Справа № 351/493/17
Провадження № 1-кп/346/188/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000207 від 08.07.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта неповна середня, не одружений, не працює, депутатом не являється, не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 , ч.1 ст.296 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_5 07.07.2016 р. близько 15 год. знаходячись на вулиці Грушевського в с. Стецева Снятинського району Івано-Франківської області розуміючи, що перебуває в громадському місці, діючи умисно, протиправно, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, виражаючи своє зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних норм поведінки, із хуліганських спонукань порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, під час розмови із потерпілим ОСОБА_4 безпричинно, із наміром показати свою зверхність, наніс один удар правою ногою в ліву руку потерпілого від якого останній упав на землю. Після цього, обвинувачений ОСОБА_6 відійшовши на декілька кроків від потерпілого ОСОБА_7 , умисно, протиправно, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, в той час коли потерпілий піднявся на ноги та знаходився до обвинуваченого спиною, розбігся та ногою, умисно наніс один удар в праву руку ззаду, від якого потерпілий знову упав на землю. Продовжуючи свої хуліганські дії обвинувачений ОСОБА_6 наніс ще декілька ударів ногами по грудній клітці та животі потерпілого ОСОБА_7 . В результаті нанесених ударів обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням відламків, закритого уламкового перелому лівої променевої кістки (в типовому місці) зі зміщенням відламків та синців в ділянках грудної клітки і живота.
Під час вчинення вказаних хуліганських дій 07.07.2016 р. на АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_6 умисно, протиправно, передбачаючи настання, суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, під час розмови із потерпілим ОСОБА_7 безпричинно, із наміром показати свою зверхність, наніс один удар правою ногою в ліву руку останнього, від якого останній упав на землю. В подальшому обвинувачений ОСОБА_6 відійшов на декілька кроків від потерпілого ОСОБА_4 умисно, коли останній піднявся на ноги та знаходився до нього спиною, розбігся та ногою наніс один удар в праву руку ззаді, від якого потерпілий знову упав на землю і продовжуючи свої хуліганські дії обвинувачений ОСОБА_6 ще наніс декілька ударів ногами по

грудній клітці та животі потерпілого. В наслідок умисних, протиправних дій, обвинувачений ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням відламків, закритого уламкового перелому лівої променевої кістки (в типовому місці) зі зміщенням відламків та синців в ділянках грудної клітки і живота, які відповідно до висновку судово- медичного експерта від 14.02.2017 р. відносяться: закриті переломи правої плечової кістки та лівої променевої кістки до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, а решта тілесних ушкоджень відносяться до легких.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю і дав суду показання, що дійсно 07.07.2016 р. близько 15 год. він, знаходячись на вулиці Грушевського в с. Стецева Снятинського району Івано-Франківської області розуміючи, що перебуває в громадському місці, умисно, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, виражаючи своє зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних норм поведінки, із хуліганських спонукань порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, під час розмови із потерпілим ОСОБА_4 безпричинно, із наміром показати свою зверхність, наніс один удар правою ногою в ліву руку потерпілого від якого останній упав на землю. Після цього, відійшов на декілька кроків і в той час, коли потерпілий піднявся на ноги, він, обвинувачений розбігся та ногою, умисно наніс один удар ззаду в праву руку потерпілому, від чого останній знову упав на землю, а він обвинувачений ОСОБА_6 наніс ще декілька ударів ногами по грудній клітці та животі потерпілого. Після чого він, обвинувачений, пішов до центру села. Згодом від працівників поліції йому, обвинуваченому, стало відомо про спричинені ним тілесні ушкодження потерпілому у вигляді закритих переломів плечової та променевої кісток. Щиро кається та просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні на суворому покаранні обвинуваченому не настоює.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 , ч.1 ст.122 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, котрі ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати: за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та за ч.1 ст.122 КК України так як він заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність негативної характеристики по місцю проживання, що потерпілий на суворому покаранні не настоює, що до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до частини першої ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі на строк не більше пяти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він вправі прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням положень ч.2 ст.50, ст.65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, з урахуванням вищенаведених обставин, які враховуються при призначенні покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, тому, застосувавши ст. 75 КК України,його слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373,374,376 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.122 КК України - один рік обмеження волі;

- за ч.1 ст. 296 КК України - два роки обмеження волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_5 - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1