Справа № 155/581/16-к Провадження №11-кп/773/219/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Волинської області ОСОБА_9 на вирок Горохівського районного суду Волинської області від 01 лютого 2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Іванівка Горохівського району, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, працює робітником на ПП «Лобачівка Люкс», одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, судимий вироком Горохівського районного суду Волинської області від 21.07.2015 р. за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт, Горохівським районним судом Волинської області від 26.04.2016 р. за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2-ох місяців 10 днів арешту,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання;
Вироком вирішено питання про речові докази.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишений попередній домашній арешт.

В С Т А Н О В И В
Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він 15.04.2016 року о 3 год.30 хв. в с.Хмельницьке Горохівського району Волинської області на перехресті вулиць неподалік школи, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, реалізуючи корисливий умисел на незаконне заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення, під час розмови із потерпілою ОСОБА_7 , різким ривком руки вирвав з руки потерпілої належний їй мобільний телефон марки «Lenovo 328», тим самим умисно відрито заволодів майном потерпілої, спричинивши їй матеріальну шкоду на загальну суму 1450 гривень.
У поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Волинської області, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання та застосування до обвинуваченого вимог ст.75 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст.65 КК України. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, обвинуваченого та потерпілої, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу прокурора заперечили та просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ст. 186 ч.2 КК України є правильною і також не оскаржується.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_8 хоч і раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак відбув повністю призначене покарання, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, збитки потерпілій відшкодовані. Окрім того, враховано і той факт, що потерпіла просила суворо не карати. Свою позицію підтримала в апеляційному суді, повідомила, що пробачила свого бувшого чоловіка.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення мінімального покарання за ч.2 ст.186 КК України та про можливість звільнення обвинуваченого в даному конкретному випадку від його відбуття на підставі ст.75 КК України, оскільки відсутні підстави для призначення покарання, яке необхідно відбувати реально.

На думку суду, обране судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а тому підстав для скасування вироку з мотивів, зазначених в апеляції, суд не вбачає.

Доводи прокурора, які наведені в апеляційні скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Горохівського районного суду Волинської області від 01 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий
Судді