Справа № 139/1071/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці матеріали кримінального провадження № 0000208 по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, учня 11 класу СЗШ І-ІІІ ступенів с. Обухів Мурованокуриловецького району Вінницької області, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

з участю сторін провадження:

процесуального прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

представника служби у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації ОСОБА_7

при секретарі судового засідання ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 у період з 01 по 04 серпня 2016 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном та корисливий мотив, шляхом вільного доступу пройшов на територію домогосподарства ОСОБА_4 , що розташоване в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав 12 одномісячних каченят. Своїми діями ОСОБА_2 завдав матеріального збитку потерпілій на суму 360 гривень.

До суду 21 листопада 2016 року було направлено обвинувальний акт, в якому викладено обвинувачення ОСОБА_2 у викрадені у такий же спосіб, за тих же обставин і у той же час з домогосподарства ОСОБА_4 32 каченят. В ході судового розгляду, після дослідження всіх доказів у справі, прокурор на підставі ст. 338 КПК України змінив обвинувачення, зменшивши його обсяг.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і суду показав, що дружить із сином потерпілої ОСОБА_9 і йому добре відомо, що у них в домогосподарстві утримуються глухі качки. На початку серпня 2016 року він викрав із подвір`я шість каченят, які сховав у футболку і приніс додому. Бабусі сказав, що каченята йому дав ОСОБА_10 . Наступного дня він знову викрав шість каченят і приніс їх до своєї тітки, сказавши, що бабуся не може сама їх утримувати. На початку вересня 2016 року він зізнався ОСОБА_4 про крадіжку дванадцяти каченят і повернув їй восьмеро, бо інші загинули.

Потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що у неї утримувалося вісім качок, які мали на початку літа виводки по 15-17 каченят. Вона і члени її сім`ї періодично їздять на роботу за межі села, але хтось один залишається на господарстві. Так, на початку серпня 2016 року під час телефонних розмов дочка, яка залишилася дома, повідомила, що 01, 03 та 04 серпня 2016 року у неї з подвір`я зникло 32 каченят. В кінці серпня вона повернулась додому і дізналася, що крадіжку вчинив ОСОБА_2 . На її звинувачення ОСОБА_2 спочатку не зізнавався у скоєному, а коли вона звернулася в міліцію, то він приніс їй спочатку шестеро, а потім ще двоє каченят.

Після зміни обвинувачення прокурором потерпіла ОСОБА_4 продовжила обвинувачення ОСОБА_2 у крадіжці тридцяти двох каченят.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 суду пояснила: Вона є опікуном свого онука ОСОБА_2 , оскільки його батьки позбавленні батьківських прав щодо нього та щодо його молодшого брата. Вихованням і утриманням ОСОБА_11 вона фактично займається з народження, оскільки дочка в десятимісячному віці залишила його і поїхала з дому. Дійсно, приблизно в кінці липня 2016 року ОСОБА_11 приніс додому шестеро каченят і сказав, що їх йому дав ОСОБА_10 . У них не було потреби у цих каченятах, оскільки дома вони утримують багато різної птиці, але ОСОБА_11 пообіцяв, що сам буде доглядати їх, бо дуже хоче саме таких качок. Через певний час до них додому прийшли працівники міліції і повідомили, що ОСОБА_11 викрав каченята у ОСОБА_4 . На її запитання онук зізнався, відніс до ОСОБА_4 шестеро каченят і пояснив, що залагодив з нею питання. Виявляється, що ОСОБА_4 хоче відшкодування, але те, яке вона вимагає, не відповідає заподіяній шкоді.

Одночасно ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_11 , подорослівши, став дуже добрим, лагідним, уважним, розуміючим. Навчання йому вдається не особливо, зате він дуже багато допомагає їй по господарству. Він дуже шкодує із вчиненого і переживає за наслідки, які мають бути. Просила не карати ОСОБА_2 суворо.

Представник служби у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації ОСОБА_7 заявив, що із серпня 2009 року ОСОБА_2 перебуває на обліку у Службі як дитина, позбавлена батьківського піклування. На виконання своїх функцій, ОСОБА_12 не менше двох разів на рік провідує родину, де виховується неповнолітній, контролює його поведінку у суспільстві, сім`ї і т.п. У сім`ї дуже доброзичливі, дружні стосунки, дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку. У школі ОСОБА_11 також характеризують як доброго, активного, неконфліктного учня. Про вчинену ОСОБА_2 крадіжку Службі стало відомо уже від працівників поліції. З цього приводу з дитиною було проведено бесіду, під час якої ОСОБА_11 зізнався у крадіжці дванадцяти каченят і щиро каявся в тому, що вчинив. Висловив думку, що виправлення ОСОБА_2 можливе без застосування суворого покарання, оскільки він уже зробив належні висновки.

Свідок ОСОБА_10 - син потерпілої суду пояснив, що він перебуває у дружніх стосунках із ОСОБА_2 і неодноразово один в одного були в гостях. Протягом 24 днів, починаючи із 30 липня 2016 року, він перебував на тимчасових заробітках. Коли повернувся, то дізнався, що з території їх домоволодіння викрали каченята. Зі слів брата ОСОБА_13 йому стало відомо, що ОСОБА_2 утримує дома глухих каченят. На зауваження ОСОБА_11 , той заявив, що можна прийти і забрати каченята.

Свідок ОСОБА_14 - дочка потерпілої показала суду, що оскільки її мати, батько та брат поїхали на заробітки, вона залишилась дома на господарстві. 01 серпня 2016 року вона випустила каченят, перерахувала, погодувала, а ввечері виявила зникнення десятьох каченят. 03 та 04 серпня вона знову виявила пропажу, відповідно, чотирьох та десяти каченят. На початку вересня від матері дізналася, що каченята викрав ОСОБА_2 .

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 показали суду, що вони бачили як ОСОБА_2 приносив у домогосподарство ОСОБА_4 у пакеті каченята.

Крім показів свідків та власного визнання вини у скоєному самим обвинуваченим, його вина у вчиненні крадіжки дванадцяти каченят у ОСОБА_4 доведена стороною обвинувачення письмовими доказами, які було зібрано під час досудового слідства:

-рапортом інспектора-чергового Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області від 30 серпня 2016 року про прийняття по телефону заяви ОСОБА_4 про вчинення крадіжки (а.с. 60);

-заявою ОСОБА_4 начальнику Мурованокуриловецького ВП від 30 серпня 2016 року (а.с. 61);

-протоколом огляду місця події від 31 серпня 2016 року та фототаблицями до нього (а.с. 63-66);

-довідкою вартості ТОВ «Мурованокуриловецьке міжгосподарське підприємство по птахівництву» від 07 листопада 2016 року (а.с. 67).

Розглянувши кримінальне провадження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Статтею 103 КК України визначено, що при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 КК України, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 вчинив злочин у повних шістнадцять років (а.с. 76). Звітом, підготовленим головним спеціалістом сектору опіки та піклування служби у справах дітей Мурованокуриловецької райдержадміністрації (а.с. 72-74) стверджується, що ОСОБА_2 приймає активну участь у виховних заходах класу, спиртними напоями не зловживає, систематично відвідує школу, має початковий та достатній рівень навчання, не конфліктує з однокласниками та вчителями, стосунки у сім`ї доброзичливі та дружні, ОСОБА_11 розуміє серйозність скоєного ним злочину та дуже шкодує про вчинену крадіжку.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 також ствердила суду про зразкову поведінку ОСОБА_2 у сім`ї, про його турботу особисто про неї і допомогу по господарству.

Обираючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує: ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зокрема, що відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, вчинене ним діяння є злочином середньої тяжкості; особу винного, який позбавлений батьківського піклування і фактично з десятимісячного віку виховується бабусею, за місцем свого проживання та навчання характеризуються позитивно, як такий, що не помічався у порушенні громадського порядку та здійсненні крадіжок, систематично відвідує школу, має початковий і достатній рівень навчальних досягнень, приймає активну участь у виховних заходах класу і не конфліктує з однокласниками (а.с. 68, 69); обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, визнання вини, щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше (а.с. 71) і особою у неповнолітньому віці, часткове відшкодування потерпілій заподіяної злочином шкоди шляхом повернення викраденого.

Ні досудовим слідством, ні судом не встановлено обставин, які б обтяжували покарання для обвинуваченого.

На підставі викладеного, з урахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, а також обставини, що обвинувачений не має власних доходів, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання неповнолітнього ОСОБА_2 , попередження вчинення ним нових злочинів, буде призначення за вчинений злочин покарання у виді громадських робіт, а їх строк визначити мінімальним передбаченим санкцією інкримінованої частини статті.

З огляду на обране для обвинуваченого покарання, обставини, що досудовим слідством запобіжний захід щодо ОСОБА_2 не обирався, суд не вбачає потреби в обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого на цьому етапі судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним та засудити за ч. 1 ст. 185, ст. 100 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам провадження.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.
Суддя: _____________