АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008846 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_7 , на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 20.08.2015 щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богдан, Рахівського р-ну, Закарпатської обл., українця, громадянина Украни, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України,
за участі:
прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
обвинуваченого ОСОБА_13
захисника ОСОБА_14
ВСТАНОВИЛА
Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 20.08.2015, ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання:

за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

Згідно ч.1 ст.70 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_13 відповідно до вироку суду першої інстанції, обчислюється з 11.11.2014, тобто з дня його затримання. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено без змін ? тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_7 , подано апеляційну скаргу на вказаний вирок.
Прокурор просить його скасувати та доповнити кваліфікацію дій ОСОБА_13 за ч.2 ст.125 КК України, як заподіянні ОСОБА_15 умисного легкого тілесного ушкодження; визнати винним ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч.2 ст.125, ч.2 ст. 187 КК України. Призначити ОСОБА_13 покарання за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки., за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією належного майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити ОСОБА_13 у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією належного йому майна.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що апеляційна скарга подана у зв`язку з невідповідністю висновків районного суду фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до виключення з кваліфікації дій ОСОБА_13 ч.2 ст.125 КК України.Так, мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції зазначив, що органи досудового розслідування помилково кваліфікували дії обвинуваченого за вказаною статтею у заподіянні ОСОБА_15 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, оскільки відповідно до п.11 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» умисне заподіяння у процесі розбою чи вимагання легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, охоплюється статтею 187 або 189 КК України і додаткової кваліфікації за іншими статтями КК, не потребують. Проте висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки відповідно до пояснень потерпілого ОСОБА_15 та висновку судово-медичної експертизи № 3252 від 25.12.2014, у ОСОБА_15 виявлено сліпе кульове поранення шийного відділу хребта, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Таким чином, під час судового слідства було встановлено, що тілесні ушкодження обвинуваченим ОСОБА_13 потерпілому ОСОБА_15 заподіянні після того, як обвинувачений внаслідок розбійного нападу заволодів матеріальними цінностями потерпілого, а тому вирок Святошинського районного суду міста Києва від 20.08.2015 стосовно ОСОБА_13 підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до вироку суду першої інстанції 08.10.2014, приблизно о 00 год. 15 хв., ОСОБА_13 , знаходячись біля буд. №5/21 по вул.Підлісній в м.Києві, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я, вчинив напад на ОСОБА_15 з метою заволодіння його майном та заволодів ним, завдавши останньому майнову шкоду.
Так, 08.10.2014 приблизно о 00 год., ОСОБА_13 , знаходячись біля супермаркету «Сільпо», розташованого по вул. Підлісній, 1 в м. Києві, помітив, ОСОБА_15 , який слідував в напрямку буд. №5/21 по вул. Підлісній в м.Києві. Не маючи постійного місця роботи та інших джерел доходів, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, ОСОБА_13 вирішив незаконно заволодіти майном ОСОБА_15 шляхом вчинення на нього нападу, поєднаного з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я останнього. З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбою ОСОБА_13 підійшов з-за спини до ОСОБА_15 та раптово і несподівано схопивши за комірець куртки, штовхнув останнього в спину, після чого ОСОБА_15 , втративши рівновагу, наштовхнувся на металеві двері під`їзду буд. №5/21 по вул. Підлісній в м.Києві та впав на землю, втративши при цьому свідомість. Здійснивши таким чином напад на ОСОБА_15 , який не мав можливості чинити опору, ОСОБА_13 перевірив вміст сумочки останнього та викрав з неї револьвер «Ekol Python 3» № НОМЕР_1 , калібру 4 мм, вартістю 1300 грн. та мобільний телефон «Samsung», вартістю 600 грн., а всього майна на загальну суму 1900 грн. Після цього з місця вчинення злочину втік, розпорядившись майном на власний розсуд.
Крім цього, 08.10.2014 приблизно о 00 год. 30 хв., ОСОБА_13 , знаходячись біля буд. №5/21 по вул. Підлісній в м. Києві, умисно заподіяв ОСОБА_15 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Так, 08.10.2014, приблизно в 00 год. 15 хв., ОСОБА_13 , знаходячись біля буд. №5/21 по вул. Підлісній в м.Києві, вчинивши розбійний напад, та, перевіривши вміст сумочки ОСОБА_15 , викрав з неї револьвер «Ekol Python 3» № НОМЕР_1 . Після чого, розпорядившись на власний розсуд револьвером «Ekol Python 3» № Е3VP?13101681, який не відноситься до вогнепальної зброї та призначений для стрільби патронами «Флобера» калібру 4 мм кільцевого спалаху, ОСОБА_13 наздогнав ОСОБА_15 , який прийшов до тями та, усвідомлюючи небезпеку для свого життя і здоров`я, почав тікати в напрямку кафе «Алладін» по вул. Підлісній, 35/7 в м.Києві. Наздогнавши ОСОБА_15 , який пробігши декілька метрів впав на землю обличчям донизу, ОСОБА_13 , нічого не пояснюючи, приставив револьвер до шиї останнього та вистрелив в неї, чим спричинив тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи №3252 від 25.12.2014 у ОСОБА_15 виявлено сліпе кульове поранення шийного відділу хребта, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Крім цього, 11.11.2014 приблизно о 02 год. 40 хв., ОСОБА_13 , знаходячись біля буд.3 по вул. Підлісній в м. Києві, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, під погрозою застосовування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, вчинив напад на ОСОБА_16 з метою заволодіння його майном та заволодів ним, завдавши останньому майнову шкоду. Так, 11.11.2014 приблизно о 02 год. 30 хв., ОСОБА_13 , знаходячись біля супермаркету «Сільпо», розташованого по вул. Підлісній, 1 в м. Києві, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, разом з невстановленою особою помітили ОСОБА_16 , який слідував за місцем свого мешкання. Не маючи постійного місця роботи та інших джерел доходів, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, ОСОБА_13 та невстановлена особа вирішили незаконно заволодіти майном ОСОБА_16 шляхом вчинення на нього нападу, поєднаного з погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я останнього, вступивши між собою в попередню злочинну змову. З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбою, ОСОБА_13 та невстановлена особа, діючи узгоджено, підійшли до ОСОБА_16 спереду та ОСОБА_13 , тримаючи в лівій руці револьвер «Ekol Python 3» № НОМЕР_1 , приставив його до правої сторони тулуба, погрожуючи застосуванням зброї, вчинили напад на ОСОБА_16 з метою заволодіння його майном. ОСОБА_13 висловив ОСОБА_16 вимогу віддати їм мобільний телефон, а також інші цінні речі. ОСОБА_16 , відчуваючи реальну небезпеку для свого життя і здоров`я, не став чинити опір діям ОСОБА_13 та невстановленої особи, після чого невстановлена особа, діючи узгоджено з ОСОБА_13 , забрала у ОСОБА_16 поліетиленовий пакет, в якому знаходилися продукти харчування на загальну суму 105,75 грн., а ОСОБА_13 в свою чергу забрав у ОСОБА_16 мобільний телефон та банківську карту ПриватБанку № НОМЕР_2 . Так як ОСОБА_16 не став чинити опору, відчуваючи небезпеку свого життя і здоров`я, ОСОБА_13 , діючи згідно досягнутої з невстановленою особою домовленості, відібрав у останнього мобільний телефон «Samsung GT», вартість якого становить 2188 грн., пластикову картку Приват Банку № НОМЕР_2 та сумку з продуктами харчування на суму 105,57 грн., а всього майна на загальну суму 2293,57 грн. Після цього, заволодівши чужим майном на загальну суму 2293.57 грн., яке належить ОСОБА_16 , ОСОБА_13 разом з невстановленою особою з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_16 майнову шкоду.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора прокуратури Святошинського району міста Києва та просив вирок суду першої інстанції скасувати та доповнити кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України, доводи захисника, який в свою чергу заперечував проти задоволення апеляції прокурора і просив залишити її без задоволення, думку обвинуваченого, який в цій частині підтримав позицію захисника, вирішивши низку клопотань, заслухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В частині першого та третього епізодів, тобто дій обвинуваченого, які кваліфікуються за ч.1 ст.187 та ч.2 ст.187 КК України законність прийнятого судом рішення прокурором не оскаржується.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності збільшення обсягу обвинувачення.
Щодо безпосередніх доводів апеляційної скарги прокурора про безпідставність виключення з обсягу обвинувачення вказівку на кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України як зайву, то суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Вина обвинуваченого ОСОБА_13 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за обставин вказаних в обвинувальному акті і встановлених в судовому засіданні суду першої інстанції, доведена на підставі безпосередньо досліджених доказів, а саме:
- показами обвинуваченого ОСОБА_13 , наданими суду першої інстанції в частині спричинення потерпілому ОСОБА_17 легких тілесних ушкоджень, пояснив що під час, коли ОСОБА_17 схопив його сзаду, в цей час обвинувачений схопив ОСОБА_15 за револьвер і вони разом повалились на землю. В момент, коли він (обвинувачений) закрутив потерпілому руку, то почув вистріл, який відбувся з даного револьвера. Револьвер відлетів на 100 сантиметрів від них. Обвинувачений вихопив пістолет та побіг до себе додому. Вдома він помив руки, обличчя, почистив одяг та вийшов на балкон (через 20-30 хв.), щоб подивитись де ОСОБА_15 та, щоб останньому допомогти, але його вже там не було.
- показами потерпілого ОСОБА_18 , який був допитаний судом першої інстанції та показав суду, що 07.10.2014 приблизно о 23 год. він повертався з роботи, вийшов на зупинці «Підлісна» та йшов в напрямку будинку знайомого, з ним домовився про зустріч. Знайомий запропонував вийти до магазину по спиртне. Коли він йшов до магазину зустрів ще одного знайомого, йому запропонував піди з ним до магазину. Вийшовши з магазину він побачив обвинуваченого ОСОБА_13 , який був в нетверезому стані та розмовляв з охоронцем магазину з пляшкою коньяку в руці. Потерпілий разом зі своїм знайомим направилась до квартири, знайомий пішов додому, а ОСОБА_15 став біля під`їзду, щоб покурити і до нього неочікувано підійшов ОСОБА_13 , який взяв його за комірець та штовхнув в двері. Потерпілий, вдарившись головою об двері, втратив свідомість. Прийшовши до свідомості через декілька хвилин (3-4 хвилини), він побачив як ОСОБА_13 обшукує його сумку, в якій була зброя. Потерпілий швидко піднявся та почав втікати за будинок. В цей час обвинувачений зробив декілька пострілів в його сторону, але не попав. Потерпілий, забігши за будинку, підвернув ногу та впав на «корточки». В цей час ОСОБА_19 підбіг до нього та, приклавши пістолет до шиї впритул, вистрілив. Потерпілий впав, втратив свідомість. Прийшовши до свідомості через 2-3 години, побачив біля себе сумку та документи. Пістолета в сумці не було. Крім того, при ньому не було мобільного телефону та срібної цепочки з хрестиком. Потерпілий ОСОБА_15 попросив перехожих осіб викликати швидку допомогу та міліцію. Приїхала швидка допомога, забрала його в лікарню, де йому зробили операцію. Через деякий час потерпілий переніс ще одну операцію під час якої витягнули кулю. Після операції на деякий час він втратив пам`ять, йому важко було розмовляти;

- висновком експерта № 3252 від 25.12.2014, згідно якого у ОСОБА_15 виявлені наступні тілесні ушкодження: сліпе кульове поранення шийного відділу хребта, вхідний отвір розташований на рівні 1-го шийного хребця паравертебрально зліва діаметром 3 мм, при проведені рентгенологічних досліджень встановлено наявність стороннього тіла металевої щільності (кулі) в м`яких тканинах шиї на рівні бокової маси тіла 1-го шийного хребця зліва, без ознак кісткових ушкоджень та компресії (здавленая) хребетної артерії. При проведені оперативного втручання була вилучена сферична куля чорного кольору. Вищезазначені рубці виявлені при огляді ОСОБА_15 у приміщенні експертної установи, є результатом загоювання поранення та ран від оперативних втручань (первинної хірургічної обробки, ревізії рани та вилучення кулі).Вказане ушкодження спричинене тупим предметом, за давністю утворення, враховуючи його морфологічні особливості, може відповідати даті 07.10.2014 не є небезпечним для життя та відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм розладу здоров`я). Враховуючи характер виявленого тілесного ушкодження, утворення його при падінні із вертикального чи близького до нього положення ? виключається.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_13 , але разом з тим, не врахував, що розбій вважається закінченим з моменту нападу, тобто з моменту застосування насильства, незалежно від того, чи вдалося винному заволодіти майном. Отже, правильно встановивши фактичні обставини, суд першої інстанції не звернув уваги, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_15 встановлені висновком судово-медичної експертизи № 3252 від 25.12.2014 у виді сліпого кульового поранення шийного відділу хребта, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень і що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за критерієм тривалості розладу здоров`я були заподіяні потерпілому через певний, незначний проміжок часу після розбійного нападу, що і зазначено в обвинуваченні і за даних обставин не можуть охоплюватися розбійним нападом, а потребують окремої кваліфікації за ч.2 ст.125 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_13 за ч.2 ст. 125 КК України колегія суддів, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, які встановлені судом першої інстанції, зокрема його молодий вік, стан його здоров`я, не працевлаштованість, притягнення до відповідальності вперше, позитивні характеристики з місця постійного проживання та з місця навчання, не перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому суд зважає на конкретні обставини нанесення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень та спосіб їх спричинення шляхом вистрілу в шию за допомогою револьвера після того як потерпілий прийшов до тями та намагався втекти, що в цілому на переконання колегії суддів вказує на необхідність призначення ОСОБА_13 найбільш суворого виду покарання, передбаченого ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки, а остаточне покарання визначити за правилами ч.1 ст. 70 КК України .

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Також обвинуваченому ОСОБА_13 у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України слід зарахування строк попереднього ув`язнення в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404,405,407,420 КПК України, колегія суддів, ?

У Х В А Л И Л А
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 20.08.2015 задовольнити.
Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 20.08.2015 відносно ОСОБА_13 визнаного винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України та згідно ч.1 ст.70 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна, скасувати в частині виключення з обсягу обвинувачення ОСОБА_13 вказівки на кваліфікацію його дій за ч.2 ст.125 КК України, а в решті залишити без мін.

Визнати винним ОСОБА_13 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши йому покарання за даною частиною даної статті кримінального закону у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_13 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного даним вироком за ч.2 ст. 125 КК України , більш суворим за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 20.08.2015, і остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі на строк 08 ( вісім) років з конфіскацією майна .

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_13 строк попереднього ув`язнення в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 11.11.2014 по 20.06.2017 включно.

Вирок набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з часу отримання ним копії судового рішення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-кп/796/118/2017
Категорія: ч. 2 ст. 187КК України
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_20
Доповідач ОСОБА_1