Справа № 381/1141/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/856/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 04.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
04 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастова Київської області, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24 січня 2017 року вироком Фастівського міськрайонного суду за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

визнано винни у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; за сукупністю злочинів, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України у строк остаточно призначеного покарання зараховано частково відбуте покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2017 року.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 3 (три) роки, та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку, 01 листопада 2016 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_7 перебував поруч з восьмою залізничною колією Фастівського парку станції Фастів-1 зі сторони будівлі сигналіста поста №8, що перебуває на балансі Виробничого підрозділу «Козятинська дирекція залізничних перевезень» Регіональної Філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», і в цей час у нього виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме двома спареними гальмівними башмаками (тавро 34350- ФП-003 П), що перебуває на балансі Виробничого підрозділу «Козятинська дирекція залізничних перевезень».

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , 01 листопада 2016 року близько 03 години 00 хвилин зайшов на неогороджену та не охоронювану територію восьмої залізничної колії Фастівського парку станції Фастів-1 зі сторони будівлі сигналіста поста №8, що перебуває на балансі Виробничого підрозділу «Козятинська дирекція залізничних перевезень» Регіональної Філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», де о 03 годині 00 хвилин, демонтував два спарені гальмівні башмаки (тавро 34350-ФП-003 П), які таємно для оточуючих викрав та приніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , спричинивши Виробничому підрозділу «Козятинська дирекція залізничних перевезень» Регіональної Філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» матеріального збитку на суму 603 грн. 02 коп.

14 листопада 2016 року, в період часу з 11 години 00 хвилин по 13 годину 00 хвилин, ОСОБА_7 , спільно зі своїм знайомим ОСОБА_8 , спочатку в одному з кафе-барів міста Фастів Київської області, а в подальшому вже по місцю проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , вживали спиртні напої, після чого рухаючись по вул. Рибалко у місті Фастів Київської області, в напрямку залізничної станції Фастів-1, ОСОБА_7 вирішив вчинити розбійний напад на потерпілого ОСОБА_9 з метою заволодіння майном останнього.

Для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_9 з метою заволодіння майном останнього, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 дочекався доки той прослідував за ним до відлюдного місця для унеможливлення викриття його злочинної діяльності сторонніми особами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та рухаючись по вул. Рибалко в м. Фастів, Київської області, несподівано для потерпілого ОСОБА_9 , руками штовхнув останнього у спину, від чого той втратив рівновагу та впав на землю, після чого, ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою подолання можливого опору з боку потерпілого ОСОБА_9 , наніс декілька ударів ногами останньому в область голови, тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта № 125 від 23 листопада 2016 року, у вигляді синців на повіках правого ока та на носі, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та перелому кісток носа, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_10 , підійшовши до потерпілого ОСОБА_9 , який продовжував лежати на землі та відкрито викрав у нього його рюкзак, вартістю 200 грн., зимову куртку (бушлат), вартістю 300 грн. та мобільний телефон «Nokia 106.1», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 300 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном, яким протиправно заволодів, на власний розсуд, завдавши збиток потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 800 грн.

Він же, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, 14 листопада 2016 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , помітив свого знайомого ОСОБА_8 , який прийшов до місця проживання ОСОБА_7 з метою повернення речей, якими той незаконно заволодів під час вчинення на нього розбійного нападу, після чого у ОСОБА_11 виник умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та усвідомлюючи, що він діє відкрито і його дії є відкритими для потерпілого і свідомо нехтуючи цим, з метою подолання можливого опору з боку потерпілого ОСОБА_9 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс декілька ударів руками останньому в область голови та тулуба, від чого той втратив рівновагу та впав на землю.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_10 підійшовши до потерпілого ОСОБА_9 , який продовжував лежати на землі та відкрито викрав у нього його пару шкіряних берців, вартістю 300 грн., штани, вартістю 150 грн. та чоловічу сумку через плече, вартістю 100 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 550 грн.

Не погоджуючись із вироком, перший заступник прокурора Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині призначення покарання у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 187 КК України 5 років позбавлення волі, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі; вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , яким його засуджено до 1 року позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків виконувати самостійно; в іншій частині вирок суду залишити без змін.
На думку прокурора, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 є незаконним у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, при призначенні остаточного покарання судом першої інстанції не було застосовано правила ч. 4 ст. 70 КК України, а було лише зазначено, що відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України обвинуваченому було зараховано в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання частково відбуте за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2017 року, чим, як вважає апелянт, допустив неправильне застосування кримінального закону.
Прокурор звертає увагу, що при звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого. Так, не було надано належну оцінку особі обвинуваченого, якого визнано винним та засуджено за три умисні злочини проти власності, та який уже притягувався до кримінальної відповідальності вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України та вже звільнявся від відбування покарання з випробуванням, за місцем проживання характеризується негативно, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння щодо свого знайомого, що, на думку прокурора, вказує про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу; позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та які оцінені судом відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України під істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону розуміються такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Пунктом 3 частини 2 статті 52 КПК України передбачено, що обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні якщо особа внаслідок психічних чи фізичних вад не здатна повною мірою реалізовувати свої права.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №134 від 01 березня 2017 року, ОСОБА_7 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок сполученого вживання алкоголю і канабісу (МКХ-10; F-19) і потребує медичних заходів, що мають відношення до лікування синдрому залежності від алкоголю та канабісу; вживання амфетаміну носить у Хілінського епізодичний характер і не потребує медичних заходів /а.п.77/.

Як видно із матеріалів, під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 вимог КПК України щодо обов`язкової участі захисника дотримано не було, хоча його поведінковий розлад був встановлений до початку судового розгляду, у зв`язку із чим судом першої інстанції було допущено істотне порушення вимог КПК України, яке перешкодило ухваленню законного та обґрунтованого рішення у зв`язку із порушенням права обвинуваченого на захист.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказане порушення вимог КПК України в процесі апеляційного розгляду усунуте бути не може.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого слід розглянути кримінальне провадження з дотриманням вимог закону.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що під час нового судового розгляду суд першої інстанції повинен всебічно, повно й неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження й дані про особу обвинуваченого та у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, суд першої інстанції має призначити покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яке сприятиме його виправленню та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

При цьому колегія вважає слушним доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність підстав для застосування положень ст. 75 КК України та неправильне складання покарання за попереднім вироком.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий:

Судді: