Провадження №1-кс/760/1124/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в м. Києві клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 05.12.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий з ОВС ВРКП слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене, у ході проведення обшуку 17.01.2017 за адресою здійснення діяльності КП БМР «Білоцерківтепломережа» (код ЄДР 4651336) майно, а саме документи у наступній послідовності: заяву ОСОБА_5 від 26.09.2016 про виплату грошової компенсації на 1-му аркуші; заяву ОСОБА_5 від 12.03.2015 про виплату грошової компенсації на 1-му аркуші; заяву ОСОБА_5 від 03.03.2012 про виплату грошової компенсації на 1-му аркуші; заяву ОСОБА_5 від 06.05.2015 про переведення із займаної посади на 1-му аркуші; наказ № 130 (розпорядження) про надання відпустки від 22.04.2016 про надання відпустки ОСОБА_6 на 1-му аркуші; наказ № 129 (розпорядження) про надання відпустки від 22.04.2016 ОСОБА_7 на 1-му аркуші.

Слідчий посилається на те, що слідчим управлінням фінансових розслідувань головного управління ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.
У ході здійснення досудового розслідування встановлено, що службові особи комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (код ЄДР 4654336) у період часу 2005-2016 років вчили розтрату державного майна а саме державних коштів, на користь третьої особи - ОСОБА_8 , шляхом виплати заробітної плати останньому, який також входить до групи осіб, які створили юридичні особи з ознаками фіктивності ТОВ "Дента Плюс (код ЄДР 38205920), ТОВ Анвір Груп (код ЄДР 38441935), ТОВ "Альянс КОВ" (код ЄДР 38931382), ТОВ "Альфа Люкс СТ" (код ЄДР 38987964), ТОВ "Аквілон Груп" (код ЄДР 38813047), ТОВ "АВЕСТ ПЛЮС" (код за ЄДР 40108206), ТОВ "ВЕСТ ІНФОРМ ГРУП" (код за ЄДР 39467615), ТОВ "ДЕВОН ПЛЮС" (код за ЄДР 40168443), ТОВ "ЕКО КЛІН" (код за ЄДР 39278345), ТОВ "КАПЛ" (код за ЄДР 0168490), ТОВ "СІМУЛАР СТАР" (код за ЄДР 39998495), ТОВ "СТАРФОЛ" (код за ЄДР 40144911), ТОВ "СТРОЙБУДПРОМСЕРВИС" (код за ЄДР 40061252), ТОВ "ТК КОМФОРТ" (код за ЄДР 40326150), ТОВ "УКРАЇНСЬКА ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ" (код за ЄДР 39435127),ТОВ "БРЕН СОЮЗ" (код за ЄДР 39567192), ТОВ "КСД КОМПАНІ" (код за ЄДР 39422385) та використовують реквізити даних підприємств у схемі незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат для підприємств реального сектору економіки, при тому, що ОСОБА_8 не відвідував робоче місце і в робочий час займався незаконною діяльністю пов`язаною з ухиленням від сплати податків, тобто, не виконуючи свої повноваження та посадові обов`язки отримував державні кошти на даному комунальному підприємстві, діяльність якого, у свою чергу є незаконною та прикриває незаконну діяльність ОСОБА_8 , спрямовану на ухилення від сплати податків.

Також встановлено, що діяльність КП БМР "Білоцерківтепломережа" щодо виплати заробітної плати працівнику ОСОБА_8 , який фактично не відвідував робоче місце є незаконною, та такою, що прикриває, у свою чергу його незаконну діяльність, пов`язану з ухиленням від сплати податків органом досудового розслідування за вмотивованою ухвалою Солом`янського РС м. Києва, 17.01.2017 р. проведено обшук за адресою здійснення діяльності КП БМР «Білоцерківтепломережа», за результатами якого вилучено документи, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема табелі обліку робочого часу, податкові розрахунки сум доходу, нарахованого, сплаченого на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, у яких ззначено яку саме суму заробітної плати щомісячно отримував ОСОБА_8 ,заяви на прийняття та звільнення з посади ОСОБА_8 , накази про надання відпусток, особова картка ОСОБА_8 .

У ході проведення обшуку, слідчим було вилучено документи, які не визначені у резолютивній частині ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 12.01.2017 про надання дозволу на проведення обшуку на КП БМР «Білоцерківтепломережа», а саме: заяви ОСОБА_5 від 26.09.2016 про виплату грошової компенсації, заяви ОСОБА_5 від 12.03.2015 про виплату грошової компенсації, заяви ОСОБА_5 від 03.03.2012 про виплату грошової компенсації, заяви ОСОБА_5 від 06.05.2015 про переведення із займаної посади, наказ № 130 (розпорядження) про надання відпустки від 22.04.2016 про надання відпустки ОСОБА_6 , наказ № 129 (розпорядження) про надання відпустки від 22.04.2016 ОСОБА_7 , оскільки у даних документах міститься вільні зразки почерку та підписів ОСОБА_5 начальника теплоінфспекції КП БМР «Білоцерківтепломережа» безпосереднього керівника ОСОБА_8 , які необхідно використати у ході проведення почеркознавчої експертизи, адже за результатами огляду даних документів, зокрема Наказу № 572 від 29.07.2013 про надання відпустки ОСОБА_8 , Наказу № 524 від 31.07.2014 про надання відпустки ОСОБА_9 та Наказу № 340 від 24.06.2015 про надання відпустки ОСОБА_8 , встановлено, що підпис, який міститься навпроти графи «З наказом ознайомлений» та де має стояти підпис ОСОБА_8 виконано підпис іншою особою, ймовірно саме ОСОБА_5 , адже заповнені дані документи від руки саме останнім.

Відмінність підписів від імені ОСОБА_8 у кожному із зазначених вище наказів помітно візуально.

Таким чином, у органу досудового розслідування виникають сумніви і щодо виконання підписів саме ОСОБА_8 і у таких документах як: заяві про прийняття на роботу від 07.06.2005, наказі № 157к від 13.06.2005 про прийом на роботу, заяві щодо звільнення від 15.04.2016, наказі № 353-к від 29.04.2016 про припинення трудового договору, а також заяві від 15.09.2010, оскільки відмінність підписів ОСОБА_8 у протоколах допитів, повістці та договорі про надання правової допомоги із підписами, що містяться від його імені у вказаних вище документах є разючою спостерігається візуально.

Слідчий стверджує, що зазначені вище, як тимчасово вилучені документи, необхідні для проведення слідчих дій у рамках даного кримінального провадження, а саме при проведенні почеркознавчої експертизи щодо достовірності чи спростування факту виконання у них підписів ОСОБА_8 , що дасть змогу у повній мірі об`єктивно та всебічно дослідити обставини вчинення кримінального правопорушення та встановлення істини по кримінальному провадженню.

Також зазначає, що вилучені документи у ході проведення обшуку за адресою здійснення діяльності КП БМР «Білоцерківтепломережа» оглянуто, про що складено протокол обшуку від 17.01.2017 р. та згідно постанови старшого слідчого з ОВС ВРКП У ФР ГУ ДФС у Київській області зазначені вище документи визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому.
Представник власника в судове засідання не з`явився.

Заслухавши слідчого, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що 05.12.2016 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0000073 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Частиною 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Разом з тим, другий абзац зазначеної норми передбачає можливість накладення арешту у вигляді заборони для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.01.2017 р. надано дозвіл на проведення обшуку за адресою офісних приміщень, які використовуються комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (код ЄДРПОУ 4654336) для здійснення своєї діяльності, а саме: Київська область, місто Біла Церква, вул. Мережна, будинок 3 (адмінбудинок, нежитлова будівля «А»), яка на праві власності належить територіальній громаді м.Біла Церква в особі Білоцерківської міської ради (код ЄДР 26376300), з метою відшукання та вилучення звітних декларацій за формою «1-ДФ» та відомостей по виплаті заробітної плати за період 2013-2016 років, заяви про прийняття на роботу ОСОБА_8 , накази про прийняття на роботу ОСОБА_8 , заяви про звільнення ОСОБА_8 , накази про звільнення ОСОБА_8 , накази на відрядження ОСОБА_8 , авансові звіти, заяви на відпустку ОСОБА_8 , заяви на вступ до профкому ОСОБА_8 , табелі робочого часу ОСОБА_8 за період з 2013-2016 років.

Під час обшуку 17.01.2017 р. за адресою здійснення діяльності КП БМР «Білоцерківтепломережа» (код ЄДР 4651336) вилучено документи у наступній послідовності: заяву ОСОБА_5 від 26.09.2016 про виплату грошової компенсації на 1-му аркуші; заяву ОСОБА_5 від 12.03.2015 про виплату грошової компенсації на 1-му аркуші; заяву ОСОБА_5 від 03.03.2012 про виплату грошової компенсації на 1-му аркуші; заяву ОСОБА_5 від 06.05.2015 про переведення із займаної посади на 1-му аркуші; наказ № 130 (розпорядження) про надання відпустки від 22.04.2016 про надання відпустки ОСОБА_6 на 1-му аркуші; наказ № 129 (розпорядження) про надання відпустки від 22.04.2016 ОСОБА_7 на 1-му аркуші, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Постановою старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області від 18.01.2017 р. заяву ОСОБА_5 від 26.09.2016 про виплату грошової компенсації на 1-му аркуші; заяву ОСОБА_5 від 12.03.2015 про виплату грошової компенсації на 1-му аркуші; заяву ОСОБА_5 від 03.03.2012 про виплату грошової компенсації на 1-му аркуші; заяву ОСОБА_5 від 06.05.2015 про переведення із займаної посади на 1-му аркуші; наказ № 130 (розпорядження) про надання відпустки від 22.04.2016 про надання відпустки ОСОБА_6 на 1-му аркуші; наказ № 129 (розпорядження) про надання відпустки від 22.04.2016 ОСОБА_7 на 1-му аркуші визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчим доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також те, що вилучені речі є матеріальними об`єктами, містять відомості, які можуть бути використані під час кримінального провадження

Враховуючи, що слідчим доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, то його слід задовольнити, оскільки настання інших наслідків може перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172, 173, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 05.12.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, у ході проведення обшуку 17.01.2017 р. за адресою здійснення діяльності КП БМР «Білоцерківтепломережа» (код ЄДР 4651336), а саме документи у наступній послідовності:

1.Заяву ОСОБА_5 від 26.09.2016 р. про виплату грошової компенсації на 1-му аркуші;

2.Заяву ОСОБА_5 від 12.03.2015 р. про виплату грошової компенсації на 1-му аркуші;

3.Заяву ОСОБА_5 від 03.03.2012 р. про виплату грошової компенсації на 1-му аркуші;

4.Заяву ОСОБА_5 від 06.05.2015 р. про переведення із займаної посади на 1-му аркуші;

5.Наказ № 130 (розпорядження) про надання відпустки від 22.04.2016 р. про надання відпустки ОСОБА_6 на 1-му аркуші;

6.Наказ № 129 (розпорядження) про надання відпустки від 22.04.2016 р. ОСОБА_7 на 1-му аркуші.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1