Чортківський районний суд Тернопільської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" березня 2017 р. Справа № 608/153/17
Номер провадження1-кп/608/69/2017
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
законного представника особи, щодо якої надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мерло Богодухівського району Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , в зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,--
17 грудня 2016 року біля 19-ї години ОСОБА_6 з метою таємного викрадення чужого майна через вікно проник в приміщення будинку потерпілого ОСОБА_7 , який знаходиться в с. Великі Чорнокінці Чортківського району, звідки умисно таємно викрав належні потерпілому товарно-матеріальні цінності, а саме: два килими, чотири штори та дві тюлі вартістю 260 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Законний представник особи, щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 заперечень щодо клопотання не має.. Пояснив, що він проживає з братом ОСОБА_6 в селі Великі Чорнокінці Чортківського району. 17 грудня 2016 року біля 19-ї години, коли брат вчинив крадіжку майна в потерпілого, його не було дома, він був в сусідньому селі. Коли повернувся, то дома вже буди працівники поліції, які вилучили з будинку викрадені братом килими, тюлі та штори.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження в його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_6 в нього не має.
Свідок ОСОБА_8 суду дала показання, що вона проживає в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 .. Разом з ними проживає і брат останнього ОСОБА_6 17 грудня 2016 року біля 19-ї години брат чоловіка приніс додому килими, тюлі та штори і сказав, що ці речі він купив на базарі. Однак через деякий час приїхали працівники поліції і вказані речі вилучили.
Згідно протоколу огляду місця події від 18 грудня 2016 року проведено огляд житлового будинку потерпілого ОСОБА_7 , що знаходиться в с. Великі Чорнокінці Чортківського району, в ході якого встановлено, що з будинку зникли килими, тюлі та штори. На момент огляду на подвір`ї між будинком і воротами виявлено слід низу взуття, який сфотографований.
Згідно протоколу огляду від 18 грудня 2016 року в будинку, в якому проживають ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виявлено та вилучено дві тюлі, чотири штори та два килими і потерпілий ОСОБА_7 впізнав ці речі, як такі, що були викрадені з його будинку
Згідно висновку товарознавчої експертизи від 23 січня 2017 року № 6-890/16 залишкова вартість чотирьох віконних штор, що були в користуванні, станом на 17 грудня 2016 року з врахуванням відсотку зносу може становити 80 гривень, залишкова вартість двох тюлей, що були в користуванні, станом на 17 грудня 2016 року з врахуванням відсотку зносу може становити 20 гривень, залишкова вартість килима червоного кольору, що був в користуванні, станом на 17 грудня 2016 року з врахуванням відсотку зносу може становити 40 гривень, залишкова вартість килима коричневого кольору "Білосніжка", що був в користуванні, станом на 17 грудня 2016 року з врахуванням відсотку зносу може становити 120 гривень.
Згідно висновку криміналістичної експертизи від 29 грудня 2016 року № 1.5-1019/16 слід низу взуття, сфотографований при огляді місця події за фактом крадіжки з будинку ОСОБА_7 в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області, не придатний для ідентифікації по ньому конкретного взуття, яке його залишило, але враховуючи те, що в сліді відобразилась достатня кількість загальних ознак, він є придатним для порівняння за загальними ознаками із взуттям, в малюнок низу підошви якого входять геометричні елементи, які відобразилися в сліді. Даний слід низу взуття залишений взуттям з таким же малюнком низу підошви взуття (однотипним), як і у парі взуття, яке вилучено в ОСОБА_6 , але в зв`язку з відсутністю окремих збіжних ознак, встановити чи був він залишений саме цим взуттям чи іншим екземпляром взуття аналогічного типу, не надається можливим.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність того, що 17 грудня 2016 року біля 19-ї годин саме ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) , поєднана з проникненням в житло.
Однак, у відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи № 06 від 17 січня 2017 року ОСОБА_6 в період інкримінованого йому діяння виявляв ознаки помірної розумової відсталості, він не міг давати звіт своїм діям і керувати ними. На даний час ОСОБА_6 виявляє ознаки помірної розумової відсталості, він не спроможний усвідомлювати свої дії і керувати ними, а тому потребує примусового лікування в психіатричному закладі із звичайним наглядом. (Буданівська ПЛ).
Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_6 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, так як він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період вчинення інкримінованого діяння і на даний час також не може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними.
У відповідності до вимог ст. ст. 19, 94 Кримінального кодексу України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно -небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_6 психічного захворювання, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до останнього саме зазначеного виду примусового заходу медичного характеру, у зв`язку з наявним у нього психічним захворюванням.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_6 не обирався та, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 Кримінального процесуального кодексу України, підстав для його визначення на цьому етапі немає.
Відповідно до ст.124 Кримінального процесуального кодексу України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру вищезазначеним Кодексом не передбачено. Тому процесуальні витрати підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету.
Разом з тим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України - суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Тому з врахуванням таких вимог закону слід скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 20 грудня 2016 року, а саме: на два килими (коври), чотири штори і дві тюлі, які були вилучені 18 грудня 2016 року при проведенні огляду будинку, в якому проживає ОСОБА_6 ; належну ОСОБА_6 одну пару темних чобіт, які будь вилучені 18 грудня 2016 року при його затриманні та особистому обшуку; належний ОСОБА_6 велосипед з рамою чорно-білого кольору, який був вилучеиий 18 грудня 2016 року при проведенні огляду будинку, в якому він проживає.
З врахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 19, 93, 94 Кримінального кодексу України, Законом України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 1-29, 369-372, 376, 512, 513 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мерло Богодухівського району Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом (Буданівської психіатричної лікарні).
Скасувати арешт майна згідно ухвали слідчого судді від 20 грудня 2016 року, а саме: на два килими (коври), чотири штори, дві тюлі, які були вилучені 18 грудня 2016 року при проведенні огляду будинку, в якому проживає ОСОБА_6 ; належну ОСОБА_6 одну пару темних чобіт, які будь вилучені 18 грудня 2016 року при його затриманні та особистому обшуку; належний ОСОБА_6 велосипед з рамою чорно-білого кольору, який був вилучеиий 18 грудня 2016 року при проведенні огляду будинку, в якому він проживає.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Чортківський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1