Провадження №11-сс/772/322/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

при участі прокурора ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 02.06.2017, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком 60 діб до 29.07.2017, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який органами досудового слідства підозрюється за ч. 4 ст. 296 КК України в тому, що він 31.05.2017, близько 10 години в с. Метанівка Теплицького району Вінницької області спільно з 44 іншими особами, з заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень пристроями для відстрілу куль травматичної дії та мисливською зброєю, прибув на територію зернотоку, розташованого по АДРЕСА_2 . Коли до території зернотоку підійшли місцеві жителі, він, діючи за домовленістю з іншими учасниками, вчинили щодо потерпілих хуліганські дії: застосувували насильство, з використанням спеціального засобу - сльозогінного газу «Терен-4», наносили удари прикладами мисливської зброї та стріляли з мисливської зброї та пристроїв для відстрілу куль травматичної дії, в бік місцевих жителів. Внаслідок цього потерпілі отримали ушкодження: ОСОБА_10 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних саден поперекової діляки, закрита травма черевної порожнини, пошкодження м`яких тканин правого стегна, ОСОБА_11 було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді саден та синця в ділянці правого стегна, ОСОБА_12 було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці лівого кульшового суглобу, синця в ділянці лівого кульшового суглобу, ОСОБА_13 було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді садна у скроневій ділянці голови справа, по задній поверхні шиї справа, в ділянці спини справа в лопатковій ділянці, саден та синців в ділянці правого плеча та плечового суглобу, ділянці бокової поверхні грудної клітки справа, на боковій поверхні лівого стегна в верхній третині його, ОСОБА_14 було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді рани у вилично-скроневій ділянці, ОСОБА_15 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани правої половини калитки.

Слідчий суддя, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивував прийняте рішення тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків, інших осіб у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі адвокатів, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки на його думку відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та прокурором не доведено жодного із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, працює, позитивно характеризується, проживає в цивільному шлюбі та має утриманців.

Колегія суддів заслухала підозрюваного ОСОБА_9 та його адвокатів, які просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати запобіжний у виді особистого зобов`язання. Адвокат ОСОБА_8 також звернув увагу колегії суддів на процесуальні порушення допущені слідством під час складання протоколу затримання, огляду місця події та формування складу групи слідчих та прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Прокурора ОСОБА_6 , який будучи процесуальним керівником в даному кримінальному провадженні також погодився з апеляційною скаргою захисту та вважає, що на сьогодні слідством встановлено, що ОСОБА_9 не приймав активної участі у скоєному злочині, не використовував зброї, а тому, з врахуванням наданих захистом документів, підстави для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відсутні. Просив застосувати домашній арешт.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Підозрюваний, як і решта 44 затриманих особи, частина з яких була озброєна, розумів незаконність своїх дій, оскільки ні він, ні інші учасники, не були постійними співробітниками охоронної фірми, яких офіційно відрядили для охорони об`єкту, а лише напередодні були найняті раніше не відомими особами. Підозрюваний усвідомлював можливість порушення ними громадського порядку із застосуванням зброї, однак, будучи об`єднаний єдиним умислом з іншими учасниками, організовано поїхав в с. Метанівку, де демонструючи явну неповагу до суспільства, в складі озброєних осіб, приймав участь у побитті мешканців села, шістьом з яких заподіяно тілесні ушкодження, а тому колегії суддів вважає підозру за ч. 4 ст. 296 КПК України обґрунтованою.

В судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у причетності до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто хуліганство вчинене із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Висновок колегії суддів узгоджується з постановою Верховного Суду України від 04.10.2012 року №5-17кс12, в якій зазначено, що для кваліфікації хуліганства момент виникнення бажання його вчинити не є визначальним, оскільки не є конструктивною ознакою цього посягання. Цей стан не виключає й того, що особа, яка не планувала або завчасно не готувалася і не мала наміру вчинити хуліганство, водночас може скоїти це діяння згодом за будь-яких обставин.

Що стосується процесуальних порушень, що, на думку захисту, допущено слідством в ході збирання доказів винуватості його підзахисного, то згідно з п.175 рішення Європейського Суду з прав людини «Нечепорук і Йонкало проти України, на яке захист і посилається в своїх апеляційних скаргах, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королів-ства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Отже на стадії досудового розслідування, при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя не встановлює допустимість доказів винуватості підозрюваного, а перевіряє виключно обґрунтованість інформації, що особа могла вчинити правопорушення в якому підозрюється.

ОСОБА_9 має тяжке захворювання, постійне місце проживання по якому позитивно характеризується, має дружину та батьків, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позиції, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, позицію прокурора ОСОБА_6 , в ході апеляційного розгляду, що підстави для тримання особи під вартою на сьогоднішній день відсутні, колегія суддів зобов`язана скасувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою, оскільки прокурор відмовився доводити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Однак враховуючи обґрунтованість підозри, запобігти ризикам, зазначеним вище, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може такий запобіжний захід як домашній арешт.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 02.06.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_9 на строк 60 діб скасувати.

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_16 задовольнити частково.

Підозрюваному ОСОБА_9 обрати запобіжний захід домашній арешт на строк 60 діб до 29.07.2017, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання в період доби з 22год. до 06год. за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_9 обов`язки передбачені п.п. 1,2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого та прокурора, суд на виклики;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

ОСОБА_9 з-під варти звільнити негайно.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику ГУНП Вінницького ВП (м. Вінниця).

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4