте, вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого 1000 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується квитанцією адвоката ОСОБА_5 до прибуткового касового ордеру № 23 від 06.06.2016 року, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у виді 60 ( шістдесяти ) годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2000 ( дві тисячі ) грн., а в задоволенні його вимог про стягнення з винного витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн. в і д м о в и т и.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1