Справа № 146/214/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" лютого 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
до якого не застосовано запобіжний захід,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 17 грудня 2016 року біля 23 год. 30 хв. перебуваючи на першому поверсі штучно освітленого коридору двохповерхового багатоквартирного житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь знаючи місце знаходження ключа від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю мешканців у квартирі, взяв ключ від вхідних дверей, який знаходився у кросівку залишеному перед входом до квартири, після чого за допомогою даного ключа відкрив вхідні двері та проник всередину квартири.
Перебуваючи у житловій кімнаті зазначеної квартири ОСОБА_4 діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, із полиці дерев`яної шафи таємно викрав планшет марки « Assistant », моделі «АР 105», сірого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку експерта № 339/17-21 від 25 січня 2017 року складає 513 гривень 20 копійок, після чого поклав викрадений планшет до правої кишені своєї куртки, непомітно для сторонніх осіб вийшов із приміщення квартири, закрив її вхідні двері ключем, який залишив на попередньому місці у кросівку та з місця події зник, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, і вважає, як і інші учасники судового процесу за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та допитом потерпілого.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, враховуючи ст.. 325 КПК України, вимоги якої були погоджені з учасниками процесу, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченого та потерпілого, а також оглядом характеризуючих даних щодо особи обвинуваченого, поскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, цивільний позов по справі не заявлено.
По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що раніше він товаришував з ОСОБА_9 , який проживає сам у квартирі в с. Липівка, оскільки батьки часто їздять на роботу в Польшу. Під час того як вони товаришували ОСОБА_4 неодноразово був у квартирі в ОСОБА_5 у гостях та бачив де останній ховає ключі від вхідних дверей у квартирі. 17 грудня 2016 року він перебував на дискотеці з своїм знайомим ОСОБА_10 , куди приїхали на автомобілі останнього, та побачив там ОСОБА_11 . Побачивши ОСОБА_12 він вирішив поїхати до його квартири і викрасти планшет, який він там бачив раніше, так як знав що у даній квартирі більше нікого немає так як ОСОБА_12 проживає сам. В подальшому він попросив ОСОБА_13 аби той відвіз його до квартири ОСОБА_12 при цьому нічого не пояснюючи. Далі біля 23.30 год. вони приїхали до будинку, де розташована квартира ОСОБА_12 , він сказав ОСОБА_14 аби той зачекав його в машині, а сам зайшов до багатоквартирного будинку. Підійшовши до дверей квартири ОСОБА_15 він дістав з кросівка, який був біля дверей, ключі від квартири, відкрив вхідні двері та зайшов всередину квартири. Далі не вмикаючи світло обвинувачений зайшов до кімнати та на одній з полиць шафи із коробки взяв планшет, який поклав до кишені куртки та вийшов з квартири. Вийшовши з квартири ОСОБА_4 закрив вхідні двері ключем та поклав даний ключ назад до кросівка. Далі ОСОБА_4 пішов до автомобіля ОСОБА_13 та вони вдвох поїхали назад на дискотеку в смт. Томашпіль. Зазначив, що ОСОБА_14 він про крадіжку нічого не розказував. Викрадений планшет він зберігав у себе вдома. В подальшому, а саме через два тижні його працівники поліції викликали до відділення поліції, де повідомили, що їм відомо про викрадений ним планшет з квартири ОСОБА_15 . Звідки працівникам поліції стало це відомо обвинувачений не знає, однак після почутого він зізнався працівникам поліції у вчиненні даної крадіжки та добровільно видав викрадений планшет. Зазначив, що викрадений планшет був без задньої кришки, скло на екрані мало тріщину. В скоєному обвинувачений щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_5 в присутності законного представника ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в АДРЕСА_4 сам, оскільки батьки їздять за кордон на роботу. Потерпілий зазначив, що серед його друзів є обвинувачений ОСОБА_4 , який часто приходив до нього в гості до квартири та знав де знаходиться ключ від вхідних дверей. Так 17 грудня 2016 року ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_4 та запитав чи піде він на дискотеку в смт. Томашпіль на, що останній відповів, що не піде. В подальшому біля 22.00 год. потерпілий пішов на дискотеку, при цьому закрив вхідні двері квартири на ключ та поклав ключ в кросівок, який знаходився біля дверей. Перебуваючи на дискотеці ОСОБА_5 бачив ОСОБА_4 , який прийшов разом з ОСОБА_10 . Після закінчення дискотеки потерпілий ночував у своєї троюрідної сестри в смт. Томашполі. На наступний день він прийшов до квартири однак відсутність планшета він не виявив, оскільки потреби в його використанні в нього не було, а до коробки в якій він знаходився він не дивився. Про те, що в нього викрали планшет він дізнався лише приблизно через два тижні від працівників поліції, коли останні проводили у їх квартирі обшуку. Тоді він відразу підійшов до полки де знаходилася коробка з планшетом та дійсно виявив, що планшета в коробці не було. Також працівники поліції повідомили, що саме ОСОБА_4 здійснив крадіжку планшета. Потерпілий зазначив, що планшет був повністю цілий, в гарному робочому стані, ззаді не було лише малої кришки.
Щодо міри покарання обвинуваченому потерпілий поклався на розсуд суду.
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у скоєнні злочину доведена і його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Пом`якшуючими обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, що підтверджується довідкою сільського голови Липівської сільської ради, згідно характеристики виданої директором Тульчинського училища культури ОСОБА_4 за час навчання зарекомендував себе з позитивної сторони, здібний до навчання, успішність по дисциплінам добра та відмінна, згідно довідки головного лікаря КУ «Томашпільська ЦРЛ» ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням протягом іспитового строку.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернути володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Таким чином, планшет марки « Assistant », моделі «АР 105», сірого кольору, який був переданий до камери зберігання речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути за належністю ОСОБА_5 .
Згідно ст. 124 КПК України при визнанні підсудного винним, суд постановляє стягти з нього судові витрати.
Цивільний позов не заявлявся.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-374 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.
Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Долю речових доказів вирішити таким чином: планшет марки « Assistant », моделі «АР 105», сірого кольору, який був переданий до камери зберігання речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути за належністю ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 176,20 грн судових витрат пов`язані з проведенням по справі експертизи на користь держави.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1