№ 336/2377/17
провадження № 1-кп/336/269/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2017 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
04.12.2015 р. Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.395 КК України до 2 місяців арешту, звільнена 27.05.2016 р. по відбуттю строку покарання, -
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, -
15.02.2017 р. приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, впевнившись, що її злочинні дії ніким не помічені таємно з вази викрала золоті прикраси, а саме:
каблучку 585 проби, вагою 1,74 грам, розміром 14,5 мм, з каменем білого кольору округлої форми в верхній частині каблучки;
каблучку 585 проби, вагою 1,53 грами, розміром 15 мм, у вигляді сердечка з каменями білого кольору по окантовці, округлої форми;
ланцюжок 583 проби, вагою 1,93 грами, довжиною 45 см., плетіння у вигляді дрібних ланок;
підвіску 583 проби, вагою 1 грам, у вигляді літери «М», що належать ОСОБА_4 , та, використовуючи паспорт свого співмешканця, який не перебував з нею в злочинній змові, уклала фінансовий договір під заставу майна № 00014136 від 15.02.2017 р. із повним товариством «Нікітіч і компанія «Ломбард «Карат», яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул..Шкільна, б.32, передавши викрадене нею майно, яке було оформлено як ланцюг (брухт) із золота 583 проби, загальною вагою 1,57 грам, підвіска (брухт) із золота 583 проби загальною вагою 1 грам, каблучка із вставками (брухт) із золота 585 проби загальною вагою 1,53 грама та в результаті отримала грошові кошти в сумі 2630 грн., яким розпорядилась на власний розсуд.
Далі 16.02.2017 р. ОСОБА_6 , використовуючи паспорт свого співмешканця, який не перебував з нею в злочинній змові, уклала фінансовий договір під заставу майна № 00014139 від 16.02.2017 р. із повним товариством «Нікітіч і компанія «Ломбард «Карат», яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул..Шкільна, б.32, передавши викрадене нею майно, яке було оформлено як каблучка із вставками (брухт) із золота 585 проби загальною вагою 1,74 грам у результаті чого отримала грошові кошти в сумі 990 грн., якими розпорядилась на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3620 грн.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
07 червня 2017 року у даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 в порядку, передбаченому положеннями ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачена за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст.471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір майнової шкоди, яку ОСОБА_6 повинна відшкодувати у разі затвердження даної угоди, при цьому обвинувачена у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію її дій за ч.1 ст.185 КК України.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинна понести за вчинене нею кримінальне правопорушення, а саме: ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України із звільненням від покарання з іспитовим строком в 1 рік, з покладенням на засуджену, на підставі ст.76 КК України, обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань апробації; повідомляти уповноважений орган з питань апробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. ОСОБА_6 зобов`язана відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду в сумі 6000 (шість тисяч) грн. на протязі 6 (шести) місяців з моменту набрання вироком законної сили, а саме по 1000 (одній тисячі) кожен місяць: до 01 липня 2017 року, до 1 серпня 2017 року, до 1 вересня 2017 року, до 1 жовтня 2017 року, до 1 листопада 2017 року, до 1 грудня 2017 року.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченій.
Розглядаючи, в порядку встановленому п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою дотримані вимоги і правила кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, не заперечували проти затвердження даної угоди і призначення обвинуваченій узгодженого в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та ОСОБА_6 та призначити останній узгоджену ними міру покарання, при цьому підтвердив, що йому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження її права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України.
Обвинувачена в судовому засіданні також просила суд вказану угоду затвердити і призначити їй узгоджену в угоді міру покарання та інші, передбачені угодою заходи.
Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнала себе винуватою, відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. Крім того, потерпілий в свою чергу цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.
Перевіряючи угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст.65 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому її дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, за якою належить призначити обвинуваченій узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст.100 КПК України.
Керуючись вимогами ст.ст.122, 314ч.1, 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 07 червня 2017 року, у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання протягом іспитового строку 1 (один) рік, зобов"язавши її: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 2) періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 6000 (шість тисяч) грн. на протязі 6 (шести) місяців з моменту набрання вироком законної сили, а саме по 1000 (одній тисячі) кожен місяць: до 01 липня 2017 року, до 1 серпня 2017 року, до 1 вересня 2017 року, до 1 жовтня 2017 року, до 1 листопада 2017 року, до 1 грудня 2017 року.
Речовий доказ: специфікацію до договору 1 та 2, № 00014136 від 15.02.2017 р. та специфікації до договору 1 та договору 2, № 00014139 від 16.02.2017 р. ПТ «Нікітіч і Компанія «Ломбард «Карат», долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржено, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя