АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7010/16-к Номер провадження 11-кп/786/959/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч. 2 ст. 185
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 000647 від 21.02.2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 16 вересня 2016 рокувідносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Решетилівка Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня спеціальна, одруженого, раніше судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :
До Апеляційного суду Полтавської області надійшло кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 16 вересня 2016 року, яким останнього засуджено за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 6 місяців арешту; до набрання вироком суду законної сили обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Не погодившись з вказаним вироком суду обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить оскаржений вирок змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість та пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання. Апеляцію обґрунтовує тим, що судом при призначенні йому покарання не враховано його стан здоров`я та перебування на його утриманні малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Іншими учасниками процесу вирок суду не оскаржувався.

Так за вироком суду Так за вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 19 лютого 2016 року, близько 01 год. 30 хв., перебуваючи біля 3-го під`їзду будинку №2 по вул.. Колективній в м. Полтаві, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_11 через свій фізіологічний стан - алкогольне сп`яніння та сон, не усвідомлював факту протиправного вилучення майна, діючи повторно, умисно непомітно для останнього викрав речі потерпілого ОСОБА_8 , які той передав на зберігання потерпілому ОСОБА_11 , а саме: сумку планшет «Cantrol» вартістю 248,75 грн., в якій знаходилася зв`язка ключів без вартості та три свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів без вартості, які належать ОСОБА_8 , завдавши останньому матеріального збитку на загальну суму 248,75 грн.

Крім того, у сумці знаходилися речі потерпілого ОСОБА_11 , які обвинувачений таємно викрав, а саме: портмоне чорного кольору вартістю 332,50 грн., паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_11 без вартості, довідку про присвоєння ідентифікаційного коду без вартості, посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_11 без вартості, дві банківські картки «ПриватБанку» без грошей на рахунку, грошові кошти у сумі 700 грн., внаслідок чого завдав потерпілому ОСОБА_11 , матеріального збитку на загальну суму 1032,50 грн.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану ним апеляцію з наведених у ній підстав, прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги , провівши судові дебати , заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції , колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст..370 КПК України, судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішенням, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та постановив законне , обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Так, висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Твердження апелянта про те, що районний суд не дотримався усіх приписів закону, що регламентують призначення кримінального покарання та призначив йому надмірно суворе покарання, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 6 місяців арешту, суд першої інстанції належним чином вмотивував своє рішення виходячи із зазначених вимог Закону з посиланням на встановлені обставини і дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого , особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та засуджувався за вчинення аналогічного злочину, має непогашену у визначеному законом порядку судимість, визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у цьому , наявність обставин , що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, характеристику особи та наявність на його утриманні малолітньої дитини.

Врахувавши всі вказані обставини в сукупності, суд першої інстанції визначив покарання у виді арешту, яке хоч і пов`язане з позбавлення волі, проте не є найсуворішим серед покарань, передбачених санкцією ч. 2 статті ст. 185 КК України. З зазначеними висновками погоджується і колегія суддів.

Доводи обвинуваченого на які він посилається як на підставу призначення йому більш м`якого покарання, у повній мірі були враховані місцевим судом.

До того ж, вказуючи в апеляційній скарзі про незадовільний стан здоров`я, обвинуваченим не надано жодного медичного документу на підтвердження такого стану.

Таким чином колегія суддів вважає , що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог законодавства, є таким , що відповідає фактичним обставинам по справі, даним про особу обвинуваченого та є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових злочинів.

Підстави вважати призначене покарання вочевидь несправедливим відсутні.

Керуючись ст..ст.405,407,419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області , -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 16 вересня 2016 рокувідносно нього - без змін;

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо в судову палату у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

С У Д Д І :

____________ ________________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4