У Х В А Л А
Іменем України
Провадження № 1-кс/554/302/2017
03 березня 2017 року м.Полтава
слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2
скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4
представника скаржника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову заступника начальника Полтавського РВ УМВС України у Полтавській області капітана міліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 14 березня 2015 року-
До провадження слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову заступника начальника Полтавського РВ УМВС України у Полтавській області капітана міліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 14 березня 2015 року, а саме просили суд скасувати постанову заступника начальника СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_8 від 14 березня 2015 р.
В судовому засіданні скаржники скаргу підтримали та просили її задоволити, з підстав наведених у самій скарзі.
Представник скаржника підтримав думку свого клієнта та просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги посилаючись на надані заперечення.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінально провадження, приходить до наступного.
14.03.2015 року заяву скаржників було внесено до ЄРДР , попередня кваліфікація ч.1 ст.190 КК України.
Скаржниками зазначено, що з часу внесення в ЄРДР заяви слідчим не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Дане твердження не відповідає дійсності та спростовується матеріалами кримінального провадження. А саме: - проведено допит потерпілого ОСОБА_4 ; допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що його інколи винаймав ОСОБА_4 для вантажних перевезень. При цьому він підтверджує той факт, що ОСОБА_4 разом зі своїми працівниками працювали та проводили будівельні роботи по вул. Весняній в с. Кротенки Полтавського району, допитано в якості свідка ОСОБА_10 , який показав, що він працював у бригаді ОСОБА_4 та проводив будівельні роботи в с. Кротенки Полтавського району. Також свідок факт не проведення розрахування з ним за проведену роботу, допитано в якості свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що він проводив будівельні роботи в с. Кротенки Полтавського району та потім роботи по оздобленню балкону в м. Полтава. За проведену з ним роботу з ним розрахувався ОСОБА_4 , з метою виклику для допиту решти робітників, які проводили будівельні роботи в с. Кротенки Полтавського району надано доручення начальникові Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області; до матеріалів кримінального провадження було долучено рапорти працівників Полтавського РВ щодо не можливості виконати доручення і забезпечити явку до слідчого свідків, оскільки в клопотанні потерпілого невірно зазначені їхні номери та адреса, опитано ОСОБА_12 та ОСОБА_13 які заперечили свою участь в усіх вищевказаних діях, а також підтвердили факт наявності лише цивільно-правових відносин між ними та ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Також, скаржники в своїй скарзі зазначають, що слідчим в порушення вимог кримінально процесуального законодавства їм не направлялася та умисно не надавалася постанова про закриття кримінального провадження. Дані твердження спростовуються матеріалами кримінального провадження в яких міститься копії повідомлення з вихідним номером та датою їх скерування.
Незрозумілим та недоцільним акцентування уваги та цитування потерпілою стороною постанови про порушення кримінальної справи №10200289, винесеної в межах давно вже не чинного КПК України 1960 року. Адже в постанові про закриття кримінального провадження згадування кримінальної справи відбувалось лише для того, щоб можливо було прослідкувати хронологічний порядок прийнятих рішень у даній справі і зазначити всі події, які відбувались до внесення відомостей до ЄРДР.
Твердження скаржників, щодо того, що слідчими не виконано жодного їх клопотання, також є невірним, адже стосовно клопотань, заявлених потерпілою стороною на стадії досудового розслідування, то всі вони були слідчим розглянуті в установлений законодавством строк та задоволені в повному обсязі. Це знайшло своє відображенні і у допиті в якості свідків осіб, які виконували ремонтні роботи (окрім тих, яких встановити не вдалось), долученні всіх наданих потерпілою стороною документів до матеріалів кримінального провадження. Невиконаним лишилось лише клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи з метою з`ясування чи проводились ремонтні роботи в будинку ОСОБА_12 та яка їх вартість, оскільки здобути дані для її проведення через 6 років не можливо. Мається на увазі, що в будинку ОСОБА_12 з того часу могли проводитись не одні ремонті роботи. До того ж нею не було надано згоди на огляд її будинку.
Матеріали, що свідчать про виконання клопотань потерпілим маються в матеріалах кримінального провадження.
Твердження щодо того, що не було допитано свідків, також спростовується матеріалами кримінального провадження, так як допит даних осіб є в матеріалах кримінального провадження, зокрема було допитано: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
З метою виклику для допиту решти робітників, які проводили будівельні роботи в с. Кротенки Полтавського району надано доручення начальникові Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області, однак через недостовірність вказаних їхніх даних в клопотанні, встановити останніх не надалось можливим.
ОСОБА_3 не позбавлений в свою чергу за наявності підстав звернутися до суду в порядку цивільного судочинства про стягнення коштів, матеріали кримінального провадження даних відомостей не містять та скаржником в процесі розгляду скарги в судових засіданнях це питання не порушувалося.
На підставі ч.2 п.1, статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих ( розшукових ) дій та негласних слідчих ( розшукових ) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, про те що скарга не підлягає задоволенню так як постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, слідчим під час досудового провадження проведено ряд необхідних слідчих дій для повного та всебічного розслідування.
Керуючись ст.ст. 93, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову заступника начальника Полтавського РВ УМВС України у Полтавській області капітана міліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 14 березня 2015 року відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадженню.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення
Слідчий суддя : ОСОБА_1 .