У Х В А Л А
22.03.2017 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із участю : - секретаря ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3 ,
- підозрюваного ОСОБА_4 ,
- потерпілої ОСОБА_5 ,
- законного представника підозрюваного ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000705 від 14.08.2016 року за ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
УСТАНОВИВ :
24.10.2016 року до Жмеринського міськрайонного суду надійшло на розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000705 відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за ознаками того, що 04.08.2016 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані неосудності, тобто в стані, у якому він не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними внаслідок психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїчної форми безперервного типу перебігу, перебуваючи у дворі будинку по АДРЕСА_1 , на грунті неприязних відносин, напав на сусідку ОСОБА_5 та кинувши останню на землю, схопив її обома руками за шию і в такому положенні деякий час утримував, притискаючи до землі. Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден по передній поверхні шиї в середній частині, синці на шиї зліва та спереду в нижній частині, правій тім`яній ділянці голови, правій скроневій ділянці голови, правій скроневій ділянці голови, навколо правого ока, на щоці справа, на спині справа по заднє-підпаховій лінії по краю реберної дуги, садна на нижній губі справа, на щоці справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи №180 від 05.08.2016 року за ступенем тяжкості, як усі разом так і кожне окремо, належать до легких тілесних ушкоджень.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 19.12.2016 року призначено дане клопотання до судового розгляду на 03.01.2017 року.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 31.08.2016 року вона випрала кухонного рушника та вийшла у двір його вивісити. В цей час її сусід по будинку ОСОБА_4 раптово підбіг до неї, безпричинно повалив її на землю обличчям донизу, після чого наніс кілька ударів зверху, а потім обхопив руками шию та стиснув дихальні шляхи. Вона почала задихатись та втрачати свідомість. Через деякий час ОСОБА_4 припив свої дії та підвівся, а вона у цей момент закричала, кликаючи про допомогу. Тоді підбігла сусідка ОСОБА_8 , яка запитала ОСОБА_4 що він робить, після чого останній втік до себе додому, а потерпіла поволі піднялась та повернулася до своєї квартири, де виявила підгорілу їжу на плиті, яку до цього готувала, й винесла каструлю надвір. Потім їй знову стало зле, коли над`їхав напарник по роботі її сина, й дізнавшись від неї що сталося, викликав працівників поліції та бригаду швидкої допомоги, які відвезли її до лікарні, де їй надавали медичну допомогу. Зауважила, що прояви агресивної поведінки ОСОБА_4 щодо неї відбувались неодноразово і вона боялась зустрічатись з останнім у їх спільному дворі.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона понад тридцять років мешкає по сусідству із потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 . Ні з ким із них конфліктів не мала, підозрюваний щодо особисто неї поводився як нормальна людина. Вранці одного дня влітку 2016 року вона, збираючись їхати електропотягом до матері в село, виходила на вулицю й чула триваючий стогін ОСОБА_5 . Щоб з`ясувати причини такого поводження останньої вона підійшла до її домоволодіння, й через відчинену хвіртку пройшла у двір, де побачила зі спини, що на землі лежала ОСОБА_5 , а зверху неї лежав ОСОБА_4 . Не бачила, що саме він робив, та не розуміючи, що відбувається, запитала вголос, що це таке. Після цього ОСОБА_4 підвівся, а ОСОБА_5 залишилась лежати обличчям до землі. Свідок запитала ОСОБА_4 , що той робить, на що він їй відповів, мовляв, ОСОБА_5 землі хоче. Наказавши йому звідти піти, що той одразу зробив, вона запитала потерпілу чи їй потрібно викликати швидку, але та відповіла, що потрібно викликати поліцію, повідомивши також що її син того дня був на риболовлі. Поспішаючи на електропотяг, залишила ОСОБА_5 на місці. Систематичних проявів агресивної поведінки ОСОБА_4 сама не відчувала і не бачила таких його дій щодо інших людей.
Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що ОСОБА_4 є двоюрідним братом її батька, з дитинства його знає, як спокійну та грамотну людину. Вона часто відвідує його у нього вдома, де той мешкає самостійно. Одного разу у її присутності потерпіла ОСОБА_5 прийшла у супроводі двох працівників поліції до ОСОБА_4 в квартиру та звинуватила його у тому, що він затопив її житло та господарські будівлі, хоча насправді тоді пройшов сильний дощ. Подібні необгрунтовані претензії ОСОБА_5 до ОСОБА_4 має постійно, тривалий час обзиває його та сама провокує конфлікти. В оточенні інших людей ОСОБА_10 ніколи не поводився агресивно.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що підозрюваному ОСОБА_4 упродовж двох останніх поставляє додому молоко з власного господарства, також знає його колишнього односельця в с.Телелинці Жмеринського району, він є чемною та спокійною людиною. Про стосунки підозрюваного з потерпілою не знає, зауваживши, що та при їх першій зустрічі порозповідала їй про поганий побутовий стан його житла та сморід у помешканні через його особисте неохайне поводження, але нічого подібного ні тоді, ні в подальшому за ОСОБА_4 свідок не помічала, в квартирі у нього завжди було чисто та прибрано.
Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона є племінницею підозрюваного ОСОБА_4 . Він регулярно, до двох разів на тиждень, приходить в гості до них додому. Вона знає його як спокійну людину, вільно та без остраху з ним спілкується. Одного ранку на початку серпня 2016 року їй повідомила ОСОБА_8 , що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стався конфлікт, в ході якого він душив останню. Коли свідок одразу ж прибігла до підозрюваного додому, вже ніяких подій не відбувалося, ОСОБА_4 був у них вдома. Він розповів їй, що зранку у нього був інший племінник, якого він проводив додому. При цьому ОСОБА_5 бігла за ним позаду та кричала, що його зарубає. За неодноразовості цих провокацій з її боку він не втримався та трохи її придушив. Але за відсутності провокацій ОСОБА_4 самостійно нічого поганого не чинить. За власної психічної хвороби, яка зі слів її матері розвинулась у нього з дитинства, він отримав освіту, відслужив строкову службу в армії, працював певний час на виробництві та мав сім`ю, й ні з ким іншим не мав конфліктів.
Законний представник підозрюваного ОСОБА_6 суду пояснила, що підозрюваний ОСОБА_4 є її рідним братом. Вказала, що якось їй подзвонила дочка ОСОБА_12 та повідомила, що у ОСОБА_4 за місцем його проживання відбувся значний скандал із сусідкою. Вона одразу ж зателефонувала братові й сказала йому щоб прийшов до неї та допоміг лагодити вікно у її будинку. Він прийшов та допоміг їм у ремонті. Про підробиці того конфлікту вона дізналася лише згодом, він розповідав, що ОСОБА_5 сама до нього чіплялася та погрожувала його зарубати. Зауважила, що такі погрози ОСОБА_5 висловлювала братові також у її присутності без будь-яких підстав. Останні п`ять років ОСОБА_4 проживає самостійно, але ОСОБА_5 постійно заявляє до нього безпідставні претензії.
За змістом витребуваного судом за клопотанням сторони захисту епікризу виписки з медичної карти ОСОБА_4 від 28.12.2016 року (а.с.83) вбачається, що за послідовністю експертного огляду комісією експертів та надання ними відповідного експертного висновку про психічний стан останнього, в подальшому ОСОБА_4 також був оглянутий комісією ЛКК 15.12.2016 року, якою підтверджено діагноз, визначений за висновком експертів, проте, застережено про відсутність на час вкааного огляду потреби у його стаціонарному лікуванні з вказівкою про потребу у примусовому амбулаторному лікуванні за місцем проживання, із рекомендацією щодо чого ОСОБА_4 того ж дня було виписано з Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" додому із рідними.
Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 пояснила, що визначення в ході експертного психіатричного дослідження психічного стану підозрюваного ОСОБА_4 та потреби застосування щодо нього певних примусових заходів медичного характеру здійснювалось з урахуванням обставин, встановлених саме на час проведення експертизи з урахуванням відомостей, здобутих в ході досудового розслідування, а також безпосереднього обстеження самого ОСОБА_4 . Зауважила, що застосування лікарських препаратів, надто з подальшим перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні у психіатричному медичному закладі могли мати вплив на його психічний стан навіть за хронічного перебігу діаностованого психічного захворювання хоча в цілому встановлення цих обставин, від яких залежить визначення потреби застосування примусових заходів медичного характеру або її відсутності, можливе лише у спосіб проведення повторного експертного психіатричного дослідження такої особи.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про призначення судом повторної судово-психіатричної експертизи з метою визначення психічного стану підозрюваного ОСОБА_4 в теперішній час з підстав сумнівів у ньому за отриманої в ході судового розгляду за вимогами сторони захисту інформації.
Підозрюваний ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_5 не заперечували проти призначення заявленої прокурором повторної експертизи.
Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження суд доходить наступного.
Згідно ч.1,4 ст.332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.
Відповідно до вимог ч.1,2 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи, зокрема, щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
Згідно ч.2 ст.509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час судового провадження - ухвалою суду
Вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що для встановлення всіх обставин, які передували вчиненню кримінального правопорушення, а також існують наразі, клопотання прокурора підлягає задоволенню шляхом призначення повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки необхідно встановити його психічний стан в теперішній час та потребу застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, оскільки в частині даних питань в межах цього кримінального провадження було проведено стаціонарну судово-психіатричну ексертизу 29.09.2016 року №134 згідно відповідного висновку.
З`ясування цих обставин вочевидь потребує необхідних спеціальних знань.
З огляду на стаціонарну форму психіатричної екпертизи підозрюваного ОСОБА_4 необхідно направити до психіатричного стаціонару терміном на 30 днів в межах визначеного законом обмеженого строку.
За очевидної неможливсті продовження судового розгляду до отримання висновку експерта з питань, що викликають сумніви сторони захисту, щодо потреби застосування до підозрюваного заявленого виду примусових заходів медичного характеру, провадження у справі на час проведеня експертизи слід зупинити.
Враховуючи викладене, керуючись за ст.242, 332, 509 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора задоволити.
Призначити у даному кримінальному провадженні повторну стаціонарну судово- психіатричну експертизу, виконання якої доручити експертам відділення міжобласного центра судово-психіатричної експертизи Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка", попередивши експертів про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків згідно ст.384, 385 КК України.
На вирішення експертів поставити наступні питання:
1. Чи страждає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , постійним або тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності ?
2. Чи здатен ОСОБА_4 в теперішній час за своїм психічним станом усвідомлювати реальне значення власних дій (бездіяльності) та у повнінй мірі свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки ?
3. Чи потребує ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких ?
Надати у розпорядження експертів матеріали судового провадження №1-кп/130/60/2017 (справа №130/2448/16-к) відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та можливість психіатричного обстеження останнього в умовах психіатричного стаціонару, з метою чого направити підозрюваного ОСОБА_4 до Комунального закладу "Вінницька психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" для проведення стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи строком на 30 діб з моменту поміщення.
На час проведення експертизи провадження в справі зупинити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1