Справа № 148/952/17
Провадження №1-кс/148/226/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 року м. Тульчин
Слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тульчин клопотання старшого слідчого Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, накладення арешту на майно,-
В межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження 25.05.2017 року проведено огляд автомобіля "Mercedes Benz" С230 сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 , вилучено його і доставлено на зберігання на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області.
Постановою слідчого від 25.05.2017 року вказаний вище транспортний засіб визнано речовими доказом.
Слідчий вважає, що вилучений автомобіль містить на собі сліди, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження щодо підробки або зміни номерів вузлів агрегатів транспортного засобу, які будуть процесуальним джерелом доказів, а також лише за їх наявності можливе проведення належних експертиз.
У зв`язку з вищевказаним, постала необхідність в отриманні тимчасового доступу до автомобіля "Mercedes Benz" С230 сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 .
Окрім того, слідчий вважає, що вилучений автомобіль підпадає під ознаки тимчасового вилученого майна, на яке відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України накладається арешт.
Вказані обставини, на думку слідчого свідчать про необхідність, крім тимчасового доступу до автомобіля і про необхідність його арешту.
На підставі викладеного слідчий просить надати тимчасовий доступ до автомобіля "Mercedes Benz" С230 сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_6 , жителька АДРЕСА_1 ., можливість його вилучення та накладення на нього арешту, заборонивши особам, у володінні яких він перебуває, розпоряджатися ним та використовувати його.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що автомобіль вилучено нею під час його огляду 25.05.2016 року та поміщено на штрафмайданчик. Для узаконення цього огляду та вилучення транспортного засобу постала необхідність у зверненні з даним клопотанням до суду. Не заперечила того факту, що автомобіль поміщений на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів поліцейським СРПП Вінницького РВП ще 24.05.2017 року, а не 25.05.2017 року, коли нею проведено огляд. Тимчасовий доступ до вилученого транспортного засобу та його арешт необхідні для того, щоб він на законних підставах міг залишатися на штрафмайданчику і орган досудового розслідування мав змогу проводити з ним слідчі дії, експертизи, у проведенні яких може виникнути необхідність в майбутньому.
Свідок ОСОБА_5 , її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили проти клопотання слідчого з посиланням на його необґрунтованість та недоведеність. Свідок пояснила, що саме вона є законним володільцем автомобіля "Mercedes Benz" С230 сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 , який вона придбала у ОСОБА_6 на підставі доручення, яке було передане її чоловіку. Саме вона керувала 24.05.2017 року даним автомобілем та була зупинена поліцейським СРПП Вінницького РВП, який і вилучив у неї вилучений транспортний засіб та помістив на штрафмайданчик. Вважає, що арешт транспортного засобу, законним володільцем якого вона є, порушить, її права та й слідчим не доведено необхідності вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження.З
протоколу огляду від 25.05.2017 року вбачається, що під час огляду вилучено автомобіль "Mercedes Benz" С230 сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_5 .
Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є власністю ОСОБА_6 , жительки м. Дніпропетровськ Красногрвардійський.
Заслухавши думку слідчого, свідка, її представника, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
За змістом ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з якими подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої вказаної вище статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом з тим ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні слідчим не доведено достатніх підстав вважати, що орган досудового розслідування має труднощі в доступі до транспортного засобу "Mercedes Benz" С230 сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 та має перешкоди у ознайомленні з ним та його вилученні, що даний транспортний засіб перебуває в інших осіб, оскільки з пояснень самої слідчої та свідка встановлено, що вказаний автомобіль вже вилучений та перебуває на штрафмайданчику, слідчий суддя не вбачає підстав для надання тимчасового доступу до даного транспортного засобу.
Крім того, не доведено в судовому засіданні слідчим існування ризиків, визначених у абзаці другому ч.1 ст.170 КПК України та достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і належним чином не обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні як арешт автомобіля "Mercedes Benz" С230 сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 . Необхідність проведення із вилученим транспортним засобом слідчих дій, як на тому наполягала слідчий, не може бути підставою для його арешту, оскільки не відповідає меті застосування даного засобу, передбаченій ч. 2 ст. 170 КПК України. Враховуючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить висновку, що потреби досудового розслідування даного кримінального провадження не виправдовують такого ступеня втручання у права і свободи особи як застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно шляхом заборони використання та розпорядження особами, які ним володіють.
Також слідчий суддя звертає увагу на те, що тимчасовий доступ до речей та документів і арешт майна є окремими заходами забезпечення кримінального провадження, які мають різні підстави для застосування та для отримання дозволу на застосування яких слідчому слід звертатись з окремими клопотаннями.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про залишення клопотання слідчого без задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 159, 163, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, накладення арешту на майно залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1