Провадження № 1-кс/344/4758/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про скасування постанови про закриття кримінального провадження -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 звернулися до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про скасування постанови від 14.11.2016 року про закриття кримінального провадження №0000195 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України, винесену слідчим Івано-Франківського ВП ГУ НП України в області ОСОБА_7 , справу направити для здійснення подальшого досудового розслідування.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав викладені у скарзі вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися.

Слідчий в судовому засіданні заперечив проти вимог скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, та просив її відхилити.

Заслухавши пояснення скаржника та слідчого, дослідивши матеріали скарги та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0000195, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України») передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення в рамках відповідного кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2013 року Івано-Франківським УМВС України в Івано-Франківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі «ЄРДР») було внесено відомості за №0000195 за заявою ОСОБА_5 щодо того, що 28.08.2012 року на території садового товариства «Хриплин» між ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які отримали згідно акту судово-медичного обстеження легкі тілесні ушкодження; правова кваліфікація ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (надалі «КК України»).

За результатами досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження Постановою слідчого слідчого відділу Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 14 листопада 2016 року кримінальне провадження №0000195 від 15.01.2013 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Вважаючи вищевказану постанову про закриття кримінального провадження незаконною, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 звернулися до слідчого судді з даною скаргою про скасування вищевказаної постанови.

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставами для закриття кримінального провадження став висновок слідчого про те, що в ході досудового розслідування не виявлено фактів, які вказували б на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

При цьому, як встановлено слідчим суддею зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження № 0000182, при розслідуванні даного провадження слідчим було вчинено наступні слідчі (процесуальні дії):

- допитано в якості потерпілого ОСОБА_6 ,

- допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 ,

- проаналізовано Висновок експерта №378/1158/10-Е від 16 квітня 2013 року,

- отримано інформацію від ОСОБА_9 ,

- допитано в якості свідка ОСОБА_10 ,

- витребувано матеріали ЖРЗПЗ №2168 від 28.08.2010 року, зареєстровані за

зверненням ОСОБА_5 щодо неправомірних дій ОСОБА_9 ,

- допитано в якості свідка ОСОБА_11 ,

- проаналізовано Акт судово-медичного обстеження №1158 від 17 вересня 2010 року,

- проаналізовано Акт судово-медичного обстеження №1157 від 10 вересня 2010 року

05 жовтня 2010 року,

- додатково допитано потерпілу ОСОБА_5 ,

- допитано свідка ОСОБА_3 ,

- допитано свідка ОСОБА_12 ,

- допитано свідка ОСОБА_13 ,

- додатково допитано свідка ОСОБА_11 ,

- додатково допитано свідка ОСОБА_10 ,

- отримано пояснення у ОСОБА_9 ,

В ході аналізу здобутих під час досудового слідства вищевказаних доказів слідчий дійшов висновку про те, що у ході досудового розслідування не встановлено будь-яких фактів про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що в рамках даного кримінального провадження слідчим було вжито всіх процесуальних заходів, здобуто всі можливі докази, які могли бути досліджені в цьому провадженні.

Інших належних доказів стороною скаржника слідчому судді не наведено та не надано.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 21 вересня 2015 року у справі №344/13942/15-к було задоволено скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та скасовано попередню постанову слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_14 від 16.06.2014 року про закриття кримінального провадження.

При цьому, висновки слідчого судді, за яких було скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження, було враховано слідчим та вчинено ряд відповідних процесуальних дій, про необхідність вчинення яких було зазначено в ухвалі слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 21 вересня 2015 року у справі №344/13942/15-к.

Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Частиною 3 статті 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Зважаючи на наведене, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про скасування постанови про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали суду оголошено 22 грудня 2016 року об 15 год. 00 хв.