Справа № 716/104/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.05.2017 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000093 від 19.03.2014 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженцю м. Вижниця Вижницького району Чернівецької області, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого на посаді вантажника комунального унітарного підприємства Комунальник м.Вижниця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.11.2014 Вижницьким районним судом за ст. 185 ч. 3, 71 КК України, до позбавлення волі терміном на 3 роки 1 місяць, звільненого 02.09.2016 на підставі ухвали Сокирянського районного суду від 25.08.2016 за ст. 82 КК України, у зв`язку із заміною не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яку у вигляді 1 року 4 місяців 16 днів виправних робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 в нічний час 18.03.2014, маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття шиби вікна проник всередину піднавісного приміщення, яке примикає до магазину п/п ОСОБА_6 , який розташований в АДРЕСА_2 , після чого шляхом пошкодження вхідних дверей проник всередину магазину, звідки таємно викрав товарно-матеріальні цінності, а саме:

17 карток поповнення рахунку «МТС» та «КиївСтар» по 40 гривень кожна на загальну суму 680 гривень,

40 батончиків шоколаду Снікерс по 5 гривень штука, на суму 200 гривень;

20 батончиків шоколаду Твікс по 5 гривень штука, на суму 100 гривень;

20 батончиків шоколаду Баунті по 5 гривень штука, на суму 100 гривень;

20 батончиків шоколаду Марс по 5 гривень штука, на суму 100 гривень;

20 батончиків шоколаду МілкіВей по 5 гривень штука, на суму 100 гривень, а також розмінну монету на загальну суму 200 гривень, чим завдав потерпілому п/п ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1480 гривень. Після чого з викраденим майном із місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати та пояснив, що в березні 2014 року він їхав з м. Чернівці на рейсовому автобусі в Тернопільську область. Однак автобус заїхав у невідоме йому село Кулівці в Заставнівському районі. Назад в м.Чернівці йому не було чим повертатися. Коли він вийшов з автобуса побачив неподалік автобусної зупинки магазин та прибудову до нього, в якій вирішив заночувати. Ближче до ночі він взявши камінь розбив бокове вікно та проник в прибудову до магазину, де переночував, а зранку, коли зголоднів, вирішив проникнути до магазину, щоб поїсти. Після чого ногою вибив металопластикові двері, проник всередину магазину, звідки викрав солодощі, деякі з`їв на місці, а також картки поповнення рахунків МТС, Київстар та розмінні гроші. Викрадене склав у пакет, з яким виліз із магазину та пішов на автобусну зупинку, звідки в подальшому поїхав в м. Чернівці, а згодом додому в м. Вижницю.

Потерпілий по справі ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, вказав, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, просив його суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. Сумнівів у достовірності та щирості показань обвинуваченого немає, а тому судове слідство було обмежено допитом останнього, та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого. Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується його показаннями, а також належно зібраними по справі доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, які відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним досліджувати в судовому засіданні.

Проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки в ході судового слідства було встановлено, що він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за кваліфікуючою ознакою вчинена з проникненням в інше приміщення.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При обранні ОСОБА_4 виду покарання суд враховує, що останній повністю визнав свою вину, своїми показами сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся в скоєному, добровільно відшкодував завдані потерпілому збитки, що судом визнаються як обставини, які пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, на момент його вчинення раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, на обліку у лікаря- нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, установленому санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

При цьому суд вважає, що на підставі ст.75 КК України виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства із звільненням від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.11.2014 засуджений за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.08.2016 замінено засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді 1 року 4 місяців 16 днів позбавлення волі замінено більш м`яким покаранням у виді 1 року 4 місяців 16 днів виправних робіт по місцю роботи із відрахуванням у дохід держави 20% його заробітку.

Обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України вчинене 18.03.2014, тобто до постановлення вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.11.2014.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненному ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 Цього кодексу.

Оскільки обвинувачений був засуджений попереднім вироком до покарання, що належало відбувати реально, в даний час продовжує відбувати покарання за цим вироком у виді виправних робіт у зв`язку із заміною покарання більш м`яким, а даним вироком застосовано звільнення від відбування від покарання з випробуванням, то враховуючи роз`яснення п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає що застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань, передбачених ч.4 ст.70 КК не допускається. За таких умов, кожен вирок повинен виконуватися самостійно.

Цивільний позов потерпілим по справі не заявлявся.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Витрати на проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 122 КПК України.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.368-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року і шість місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.11.2014 з урахуванням ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.08.2016 виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість витрат на проведення експертиз в кримінальному провадженні в сумі 1264, 59 гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1