Справа № 309/2274/16-к
Провадження № 1-кп/309/250/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження №0000459 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого, за вироком Хустського районного суду від 27.05.2015 року за ст.186 ч.1 та ст.296 ч.1 КК України на підставі ст. 70 КК України до 2 місяців арешту

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 28 травня 2016 року, біля 22.00 години маючи намір на заволодіння чужим майном, підійшов до задньої стіни території приватного підприємця ОСОБА_5 в м. Хуст зі сторони вул. Дружби, будучи обізнаним про те що на цій території вирощуються декоративні дерева та інші рослини, таємно переліз через паркан де з вказаної земельної ділянки яка зареєстрована за потерпілим ОСОБА_5 під АДРЕСА_2 ., шляхом виривання із землі викрав 20 саджанців декоративних дерев породи «Туя» висотою від 34 см. до 60 см., чим завдав потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 1310 грн.

За вказане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ч.3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК визнав у повному обсязі та щиро розкаявся.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

В своїх показах у судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно 28 травня 2016 року зайшов на територію земельної ділянки зі сторони вулиці Дружби в м. Хуст де ростуть декоративні дерева, з якої повитягував із землі 20 дерев породи «Туя». Вказані саджанці він хотів висадити у себе на подвір`ї. Коли вчиняв крадіжку думав, що ці насадження нікому не належать і територія залишилися від колишнього « ОСОБА_6 ». На даний час він повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду. В судових дебатах та в останньому слові обвинувачений ОСОБА_4 просив вибачення за вчинений злочин, розкаювався, а також просив суд не призначати йому суворого покарання та надати можливість працювати щоб утримувати сім`ю.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду подав письмову заяву з проханням проводити розгляд кримінального провадження без його участі. Жодних претензій до обвинуваченого не має, цивільного позову не заявляв, питання призначення покарання залишив на розсуд суд.

Таким чином, судом встановлено, що своїми умисними діями, які були спрямовані на незаконне заволодіння чужого майна, а саме викраденням 28 травня 2016 року по вул. Слов`янській в м. Хуст, 20 саджанців декоративних дерев породи «Туя» від потерпілого ОСОБА_5 на загальну суму 1310 грн., обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України (крадіжку), тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує обставини, які пом`якшують покарання свою вину визнав повністю та щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдані збитки, має на утриманні 2 малолітніх дітей.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного і з врахуванням даних, що його характеризують приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, а тому до обвинуваченого слід застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від призначеного покарання із встановленням іспитового строку.

У кримінальному провадженні цивільного позову не заявлено, судові витрати відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню слід залишити у користуванні власника ОСОБА_5 .

На підставі наведенного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації, та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання.

Речові докази по кримінальному провадженню зазначені в постанові слідчого від 08.06.2016 року та в розписці потерпілого від 08.06.2016 року (а.п. 31,32) в кількості 13 (тринадцяти штук) саджанців породи «Туя» - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .