СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2017 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

в складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вахрушеве Луганської області, громадянина України, який не працює, не одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий,

-26.11.2007 Краснолучським міським судом Луганської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України і звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

-06.10.2008 Краснолучським міським судом Луганської області за ч.2 ст.289, ч.3 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України на підставі ст.ст.70,71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,

-15.07.2011 Краснолучським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України на підставі ст.ст.70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30.11.2015 за закінченням строку,

-03.02.2017 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України зі звільнення від відбування покарання з випробуванням на 2 роки,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він будучи раніше судимим за вчинення умисних корисних злочинів, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 26.04.2017 приблизно о 22.55 годині він, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Волинська, 16, помітивши раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , шляхом ривка з метою заволодіння майном останнього, відкрито зірвав з плеча потерпілого його сумку, в якій знаходився телефон "Фасітель" із карткою оператора мобільного зв`язку, а також ключі від квартири, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_5 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України.

Слідчий звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід, мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень прокурора в судовому засіданні тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корисного злочину, за який передбачено покарання на строк до 6 років позбавлення волі, при цьому він неодноразово судимий, ніде не працює, не має сім`ї та міцних соціальних зв`язків, що за переконанням сторони обвинувачення може свідчити про те, що він як буде переховуватися від органів досудового розслідування чи слідчого судді/суду, так і напевно вчинить новий злочин. Виключно тримання під вартою зможе забезечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні. Крім того, прокурор додатково просила врахувати і зухвалість поведінки самого підозрюваного, який "забрав" мобільний телефон потеріплого собі, маючи на меті користуватися ним відкрито і безпосередньо після вчинення інкримінованого злочину.

Захисник категорично заперечував проти задоволення клопотання, побудував захист ОСОБА_5 таким чином, що кожний раз в своєму виступі намагався безпідставно дискредитувати потерпілого, починаючи від фраз "гляньте на його фото, він має такий вигляд, як наче він неодноразово судимий" і саме по фото намагався переконати слідчого суддю, що потерпілий обмовляє у своїх свідченнях підозрюваного ОСОБА_5 . Адвокат заперечував взагалі наявність в діях його підзахисного складу будь-якого кримінального правопорушення, переконував, що ОСОБА_5 просто після конфлікту з потрепілим, підняв телефон останнього з землі, положив в кишеню своїх штанів, щоб потім коли-небудь віддати потрепілому, проте, незважаючи на позицію повної невинуватості просив слідчого суддю застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигяді домашнього арешту. На питання слідчого судді, як розуміти позицію сторони захисту, яка для невинуватої особи взагалі просить застосувати запбіжний захід, адвокат обурився таким питанням і послався на свій життєвий досвід, зокрема, на те, що в його практиці ніколи такого не було, що суд чи слідчий суддя займав позицію сторони захисту і все одно хоч і частково, але суди задовольняють клопотання сторони обвнувачення))) Від цього, все одно відмовлявся змінювати свою позицію і просив до невинуватої особи, за версію сторони захисту, застосувати запобіжний захід. Навів приклад того, що перед цим засіданням адвокату відомо, що саме цей слідчий суддя вже застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до іншої особи у іншій кримінальній справі)))

Сам підозрюваний також був не проти застосування до нього домашнього арешту, визнав певні обставини інримінованого злочину, зокрема, те. що дійсно він забрав телефон потерпілого, на питання, навіщо, пояснив, що не розумів тоді.

Заслухавши сторони та дослідвши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0004551 від 27.04.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

27.04.2017 ОСОБА_8 вручено письмое повідомлення про підозру за ч.2 ст.186 КК України.

26.04.2017 о 23.15 годині фактично затримано ОСОБА_5 , про що 27.04.2017 о 03.00 гоині складено відповідний протокол.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в протоколах допиту потрепілого, протоколах огляду місця події та пред`явлення до впізнання особи та речей, протоколах допитів свідків, враховуючи зміст пояснень самого підозрюваного в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182)

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року)

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корисного злочину повторно (ст.12 КК України), він неодноразово судимий, при чому останній раз в лютому 2017 року із звільнення від ідбування покарання з іспитовим строком, протягом якого він взяв на себе зобов`язання утримування від вчинення будь-яких протиправних дій.

Сторона захист не надала слідчому судді жодного документа, який би зміг охарактеризувати особу підозрюваного. Доводи про те, що захисник "перегружен" роботою, слідчим суддею не приймаються. Відтак слідчий суддя погоджується із твердженнями сторони обвинувачення про те, що існує ризики того, що він може продовжити злочинну діяльність і вчинення нових корисних злочинів та відсутність міцних соціальних зв`язків та місця проживання, родини в своїх сукупності виключає обрання іншого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

Слідчий суддя при застосування конкретного запобіжного заходу враховує і конкретні обставини інкримінованого правопорушення, які дійсно можуть свідчити про зухвалість дій ОСОБА_5 , і пізній час ймовірного вчинення таких дій по відношенню до потерпілого.

Менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку в рамках даного кримінального провадження.

Вищенаведене, за переконанням суду, свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_5 і з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню, передбачених статтею 177 КПК України ризикам, йому належить обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити в повному обсязі.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком до 18 години 00 хвилин 23 червня 2017 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді до 18 години 00 хвилин 23 червня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1