Справа № 216/846/17
У Х В А Л А
23 лютого 2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчої - ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Розанівка, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, утриманців немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-29.11.2016 р. Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -
23.02.2017 р. слідча СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, яке погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання вказує, що в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 , маючи незняту і непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, а саме за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 29.11.2016 р. за ч. 1 ст. 185 до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробувальним терміном на 1 рік, вчинив новий тяжкий умисний корисливий злочин проти власності.
Так, ОСОБА_5 , 30.12.2016 р. приблизно о 13.00 год., діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь з метою власного збагачення, прибув до буд. АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю потерпілого та переконавшись в тому, що його дії носять таємний характер, діючи з прямим умислом, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, шляхом пошкодження врізного замку вхідних дерев`яних дверей, проник до приміщення зазначеного будинку, звідки таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме: 1 (один) відрізок металевої труби довжиною 1, 54 м, діаметром 6 см, вагою 5,5 кг ДСТУ-4121-2002; 1 (один) відрізок металевої труби довжиною 1,18 м, діаметром 6 см, вагою 4,5 кг ДСТУ-4121-2002; 1 (один) відрізок металевої труби довжиною 0,97 м, діаметром 6 см, вагою 1,5 кг ДСТУ-4121-2002; 1 (один) відрізок металевої труби довжиною 3,9 м, діаметром 6 см, вагою 17 кг ДСТУ-4121-2002; 1 (один) відрізок металевої труби довжиною 1,1 м, діаметром 3 м, вагою 3,5 кг ДСТУ-4121-2002; 1 (один) відрізок металевої труби довжиною 1,25 м, діаметром 3, см вагою 3,5 кг ДСТУ-4121-2002; 1 (один) відрізок металевої труби довжиною 1,5 м, діаметром 3 см, вагою 1,800 г ДСТУ-4121-2002; 1 (один) відрізок металевої труби довжиною 1,75 м, діаметром 3 см, вагою 2,900 г ДСТУ-4121-2002. Привласнивши таємно викрадене майно, склавши його у покривало, знайдене в будинку та погрузивши його на металеву тачку, котру попередньо взяв з собою, ОСОБА_5 намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, тобто, вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте не зміг довести свій єдиний злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, через те, що був викритий працівниками поліції біля вікна будинку АДРЕСА_3 . Таким чином, внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 , могла бути спричинена майнова шкода на загальну суму 205,82 грн. (вартість викраденого майна вказана відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 37/12.1/32 від 20.02.2017 р.).
Своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, за ознаками: закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднане з проникненням у житло.
23.02.2017 р. ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, визнав себе винним повністю, також обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводяться такими доказами: протоколом огляду місця події від 30.12.2016 р.; протоколом огляду місця події, в ході якого було виявлено та вилучені відрізки металевих труб; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 16.01.2017 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.02.2017 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.02.2017 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.02.2017 р.; протоколом пред`явлення для впізнання особи ОСОБА_5 за фотознімками з потерпілою ОСОБА_7 від 08.02.2017 р.; протоколом пред`явлення для впізнання особи ОСОБА_5 за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 від 10.02.2017 р.; протоколом пред`явлення для впізнання особи ОСОБА_5 за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 20.02.2017 р.; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 23.02.2017 р.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені вищезазначеного кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, законодавцем віднесено до тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 6 років, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення, його вік та стан здоров`я, відсутність у підозрюваного утриманців, інших міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 є раніше судимим. Окрім того, ОСОБА_5 29.11.2016 р. за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 185 КК України, був засуджений до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік, вчинив новий тяжкий умисний корисливий злочин проти власності, тобто продовжив свою злочинну діяльність, у зв`язку з чим доцільне обрання йому більш суворого запобіжного заходу, а саме тримання під вартою. З метою попередження ризиків, передбачених у пункті 1,4 та пункті 5 частини 1 ст. 177 КПК України, про можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідча підтримала клопотання в повному обсязі, просить задовольнити його.
Прокурор просить суд задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід підозрюваному взяття під варту, та визначити мінімальний розмір застави.
Захисник, підозрюваний залишають вирішення питання по обранню запобіжного заходу на розсуд суду.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно вимогам п. 1, 2, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, а також спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Також за приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» - «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою».
Вище перераховані обставини дають достатні підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд згідно вимогам ст. 178 КПК України також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 який за правилами ст.12 Кримінального кодексу України є важким злочином.
Додатково слід звернути увагу на те, що в силу вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
З урахуванням того, що ОСОБА_5 раніше судимий, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, який за правилами ст. 12 Кримінального кодексу України є важким злочином, а також враховуючи майновий стан підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим визначити розмір застави на рівні 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого з 01.01.2017 р. складає 1600 грн.
Керуючись вимогами ст.ст. 177, 183, 193-196, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тобто до 14.30 год. 23.04.2017 р., включно.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 14.30 год. 23.02.2017 р.
Визначити розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень України.
- прибувати до прокурора або суду із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
У випадку невиконання підозрюваним покладених обов`язків застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1