Справа № 175/359/17
Провадження № 1-кп/175/23/17
Вирок

Іменем України

17 березня 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0002901 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з базовою середньою освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

20 листопада 2016 року близько 17.30 години ОСОБА_6 знаходився поблизу будинку № 107 по вул. Поштовій у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, де між ним та його знайомою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на ґрунті давніх неприязних відносин виник конфлікт, під час якого у нього раптово виник умисел, спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень.

З цією метою ОСОБА_6 , знаходячись на вищезазначеній дорозі позаду ОСОБА_7 , умисно наніс їй один удар ногою у взутті в спину ліворуч у ділянку попереку, після чого, стоячи обличчям до обличчя з ОСОБА_7 , умисно наніс їй один удар відкритою долонею правої руки в обличчя у бік лівого ока. Незважаючи на прохання потерпілої припинити свої протиправні дії, обвинувачений, знаходячись навпроти ОСОБА_7 , умисно наніс останній один удар правою рукою, стиснутою в кулак, у грудну клітину ліворуч.

У результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 буди заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини та закритого перелому 5-го ребра ліворуч по передньо-підпахвовій лінії, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), а також у вигляді синця нижньої повіки лівого ока, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке має незначні скороминущі наслідки.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину визнав повністю і пояснив, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті, 20.11.2016 року він спричинив тілесні ОСОБА_8 . У скоєному щиросердно кається і жалкує про свій вчинок, цивільний позов потерпілої визнає у повному обсязі.

Провина обвинуваченого у вчиненні зазначеного судом діяння підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка у суді пояснила, що з 2014 року вона проживала спільно з ОСОБА_9 за місцем проживання останнього, однак у зв`язку з постійними конфліктами з березня 2016 року розірвала з ним стосунки, час-від-часу зустрічаючись з ним. 20.11.2016 року приблизно о 17.30 годині, коли вона разом із подругою ОСОБА_10 йшла до банкомату, по дорозі зустріла ОСОБА_11 , з якою у неї розпочалася словесна сварка. Під час конфлікту вона відчула біль від удару чимось важким в області попереду. Коли вона зробила крок вперед і повернулася, то на відстані витягнутої руки побачила ОСОБА_5 , який одразу вдарив її долонею по обличчю. Після цього він наніс їй ще приблизно три удари ногою в область задньої частини ніг і один удар кулаком в область ребер. Від останнього удару вона присіла, оскільки відчула сильний біль. Подальшому побиттю завадила ОСОБА_12 , яка стала між нею та обвинуваченим, який через деякий час мовчки пішов у невідомому напрямку. Того ж дня через погіршення стану здоров`я була викликана швидка медична допомога та повідомлено у поліцію. Умисними діями ОСОБА_5 їй завдані матеріальна та моральна шкода у розмірі 1762,24 грн. і 5000 грн. відповідно, які просить з нього стягнути, та відшкодувати суму сплаченого нею судового збору в розмірі 640 грн.

Крім того, провина ОСОБА_5 підтверджується доказами, дослідженими за згодою сторін у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованого йому діяння і добровільності його позиції, суд дійшов висновку про те, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті, було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статі 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_5 , - раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_5 , його ставлення до наслідків злочину, віднесеного до категорії середньої тяжкості, а також позиції прокурора та потерпілої щодо виду покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов потерпілої, визнаний обвинуваченим у повному обсязі, підлягає задоволенню на підставі ст.ст.1166, 1167 ЦК України.
Витрати на залучення експертів для проведення експертиз у кримінальному провадженні стороною обвинувачення не заявлялися.
Долю речового доказу суд вирішує відповідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі одного року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь потерпілої ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ) 1762,24 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні 24 копійки) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. (п`ять тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, а також судові витрати у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Диск із відеозаписом слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , - зберігати на аркуші 72 кримінального провадження № 0002901.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1