Справа № 589/1879/17
Провадження № 1-кп/589/274/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000468 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 2 ст. 377 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Указом Президента України №13 від 17.01.2014 ОСОБА_6 призначено на посаду судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області. В рамках виконання своїх посадових обов`язків, виконуючи функції слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_6 15 березня 2017 року виніс ухвали про дозвіл на проведення обшуків за місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_4 .

09.04.2017р. близько 20.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля кіоску, що розташований в районі буд. №116 по вул. Калініна в м. Шостка побачив суддю Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_6 , якому почав висловлювати претензії з приводу винесення ухвал про дозвіл на проведення обшуків за місцем його реєстрації та мешкання, та, маючи умисел на погрозу вбивством та насильством щодо судді у зв`язку з діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя почав висловлювати на адресу ОСОБА_6 погрози фізичної розправи. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на реальну погрозу вбивством та фізичною розправою щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_4 дістав з кишені свого верхнього одягу ніж, та продовжив висловлювати на адресу ОСОБА_6 погрози вбивством та насильством щодо останнього із застосуванням зазначеного ножа, який тримав у руці та висловлював наміри застосувати вказаний ніж. Виходячи з обстановки, яка склалась, поведінки, жестів та рухів ОСОБА_4 , демонстрації ножа та намірів його застосування ОСОБА_6 , сприймав погрози щодо вбивства та насильства як реальні погрози, побоюючись за своє життя та здоров`я, відійшов до буд. АДРЕСА_3 та повідомив до правоохоронних органів. В той момент коли ОСОБА_6 перебував біля вищезазначеного будинку, ОСОБА_4 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на погрозу вбивством та насильством, щодо судді у зв`язку з діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя підійшов до ОСОБА_6 та продовжив висловлювати словесні погрози щодо вбивства та застосуванням насильства відносно нього, які ОСОБА_6 сприяв як реальні погрози, побоюючись за своє життя та здоров`я.

Крім того, 09.04.2017 близько 20.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля кіоску, що розташований в районі буд. №116 по вул. Калініна в м. Шостка побачив суддю Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_6 , якому почав висловлювати претензії з приводу винесення ухвал про дозвіл на проведення обшуків за місцем його мешкання та реєстрації. Під час висловлювання своїх претензій ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, у зв`язку з його діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя завдав останньому один умисний удар ногою в область голені лівої ноги, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синцю на передньо-внутрішній поверхні лівої голені, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №66 від 11.04.2017р. кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав. Показав, що приблизно за два тижні до 09.04.2017р. за місцем мешкання та місцем реєстрації обвинуваченого були проведені обшуки, на проведення яких надав дозвіл слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_6 09.04.2017р. ОСОБА_4 , випивши дві пляшки пива, сидів зі своїми знайомими на куті вулиць Калініна та Київської в м. Шостка. Коли побачив суддю Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_6 , який йшов з ОСОБА_7 , обвинувачений почав з`ясовувати у потерпілого, чому той дав дозволи на обшуки, вказуючи, що він не причетний до крадіжок з гаражів у Глухові, у зв`язку з досудовим розслідуванням яких надавалися дозволи на обшуки. У зв`язку з цим почав висловлювати на адресу ОСОБА_6 погрози вбивства та насильства та продемонстрував йому ніж, вдарив потерпілого один раз по нозі.

Зазначив, що дуже шкодує про вчинене, більше такого не скоїть та двічі публічно просив вибачення у потерпілого. Критично ставиться до вчиненого ним злочину та щиро розкаюється у вчиненому.

Ані обвинувачені ані його захисник не заперечували вірність кваліфікації дій ОСОБА_4 органами досудового слідства, що зазначена у пред`явленому обвинувачені.

Потерпілий ОСОБА_6 скористався своїм правом на відмову від дачі показів. Водночас, вказуючи на те, що обвинувачений має на утриманні двох дітей, визнав вину, відшкодував моральну шкоду та злочинами тяжких наслідків не заподіяно, просив застосувати при призначенні ОСОБА_4 покарання положення ст.. 75 КК України.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого, захисника і потерпілого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у погрозі вбивством та насильством щодо судді ОСОБА_6 , у зв`язку з діяльністю пов`язаною із здійсненням правосуддя, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 377 КК України. Також ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні судді ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з діяльністю пов`язаною із здійсненням правосуддя, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 377 КК України.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм участі, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім"ї, його матеріальний стан, тощо.

На підставі викладеного, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховує наступне.

Підсудний ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисні тяжкий та середньої тяжкості злочини. Обвинувачений за місцем реєстрації характеризується позитивно, від сусідів та мешканців по будинку скарг не надходило, як чоловік та батько зарекомендував себе позитивно (про що свідчать і грамоти дітей), є особою молодого віку, має середню спеціальну освіту, проходів військову службу, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, одружений, проживає з дружиною та їхньою спільною дитиною, а також дитиною дружини від першого шлюбу.

В судовому засіданні обвинувачений публічно попросив вибачення у потерпілого за те, що сталося. Крім того, обвинувачений повністю відшкодував моральну шкоду потерпілому.

Тому, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочинів, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 377 КПК України обвинувачений заслуговує покарання у виді арешту на строк 4 місяців, а за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 377 КПК України обвинувачений заслуговує покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

При цьому, зважаючи на позицію потерпілого і захисника, які просили застосувати до обвинуваченого ст.. 75 КК України при призначені покарання, слід зазначити наступне.

Вчинені ОСОБА_4 злочини належить до поліоб`єктних злочинів і основним об`єктом цих злочинів є суспільні відносини, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду у сфері здійснення правосуддя, однією з основоположних засад якої є незалежність судів. Як наголошується в рекомендації №R(94)12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду. Незалежність і недоторканність суддів не є привілеєм суддівського корпусу, а встановлюється з метою забезпечення і дії принципу верховенства права та права осіб на справедливе правосуддя. Право кожного на незалежний і безсторонній суд закріплено міжнародними актами, передусім Загальною декларацією прав людини (ст.10) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ст.6). Гарантії незалежності і недоторканності суддів як носіїв судової влади та самостійності судів як судових органів встановлені Конституцією та законами України. Незалежність судів визначено в Україні як конституційний принцип організації та функціонування судів з метою забезпечення права осіб на судовий захист. Життя і здоров`я конкретного судді в даному випадку є додатковим об`єктом злочину, наявність якого лише підвищує суспільну небезпечність відповідних злочинів проти правосуддя і тягне за собою посилення кримінальної відповідальності за їх вчинення.

При цьому, ті обставини, що обвинувачений публічно вибачився перед потерпілим за скоєне та відшкодував моральну шкоду потерпілому у певній мірі нівелюють шкоду, заподіяну безпосередньо потерпілому, однак не виключають тієї шкоди, яка була заподіяна скоєними злочинами суспільним інтересам у сфері здійснення правосуддя.

З урахуванням викладеного у сукупності, а також враховуючи характер вчинених злочинів та інші обставини справи, суд дійшов висновку про неможливість виправлення підсудного без реального відбування покарання, а відтак підстав для застосування положень ст.. 75 КК України, суд не вбачає.

Остаточно призначаючи покарання, суд враховує кількість злочинів, що входять до сукупності, відсутність тяжких наслідків безпосередньо для потерпілого, а тому за правилами ст.70 КК України ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю злочинів за ч. 1 ст. 377 КК України, ч. 2 ст. 377 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим (обмеженням волі).

Саме таке покарання, у виді тримання особи в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці буде належною карою за скоєне, упередить вчинення обвинуваченим нових злочинів, сприятиме досягненню мети його виправлення та перевиховання.

Заявлений ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 200000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди слід залишити без розгляду на підставі ст. 128 ч. 5 КПК України, ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України, оскільки потерпілий ОСОБА_6 подав заяву про залишення даного цивільного позову без розгляду.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Зважаючи на прийняте судом рішення в частині призначеного покарання, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту змінити на особисте зобов`язання з продовженням дії раніше покладених на підсудного обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 377, ч.2 ст. 377 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 377 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту;

за ч.2 ст. 377 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла на час попереднього ув`язнення) у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк переднього ув`язення у період з 09.04.2017р. по 12.04.2017р. наступним чином: строк попереднього ув`язнення перевести у строк позбавлення волі з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі, а визначений строк позбавлення волі зарахувати у строк відбуття покарання у виді обмеження волі із розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: складений ніж, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Шосткинського ВП - знищити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке полягає у його зобов`язанні прибувати за кожною вимогою до суду до набрання вироком законної сили.

Продовжити дію обов`язків, покладених ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2017р. на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до набрання вироком законної сили.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1