Справа №487/3348/17 03.07.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2017 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кринички мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
учасники судового провадження:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2017 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 17 серпня 2017 року включно.
__________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/784/324/17 Слідчий суддя: ОСОБА_7
Категорія: оскарження ухвали Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
про обрання запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На думку апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Так, апелянт вважає, що відсутні обставини, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри і наявність ризиків визначених ч.1 ст. 177 КПК України.
Зазначає, що органи досудового слідства неправильно встановили мотив злочину, і як наслідок невірно кваліфікували його дії. Стверджує, що не мав умислу на заволодіння майном потерпілого, а тільки спричинив йому легкі тілесні ушкодження через конфлікт, який між ними виник.
Крім того, стверджує, що працівниками поліції до нього застосовувався тиск, як фізичний так і психологічний, з метою отримання показань, які не відповідають дійсності.
Апелянт не погоджується з висновком слідчого судді про те, що наявні ризики переховування його від слідства та суду, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Також, на думку апелянта, слідчий суддя не взяв до уваги, що він офіційно працює, має на утриманні матір похилого віку та цивільну дружину з двома неповнолітніми дітьми, задовільно характеризується сусідами. І хоч і був раніше судимий, проте повністю поніс покарання та до цього часу нових злочинів не вчиняв.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Під час розгляду клопотання старшого слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_9 , щодо застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлені наступні обставини.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюються в тому, що 18.06.2017 року приблизно о 20 год.50 хв. знаходячись в барі за адресою АДРЕСА_2 , разом з іншими особами ( ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали наносити удари руками та ногами по голові та тулубу потерпілого. Коли потерпілий ОСОБА_12 випустив з рук мобільний телефон марки « Nous NS3» ОСОБА_11 усвідомлюючи, що його дії очевидні для потерпілого, відкрито заволодів телефоном.
Після чого ОСОБА_5 з іншими особами утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
20.06.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
В клопотанні слідчого необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, вмотивоване тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та існуванням таких ризиків: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також можливістю вчинити інше кримінальне правопорушення.
Після вивчення матеріалів клопотання, допиту учасників судового провадження слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищевказаного злочину та доведеність існування ризиків, передбачених п.1,5 КПК України з огляду на: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, того факту, що він систематично притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, проживає разом із іншими двома підозрюваними цього ж кримінального провадження, міцних соціальних зв`язків не має, не одружений, постійного місця роботи не має.
Зважаючи на вищевказані обставини, слідчий суддя застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки прийшов до висновку, що запобігти сукупності вказаних ризиків шляхом обрання іншого запобіжного заходу не можливо.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи, передбачені ст.ст. 176-178 КПК України, так і спеціальні положення, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України).
Також слідчим суддею при вирішенні питання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу дотримані всі визначені у ч. 1 ст. 194 КПК України критерії та враховані докази таких обставин:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий та прокурор;
3) недостатність застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні.
Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, чим спростовуються доводи апелянта стосовно відсутності вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри.
Така обгрунтованість підтверджується протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , протоколом огляду місця події від 19.06.2017 р. протоколом проведення слідчого експерименту від 20.06.2017 року.; та іншими письмовими доказами.
При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Твердження апелянта про відсутність у нього умислу на заволодіння майном потерпілого та про те, що працівники поліції до нього застосували тиск, як фізичний так і психологічний, з метою отримання показань, які не відповідають дійсності не є предметом розгляду у даному провадженні, а підлягають перевірці при розгляді справи судом першої інстанції по суті обвинувачення.
Зазначене підозрюваним, що під час затримання до нього застосували фізичне насильство працівники поліції на даний час перевіряється. Слідчим призначено судово медичну експертизу.
Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Так, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, оскільки, про наявність вказаного ризику свідчить те, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків.
Також слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за яке передбачена відповідальність до 6 років позбавлення волі, те що останній офіційно не одружений, постійного місця роботи не має.
Крім того, слідчий суддя вірно зазначив, що існує ризик, вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема, тим, що він вже неодноразово був судимий за вчинення корисливих злочинів, в тому числі і із застосуванням насильства.
Надані слідчим докази обставин, які містяться в матеріалах подання і кримінального провадження, та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що у даний час існують щонайменше два ризики, передбачені ст.177 КПК України. Тому більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в.п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.
З огляду на наведене апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407 ч. 3, 424 ч. 4 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від від 21 червня 2017 року відносно ОСОБА_5 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: