Справа № 1-1391/2011
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ "15" березня 2017 р.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зняття арешту, -
Заявник звернувся до суду з клопотанням про зняття арешту з майна після набрання вироком законної сили.
Із клопотання вбачається, що на підставі Договору дарування від 13.05.1975 року ОСОБА_5 являвся власником будинку АДРЕСА_1 . 09 червня 1975 року дане право власності було зареєстровано в Чернігівському МЕТІ за ОСОБА_5 та записано в реєстрову книгу №37 за реєстровим №4642.
В даному житловому будинку проживали та були зареєстровані дружина покійного- ОСОБА_4 , діти- ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
26 березня 2016 року ОСОБА_5 не стало, про що свідчить Свідоцтво про смерть, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції від 08 квітня 2016 року про що складено відповідний актовий запис №1003.
В установлений законодавством шестимісячний строк дружина покійного ОСОБА_4 , діти - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 з заявою про оформлення спадщини.
02.11.2016 року під час формування інформаційної довідки нотаріусом для вчинення нотаріальної дії стало відомо, що на будинок АДРЕСА_1 накладено арешт.
Згідно даної Інформаційної довідки арешт на будинок накладено на підставі Постанови про накладення арешту на майно, к/с №1262, 21.02.2011, Управління СБ України у м. Києві, старший слідчий слідчого відділу Управління СБ України у м. Києві капітан юстиції ОСОБА_9 21.04.2011 року Шостою Київською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження №11103753- арешт майна ОСОБА_5 адресо.: АДРЕСА_1 . Варто зазначити, що ідентифікаційний код власника будинку ОСОБА_5 чи інші ідентифікаційні дані особи не зазначені.
З даного приводу ОСОБА_4 звернулась з Заявою до Головного Управління СБ України у м. Києві та Київській області з метою з`ясування причин накладення арешту на будинок будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.361 КК України. В забезпечення цивільного позову було накладено арешт на майно ОСОБА_5 . Тобто, арешт був накладений тільки на підставі прізвища, ім`я та по-батькові без будь яких інших ідентифікуючих даних про особу, як то: ідентифікаційний код особи, рік народження, місце народження і т.і. Як видно з листа Головного управління СБ України у м. Києві та Київської області розслідувалась кримінальна справа відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Арешт накладено на майно ОСОБА_5 1942 р.н., тобто помилково.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суддя приходить до висновку:
відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учаскиком кримінального провадження, має право звернутися з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або судового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Кримінальна справа розглядалась в порядку, передбаченому КПК України 1960 року.
Отже, для вирішення питань, які пов`язані із виконанням вироку, повинні бути застосовані положення КПК України 1960 року, що визначено п.п. 9,11 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 13.04.2012 №4651-УІ.
Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст. 324 КПК України (в редакції 1960 року) суд, постановляючи вирок, повинен вирішити такі питання, зокрема: що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Суди мають право, крім питань, які прямо зазначені в законі, вирішувати ще й ряд інших питань, котрі виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків. Згідно змісту ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року) такий перелік питань не визначений.
Відповідно до ч.1 ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року), питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Порядок вирішення питань, зв`язаних з виконанням вироку, передбачений ст. 41 КПК України (в редакції 1960 року).
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 174, 539 КПК України, п.8 ч.1 ст. 324, 409 КПК України (в редакції 1960 року), п.п. 9,11 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зняття арешту задовольнити.
Зняти арешт з будинку АДРЕСА_1 , накладений старшим слідчим слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київської області ОСОБА_9 по к/с №1262 про що 21.04.2011 року Шостою Київською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження №11103753- арешт майна ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя :