Справа № 561/368/17
УХВАЛА
11 липня 2017 року
Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши заяву прокурора Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку,
з участю:
прокурора ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
Прокурор Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Зарічненського районного суду від 30 вересня 2016 року у справі про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.
В заяві вказував, що вироком Зарічненського районного суду від 18.09.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк на два роки.
Ухвалою Зарічненського районного суду від 30 вересня 2016 року ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.
25.05.2017 року на адресу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області надійшов лист від Київської місцевої прокуратури, яким повідомлено, що у кримінальному провадженні №005259 від 20.05.2016 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
03.05.2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України скерованого до суду для розгляду по суті.
Під час розгляду клопотання Зарічненського районного сектору КВІ про звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Зарічненського районного суду від 18.09.2014 року у зв`язку, із закінченням іспитового строку, сторонам та суду не було відомо про те, що ОСОБА_4 в період іспитового строку вчинив новий злочин, а тому суд був позбавлений можливості прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Покликаючись на вищевикладене, прокурор Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 просив скасувати ухвалу Зарічненського районного суду від 30 вересня 2016 року у справі про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Засуджений в судове засідання з розгляду даної заяви не з`явився, про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Його неявка у відповідності до ч.2 ст.466 КПК України не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, вислухавши прокурора, дослідивши долучені до заяви докази, вважає, що заява прокурора не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Як вбачається з п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Судом встановлено, що вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 18.09.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк на два роки.
Ухвалою Зарічненського районного суду від 30 вересня 2016 року ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, оскільки ОСОБА_4 протягом іспитового строку виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового злочину. Ухвала суду про звільнення ОСОБА_4 від покарання набрала законної сили.
Як вбачається з повідомлення про підозру від 20.05.2016 року у кримінальному провадженні №005259 від 20.05.2016 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме за те, що 20.05.2016 року ОСОБА_4 відкрито викрав чуже майно.
На даний час та на момент звільнення ОСОБА_4 від призначеного йому покарання, відсутній вирок суду, яким визнано винним та засудженого ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який згідно обвинувального акту в кримінальному провадженні №005259 він вчинив 20.05.2016 року.
Таким чином, на даний час та на момент прийняття ухвали Зарічненського районного суду від 30 вересня 2016 року протиправно стверджувати, що ОСОБА_4 , 20 травня 2016 року, тобто протягом іспитового строку, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
Зокрема, відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Визначення поняття презумпції невинуватості закріплено в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Мінеллі проти Швейцарії». У цій справі суд ухвалив, що "без доведення попередньої вини обвинуваченого в порядку, встановленому законом, судове рішення відносно нього породжує відчуття того, що обвинувачений є справді винним". Таку ж позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні від 21.09.2006 року «Грабчук проти України» в якому зазначив, що Володимир - Волинський суд, застосовуючи формулювання «вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.167 КК України» порушив п.2 ст.6 Конвенції. Аналогічні висновки Європейського суду дано і в п.п.70,71 рішення «Пантелеєнко проти України» та інших рішеннях Європейського суду.
Суд вважає, що посилання прокурора на обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №005259, яке на даний час перебуває в провадженні суду, та його доводи про те, що ОСОБА_4 вчинив злочин протягом іспитового строку, встановленого вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 18.09.2014 року, є безпідставними.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Зі змісту ч.1 ст.78 КК України такою обставиною має бути вчинення особою нового злочину і така обставина має бути підтверджена відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України та ч.1 ст.17 КПК України обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що лише наявність обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, яким буде підтверджено вчинення ОСОБА_4 нового злочину протягом іспитового строку, встановленого вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 18.09.2014 року, можна вважати нововиявленими обставинами, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2016 року про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Отже, суд вважає, що прокурор не довів та не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України протягом іспитового строку, тобто не довів наявність нововиявлених обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2016 року про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. Викладене вище узгоджується з ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.10.2012 року(реєстровий номер 26932367).
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що заяву прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Зарічненського районного суду Рівненської області від 30.09.2016 року про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, слід залишити без задоволення.
На підставі ст.62 Конституції України, ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 78 КК України, керуючись ч.1ст.17 КПК України, ст.466, 467 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Заяву прокурора Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про перегляд ухвали Зарічненського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2016 року у справі про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 18.09.2014 року покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку залишити без задоволення.
Ухвалу може бути оскаржено протягом семи діб з дня її проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області.
Головуючий ОСОБА_1