Пр. №1-кп/643/273/17
ВИРОК
Іменем України
02 червня 2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня, раніше судимого:
- 20.11.2000 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 140, ч.2 ст. 141, 42 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнився 08.08.2001 року на підставі ст. 5 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року;
- 07.08.2002 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, 69 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 30.04.2004 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 13.05.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, ст. 75 КК України на 1 рік;
- 29.01.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 3 роки;
- 27.02.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 259 КК України до 2 років позбавлення волі.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.12.2014 року роз*яснено, що вироки Московського районного суду м. Харкова від 29.02.2014 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України на 3 роки та вирок від 27.02.2014 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 259 КК України до 2 років позбавлення волі виконувати самостійно;
- 31.10.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнений 03.02.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
28.08.2016 року приблизно о 20-00 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля території ТОВ "Опцион Трейд", розташованого за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе, 43-в, вирішив таємно викрасти з даної території вироби з металу. З цією метою ОСОБА_5 зробив підкоп під металевими воротами, після чого, приблизно о 21-00 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, проник на вищевказану територію, звідки таємно викрав майно ОСОБА_4 , а саме: три металевих кутка довжиною 1,5 м вартістю 170 грн. 64 коп., 2 металевих кутка довжиною 2,5 м вартістю 189 грн. 60 коп., металевий швелер довжиною 4,5 м вартістю 478 грн. 71 коп., крановий рельс вартістю 2912 грн. 40 коп., фрагмент металу вартістю 50 грн., а всього на загальну суму 3801 грн. 35 коп.
Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення намагався втекти, однак був затриманий прибувшими працівниками охорони, у зв`язку з чим ОСОБА_5 розпорядитися викраденим майном не зміг з причин, що не залежали від його волі, тобто виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого в частині цивільного позову, дослідженням матеріалів цивільного позову та даних про особу обвинуваченого.
Суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому дій та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не одружений, раніше судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочину.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, наявність обставин, які пом*якшують покарання та обставини, яка обтяжує покарання, та вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства. При цьому суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
Оскільки обвинувачений скоїв злочин в період іспитового строку, суд відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2014 року та остаточно призначає покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд не вбачає підстав для задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, оскільки згідно ч.ч. 1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я;
2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім*ї чи близьких родичів;
3)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4)у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Разом з цим, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України потерпілим ОСОБА_4 суду не надано доказів спричинення йому діями обвинуваченого моральної шкоди.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2014 року у виді шести місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.
Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання.
В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди відмовити.
Речові докази, передані на відповідальне зберігання потерпілому повернути законному володільцю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя
02.06.2017