Номер провадження № 1-кп/243/65/2017
Номер справи № 243/809/16-к

УХВАЛА

Іменем України

«24» травня 2017 року колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

- прокурора - ОСОБА_5 ,

- обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

- захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 23 липня 2015 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Донецької області 02 лютого 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таранівка, Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.27, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 308, ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця х. Трудобєліковський, Красноармійського району Краснодарського краю, Російської Федерації , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.27, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 308, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 , ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України.

Прокурор заявив Клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 2-х місяців, оскільки строк тримання під вартою спливає 09 червня 2017 року, а справа до теперішнього часу по суті не розглянута, підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, вважає не має.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час, посилаючись на те, що обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою загрожує його життю та здоров`ю. Відсутні докази, що свідчать про продовження існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не встановлено нових ризиків, які виправдовують тримання його під вартою. Тому, вважає, що продовження тримання під вартою є недоцільним та таким, що грубо порушує положення ст. ст. 2, 3 та 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до практики Європейського суду з прав людини є підставами для зміни йому запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт в нічний час.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 , обвинувачені та їх захисники у судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час підтримали, просили суд клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час, не підтримав, вважає, що підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу не має, крім того існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачені та захисники клопотання прокурора не підтримали, та вважають, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має малолітню дитину, яка не має можливості спілкуватися з батьком, раніше не судимий.

Згідно із п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Заслухавши думку учасників судового засідання, при вирішенні питання про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав задоволення Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 .

При вирішенні питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового засідання, при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, судова колегія дійшла висновку про необхідність задовольнити Клопотання прокурора.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час, судова колегія виходить з практики Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збережені розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Судова колегія не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, незаконного впливу на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Крім того, з Обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується, в тому числі, у вчиненні тяжких злочинів та особливо тяжкого злочину.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У судовому засіданні прокурор просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою до 2-х місяців.

Судова колегія, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, покарання за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна; враховуючи стан здоров`я ОСОБА_7 , а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зважаючи, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, а також вплинути на потерпілих, на свідків, вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченому ОСОБА_7 , обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити ще на 60 днів, тобто: до 22 липня 2017 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 331, 372 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання Прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 2-х місяців задовольнити.

Вважати продовженим застосування обраного під час досудового розслідування ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на два місяці, тобто з 24 травня 2017 року по 22 липня 2017 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_14 про зміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час - відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору та направити обвинуваченому, Начальнику Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3