Справа № 300/998/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/280/17 за апеляційними скаргами прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури та представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 13.03.2017.
Цим вироком:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, одружена, працююча санітаром Центру первинної медико-санітарної допомоги с. Нижні Ворота, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судима, засуджена:
- за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 510 грн..
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням відмовлено.
Речовий доказ: диск "DVD-R" із відеофайлом "МОVО13.МОD" розміром 985 Мб. залишено при матеріалах кримінального провадження.
Згідно вироку, ОСОБА_6 визнана винуватою за вчинене кримінальне правопорушення за таких обставин.
Так, ОСОБА_6 29.09.2016, близько 11 год. 20 хв., знаходячись на вулиці навпроти житлового будинку АДРЕСА_1 , на грунті тривалих неприязних відносин, в ході сварки, умисно нанесла ОСОБА_8 декілька ударів руками в ділянку обличчя, внаслідок чого спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та забійної рани верхньої губи, які згідно висновку судової медичної експертизи №198 від 08.11.2016 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

-2-

В апеляційній скарзі, прокурор не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, фактичні обставини та правильність кваліфікації її діяння просить вирок суду від 13.03.2017 - скасувати, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої та постановити новий, яким призначити обвинуваченій покарання у виді виправних робіт на 01 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 15% із суми заробітку за місцем роботи. Указує, що при відсутності відповідно до ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, призначене судом покарання у виді штрафу є м`яким для ОСОБА_6 .. Невизнання вини ОСОБА_6 свідчить про не розкаяння у вчиненому. Крім того, суд у вироку від 13.03.2017 при призначенні покарання не врахував наявність обставини, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку. Призначене покарання, із врахуванням даних про особу обвинуваченої, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини справи, не буде достатнім та необхідним для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому суперечить засадам, передбаченим ст. 65 КК України.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 просить змінити вирок в частині відшкодування матеріальної шкоди та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 - 5839 грн. 37 коп. матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Указує, що висновок суду про відсутність причинного зв`язку між діяннями обвинуваченої ОСОБА_6 , які мали місце 29.09.2016 та наслідками у вигляді пошкодження протезів зубів потерпілого ОСОБА_8 , а не зубів, при тілесних ушкодженнях у вигляді синців обличчя та забійної рани верхньої губи, встановленої висновком експерта № 198 від 08.11.2016, є невірним.

Інші сторони кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав жодну із апеляційних скарг, пояснення потерпілого та його представника адвоката ОСОБА_9 на підтримання своє апеляційної скарги та відсутність заперечень щодо апеляційної скарги прокурора, обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, просили залишити вирок суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування і судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів III, IV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

-3-
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України кваліфіковано правильно.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином дотримані.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.125 КК України суд врахував, зокрема характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті у Воловецькій ЦРЛ не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з потерпілим не примирилася, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин та належним чином вмотивував в цій частині своє рішення.

Тому, враховуючи обставини події, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що покарання визначене ОСОБА_6 у виді штрафу буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Підстав для заміни покарання у виді штрафу на виправні роботи, апеляційним судом не встановлено.
Доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заявленого потерпілим ОСОБА_8 цивільного позову колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
З поданої представником потерпілого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_9 позовної заяви, зокрема долучених до неї копій квитанцій, вбачається, що витрати потерпілого ОСОБА_8 , стосуються виключно зубопротезування (а.с.п.44).
Із висновку експерта №198 від 08.11.2016 вбачається, що з урахуванням даних медичних спеціалістів, в тому числі стоматолога, на час огляду потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та забійної рани верхньої губи. Інших скарг на ушкодження здоров`я, в тому числі, пошкодження зубів чи протезів, у потерпілого не було (т.1 а.к.п. 43-45).
Отже, висновки суду щодо розв`язання заявленого потерпілим цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди є мотивованими та обґрунтованими, оскільки потерпілий не довів належними доказами, що саме в такому розмірі йому була заподіяна матеріальна шкода.

-4-

За таких обставин доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження, які суд першої інстанції належним чином дослідив та дав належну та об`єктивну правову оцінку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при провадженні досудового й судового розслідування, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури та представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 13.03.2017 щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст.125 КК України - без змін.
На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: