Справа № 495/3120/17
№ провадження 1-кс/495/1026/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі слідчого судді: ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у закритому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_5 ,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець 222 окремого автомобільного батальйону Севастопольської військово-морської бази (в/ч НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
27.04.2017 року слідчий військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону Україниклопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В клопотанні зазначено, що військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону Україниздійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001206 від 12.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно Указу Президента України від 24.03.2014 № 339 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» командування ІНФОРМАЦІЯ_2 передислоковано за адресою:

АДРЕСА_2 .

Зазначеними Указом Президента України та директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України визначено строк прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території у період з 06 до 12 травня 2014 року.

Пунктом прибуття військовослужбовців 222 окремого автомобільного батальйону Севастопольської військово-морської бази (в/ч НОМЕР_1 ) Військово-Морських Сил Збройних Сил України визначено військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ).

Проте, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про його переведення до нового місця служби, у зв`язку із передислокацією 222 окремого автомобільного батальйону Севастопольської військово-морської бази (в/ч НОМЕР_1 ) Військово-Морських Сил Збройних Сил України до АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання взагалі виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у визначений строк (12.05.2014) на службу до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується АДРЕСА_3 , з тимчасово окупованої території півострову Крим не з`явився і командуванню про своє місцезнаходження не повідомив, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, чим вчинив 13.05.2014 дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилитися від військової служби.

У зв`язку з вищевикладеним, у період з 13 травня 2014 року по теперішній час ОСОБА_5 ухиляється від проходження військової служби.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, являючись військовослужбовцем НОМЕР_3 окремого автомобільного батальйону Севастопольської військово-морської бази (в/ч НОМЕР_1 ) Військово-Морських Сил Збройних Сил України, будучи належним чином повідомлений про прийняте Президентом України та Міністерством оборони України та Генеральним штабом Збройних Сил України рішення, про переведення у період з 6 по 12 травня 2014 року особового складу окремого автомобільного батальйону Севастопольської військово-морської бази (в/ч НОМЕР_1 ) Військово-Морських Сил Збройних Сил України до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), діючи з прямим умислом, з мотивів небажання взагалі виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушенні вимог ст. ст. 11, 16, 49, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 13.05.2014 вчинив дезертирство, тобто на службу до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) з тимчасово окупованої території півострову Крим не з`явився і командуванню про своє місцезнаходження не повідомив, таким чим незаконно знаходиться поза межами розташування військової частини та проводить час на власний розсуд, незаконно ухиляючись від проходження військової служби до цього часу, тобто підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, - дезертирство, тобто нез`явлення вчасно на службу у разі переведення з метою ухилитися від військової служби.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 408 КК України дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилитися від військової служби.

Вжитими заходами розшуку, проведеними слідчими та процесуальними діями встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не надалося можливим.
20 квітня 2016 року у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлення (поштовим зв`язком).
У вчиненні наведеного вище кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець 222 окремого автомобільного батальйону Севастопольської військово-морської бази (в/ч НОМЕР_1 ) Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

27 квітня 2017 року військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону Україниза вказаним кримінальним провадженням до Білгород-Дністровського міжрайонного суду Одеської області подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Слідчий стверджує, що з 13 травня 2014 року по теперішній час підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, переховується від органу досудового розслідування та суду, перешкоджає проведенню слідчих дій, що унеможливлює прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, то наразі необхідно отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з метою запобігання ризику скоєння ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.3 ст.176 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З урахуванням викладеного та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до закону відноситься до тяжкого правопорушення, за місцем реєстрації відсутній, відомостей про його місцезнаходження не відомо, у лікарняному закладі не перебуває, суд вважає, що клопотання слідчого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131-132, 176-178, 188-189, 190 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою його приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1