АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000855 від 23.01.2017, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Каховка Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 12.02.2016 року Деснянським районним судом міста Києва за ч.2 ст.186 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76, 104 КПК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю вироків визначено, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 12.02.2016 року, у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 1 місяць.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту залишено без змін.
По справі вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 27.08.2016 року приблизно о 12.40 год., перебуваючи на алеї між будинками АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшли до потерпілої ОСОБА_10 .. Діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_9 з метою відволікти увагу потерпілої штовхнув її плечем, а ОСОБА_7 рукою зірвав з шиї ОСОБА_10 золотий ланцюжок вагою 11,22 г., вартістю 7283 грн. та золоту підвіску вагою 4,28 г., вартістю 3424 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, та розпорядились викраденим на власний розсуд.

У поданій апеляційній скарзі із уточненнями захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд при призначенні покарання належним чином не врахував дані про особу винного, а саме те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, повернув частину викраденого майна, беззаперечно визнав фактичні обставини вчиненого злочину, є неповнолітнім та проходить стажування на посаді бариста. Зазначені обставини вважає такими, що дають суду апеляційної інстанції підстави застосувати положення ст.69 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання по ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки; на підставі ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 просить призначити у виді позбавлення волі строком на три роки і один місяць.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу із уточненнями, прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України учасниками судового провадження не оспорюється та не оскаржуються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, визначених в санкції частини 2 статті 186 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, а саме те, що він є неповнолітнім, за попереднім місцем навчання характеризувався негативно, перебуває на стажуванні у ФОП « ОСОБА_11 » по спеціальності бариста, має задовільний стан здоров`я та загальний розвиток, належні умови життя та виховання в сім`ї, раніше судимий та вчинив злочин в період іспитового строку, перебуває на обліку в службі у справах дітей та СЮП Деснянського УП ГУ НП в місті Києві.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд обґрунтовано визнав його щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім, а обставиною, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Таким чином, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції повністю врахував і ті обставини, на які захисник посилається у поданій апеляційній скарзі.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з урахуванням обставин вчиненого злочину та встановлених судом першої інстанції даних про особу винного, призначене покарання у виді позбавлення волі є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обґрунтованим та вмотивованим також є висновок суду щодо неможливості застосування положень ст.69 КК України та призначення покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, зважаючи на встановлені обставини вчинення злочину, наявність обставини, що обтяжує покарання та дані про особу обвинуваченого.

Оскільки ОСОБА_7 вчинив злочин в період іспитового строку, встановленого вироком Деснянського районного суду міста Києва від 12.02.2016 року, суд на законних підставах призначив йому остаточне покарання за правилами ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З наведених вище підстав колегія суддів вирок суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

_______________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3