Справа № 534/1987/16-к
Провадження № 1-кп/534/208/16
ВИРОК
Іменем України
20 грудня 2016 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні матеріали кримінального провадження № 0001302 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
19 квітня 2002 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.229-6 КК України. Дані про звільнення в матеріалах справи відсутні.
07 грудня 2006 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.185, ст. 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Звільнений 23.01.2007 року по закінченню іспитового строку;
11 квітня 2011 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;
18 липня 2011 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 11 червня 2014 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтава від 03.06.2014 року в зв`язку із застосуванням ЗУ «Про амністію».
за ч. 2 ст.190 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 вчинив ряд умисних злочинів проти власності за таких обставин:
23 вересня 2016 року, близько 11-00 год. ОСОБА_5 знаходячись біля кіоску з продажу бувших у використанні мобільних телефонів, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою продавця кіоску ОСОБА_7 , попросив у останнього телефон марки НОКІА 101 під приводом здійснення телефонного дзвінка, який, не маючи наміру повертати, в той же день передав під залог до ломбарду, внаслідок чого власнику кіоску потерпілому ОСОБА_8 заподіяв матеріальної шкоди в розмірі 290 грн..

В продовження злочинної діяльності, ОСОБА_5 , чотири дні потому 27 вересня 2016 року, в аналогічний спосіб, зловживаючи довірою раніше знайомого ОСОБА_6 , якого випадково зустрів в району ВПГУ в м. Горішні Плавні, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у останнього телефон марки BRAVIS, який, не маючи наміру повертати, в той же день передав під залог до ломбарду, внаслідок чого заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на суму 850 грн.

Свою вину в пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_5 визнав повністю.
Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив суду обставини вчиненого злочину. Претензії матеріального характеру до обвинуваченого не пред`являє в зв`язку із повним відшкодуванням останнім завданої злочином шкоди.

ОСОБА_8 до суду не з`явився з направленням заяви про розгляд справи за його відсутності. Претензії матеріального характеру до обвинуваченого не пред`являє.

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини обвинуваченого в скоєнні інкримінованих злочинів, суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_6 , застосовуючи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, приймає до уваги, що фактичні обставини справи та об`єм викраденого майна по справі ніким не оспорюються, а відтак, кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України вважає вірною, а його вину доведеною повністю, оскільки він повторно, шляхом зловживання довірою, заволодів майном потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 вчинив ряд умисних корисливих злочинів середньої тяжкості проти власності і в якості обставини, що пом`якшує покарання визнає факт добровільного та повного відшкодування завданих збитків майну потерпілого ОСОБА_6 .

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

. Згідно із представленою медичною довідкою, ОСОБА_5 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, від проходження медогляду відмовився. Інші характеризуючи дані на особу обвинуваченого в матеріалах справи не представлені.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, з врахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, суд, призначаючи останньому покарання у вигляді позбавлення волі, з врахуванням позицій потерпілих у справі та наявності пом`якшуючої покарання обставини, вважає за можливе звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням у відповідності до положень ст..75 КК України.

Звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, суд, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за його поведінкою, покладає на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України із призначенням покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням іспитового строку тривалістю на два роки.
У відповідності до положень ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та періодично з`являтися туди на реєстрацію.

На вирок суду протягом 30 днів з часу його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1