г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2530/16-к
Номер провадження 1-кп/213/61/17
В И Р О К

Іменем України

21 серпня 2017 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу об`єднане кримінальне провадження по кримінальних провадженнях № 0001336 від 06.09.2016 року та № 0001698 від 07.11.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: с.Новомалинівка Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта: професійно-технічна, не працюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, реєстрації та постійного місця проживання не мав, раніше судимого:

- 16.08.2007 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 152 ч.3, 69; 186 ч.2; 15 ч.3, 186 ч.1,70 ч.І КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 19.10.2010 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 2 дні;
- 17.10.2012року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2,185 ч.3,190 ч.2, 70 ч.І КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 16.08.2007 року та остаточно призначено до покарання 4 роки позбавлення волі, звільнився 02.03.2016 року по відбуттю строку покарання,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи раніше засудженим, а саме: 16.08.2007 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 152 ч.3, 69; 186 ч.2; 15 ч.3, 186 ч.1,70 ч.І КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 19.10.2010 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 2 дні; 17.10.2012року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2,185 ч.3,190 ч.2, 70 ч.І КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 16.08.2007 року та остаточно призначено до покарання 4 роки позбавлення волі, звільнився 02.03.2016 року по відбуттю строку покарання, маючи не погашені та не зняті в установленому законом порядку судимості, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову скоїв умисні корисливі злочини.
Так ОСОБА_5 , 09 травня 2016 року приблизно о 15 годині 30 хв. проходячи біля зупинки громадського транспорту «Піонертабір» по вул. Нижня в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, де побачив велосипед «Україна», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2312 від 26.09.2016 року становить 1296 гривень, що належить ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, він скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, умисно, із корисливих мотивів, таємно викрав вище зазначений велосипед «Україна», після чого утримуючи викрадене з місця скоєння кримінального правопорушення зник, спричинивши своїми незаконними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на зазначену вище суму.
Окрім цього, ОСОБА_5 07 листопада 2016 року приблизно о 08 годині 30 хв. знаходячись за місцем свого тимчасового мешкання, а саме в приміщенні літньої кухні, що за адресою: АДРЕСА_1 , де побачив газову плиту «Россиянка», білого кольору, на чотири конфорки, вартість якої згідно висновку судово- товарознавчої експертизи за №222 від 05.01.2017 року становить 850 гривень, що належить ОСОБА_7 , в цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, він скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, умисно, із корисливих мотивів, всупереч інтересам власника, таємно викрав вище зазначену газову плиту, після чого утримуючи викрадене з місця скоєння кримінального правопорушення зник, спричинивши своїми незаконними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на зазначену вище суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному. При цьому пояснив, що повністю підверджує викладені в обвинувальних актах обставини і їх не оспорює. З вартістю, найменуванням викраденого майна згоден. Крадіжки скоїв з корисливих мотивів. Просив суворо не карати.

Вина обвинуваченого також підтверджується речовими доказами зібраними в рамках даного об`єднаного кримінального провадження, якими по справі є: велосипед «Україна» фіолетового кольору (кр.пр.т.2, а.с. 30,31), газова плита «Россиянка», білого кольору (кр.пр. т.4, а.с.31,32).
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, що характеризують особу обвинуваченого, письмові матеріали щодо речових доказів.

Розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в межах пред`явлених йому обвинувачень.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна ( крадіжка), вчиненого повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ч.1 ст.65 КК України, суд враховує відповідно до ст.12 КК України ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. ОСОБА_5 раніше судимий, має непогашені судимості, по даному об`єднаному кримінальному провадженню скоїв злочини середньої тяжкості, має рецидив злочинів, вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, не працює, не одружений, постійного місця проживання та реєстрації не мав. Цивільні позови потерпілими не заявлені. Матеріальна шкода потерпілим відшкодована за рахунок вилучення співробітниками поліції викраденого майна. На обліку у лікаря нарколога перебував під профілактичним наглядом з квітня 2007 року по квітень 2008 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, в квітні 2008 року знято з під нагляду через судимість. У лікаря психіатра перебував під наглядом з 1998 року з приводу легкої розумової відсталості, в 2008 році знятий з нагляду по виїзду. Згідно висновків судово-психіатричних експертиз №244 від 25.10.2016 року (кр.пр. т. 2, а.с.48-53) та № 56 від 16.03.2017 року (кр.пр. т.4, а.с.60-65), ОСОБА_5 в періоди часу скоєння інкримінованих йому злочинів, яким-небудь хронічним психічним захворюванням не страждав, виявляв легку розумову відсталість з поведінковими розладами і за своїм психічним станом міг при вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та в даний час усвідомлювати свої дії. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, визнання вини у повному обсязі, наявність вищезазначеного захворювання.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст.67 КК України суд відносить рецидив злочинів.

. Також суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до якої ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення оцінюється, як дуже високий. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб за результатами оцінки- дуже високий. Також орган пробації зазначає, що виправлення ОСОБА_5 можливе за умови постійного нагляду та контролю, де є можливість застосування до нього різноманітних програм диференційованого виховного впливу з метою формування прагнення до заняття суспільно- корисною діяльністю, сумлінного ставлення до праці, дотримання вимог законів та інших прийнятих у суспільстві правил поведінки, підвищення загальноосвітнього і культурного рівня.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати у вигляді обмеження волі в межах санкції статті 185 ч.2 КК України.

З урахуванням вищезазначеного, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ст. 75 КК України.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 - тримання під вартою, залишити без змін до набуття вироком чинності.
Строк покарання відраховувати з 13.03.2017 року.

Відповідно до ст.72 ч.5 КК України необхідно рахувати ОСОБА_5 у строк відбутого покарання по даному вироку -строк перебування в установі попереднього ув`язнення, починаючи з 13 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, рахувати покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Оскільки, ОСОБА_5 призначено покарання за даним вироком у виді обмеження, а тому починаючи з 13.03.2017 року по день вступу вироку в законну силу необхідно рахувати покарання виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає два дня обмеження волі, відповідно до ст.72 ч.1 п. «б» КК України.

Після вступу вироку в законну силу - строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня вступу вироку в законну силу і до дня прибуття та постановки на облік у виправному центрі, відповідно до вимог ст.72 КК України виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає два дня обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 - тримання під вартою, залишити без змін до набуття вироком чинності.
Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з 13 березня 2017 року.

Відповідно до ст.72 ч.5 КК України рахувати ОСОБА_5 у строк відбутого покарання по даному вироку -строк перебування в установі попереднього ув`язнення з 13 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Починаючи з 13.03.2017 року і по день вступу вироку в законну силу рахувати покарання ОСОБА_5 , виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає два дня обмеження волі, відповідно до вимог ст.72 ч.1 п. «б» КК України.

Після вступу вироку в законну силу - строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня вступу вироку в законну силу і до дня прибуття та постановки на облік у виправному центрі, відповідно до вимог ст.72 КК України виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає два дня обмеження волі.

Речові докази: велосипед «Україна» фіолетового кольору (кр.пр.т.2, а.с. 30,31), який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у останього;

газову плиту «Россиянка», білого кольору (кр.пр. т.4, а.с.31,32), яку передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити у останього.

Матеріали кримінальних проваджень №0001336 від 06.09.2016 року та № 0001698 від 07.11.2016 року залишити з подальшим зберіганням при обвинувальних актах у об`єднаній справі №213/2530/16-к, пр.1-кп/213/61/17.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судом першої інстанції і не набрали законної сили.

Відповідно до статті 395 КПК України апеляційна скарга на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, подається через суд, який ухвалив судове рішення, до Апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1