Дата документу 10.08.2017
Справа № 334/5000/17
Провадження № 1-кп/334/564/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Запоріжжі кримінальне провадження №0002852 від 28.06.2017 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню професійно-технічну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2017, о 20 годині 23 хвилини, ОСОБА_7 , перебуваючи на біля супермаркету «АТБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ладозька, б.26, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою не встановленого слідством предмету відкрив передні пасажирські двері, з автомобілю сірого кольору «ВАЗ 2114» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , таємно викрав автомобільну магнітолу «Sоnу МРЗ» у корпусі чорного кольору, загальною вартістю 850 гривень (без ПДВ), кофту спортивну жіночу «Nikе» з капюшоном чорного кольору в стані б/у, вартістю 220 гривень (без ПДВ), штани спортивні жіночі «Nikе» темно-сірого кольору в стані б/у, вартістю 150 гривень (без ПДВ), що належать потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого завдав матеріальний збиток останньому на загальну суму 1220 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

21.07.2017 на стадії досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

За умовами угоди про примирення сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_5 беззастережно у повному обсязі визнав свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення. В ході досудового розслідування потерпілому ОСОБА_4 заподіяно матеріальні збитки в сумі 1220 гривень, які під час досудового розслідування відшкодовано у повному обсязі. Цивільний позов в порядку ст. 128 КПК України не заявлено.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання відповідно до ч.1 ст. 185 КК України, яке повинен понести ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Із запропонованими видом і мірою покарання підозрюваний ОСОБА_5 згоден. В угоді про примирення передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені сторонам.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, пояснивши, що дійсно 28.06.2017, о 20 годині 23 хвилини, біля супермаркету «АТБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ладозька, б.26, відкрив передні пасажирські двері автомобілю сірого кольору «ВАЗ 2114» і таємно викрав автомобільну магнітолу «Sоnу МРЗ», спортивну жіночу кофту і спортивні жіночі штани «Nikе». Спричинену матеріальну шкоду у сумі 1220 гривень потерпілому ОСОБА_4 відшкодував у повному обсязі. Просив затвердити угоду про примирення, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, запевнивши, що виконає покарання у виді штрафу у сумі 850,00 грн.

Захисник підозрюваного просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, оскільки вимоги і правила КПК та КК України при її укладенні дотримані у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому пояснив, що підозрюваний повністю відшкодував спричинену шкоду, після чого ним було ініційовано укладення угоди про примирення. Претензій матеріального характеру до підозрюваного немає.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості, а також у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, враховуючи пояснення і думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди. Відповідно ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 384, 394, 474, 485 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 21.07.2017 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002852 від 28.06.2017, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення: засудженим виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1