печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5301/17-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді вантажника ТОВ «ІнТайм», не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.12.2002 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 08.02.2005 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.309 КК України, з застосування ст.71 КК України, до 2 років 2 місяців позбавлення волі; 24.03.2008 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; 01.03.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2, 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 25.10.2013 Голосіївським районний судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:
08.01.2017 приблизно о 00 год. 10 хв. ОСОБА_4 проводив час у центральній частині міста Києва, перебуваючи на бульварі Лесі Українки.
Повертаючись додому, приблизно о 02 год. 15 хв. цього ж дня, ОСОБА_4 дійшов до будинку № 24 на бульварі Лесі Українки в м. Києві. На території внутрішнього двору будинку за вказаною адресою ОСОБА_4 помітив припаркований навпроти під`їзду № 1 автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер Прадо» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Діставши ліхтарик з кишені власної куртки, ОСОБА_4 через вікно посвітив всередину автомобіля, де у вантажному відсіку помітив чорний футляр, схожий на ящик з інструментами. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось в автомобілі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, з метою незаконного заволодіння чужим майном та власного збагачення, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, розбив каменем заднє праве вікно автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н.з. НОМЕР_1 , отримавши таким чином можливість доступу до його салону. З вантажного відсіку автомобіля ОСОБА_4 таємно викрав пластиковий футляр чорного кольору, всередені якого знаходився автомобільний гідравлічний домкрат, та, маючи реальну змогу розпорядитись викраденим майном, сховав його до власного рюкзака.
Одразу після цього, з метою приховування своїх злочинних дій та не бажаючи бути викритим у скоєному, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, попрямувавши по бульвару Лесі Українки в м. Києві, де неподалік будинку № 30 безпосередньо після вчинення злочину був затриманий працівниками поліції з викраденим ним та схованим у власному рюкзаку автомобільним гідравлічним домкратом, вартістю 700 грн., що належить ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, таємно викрав автомобільний гідравлічний домкрат, вартістю 700 грн., що належить ОСОБА_5 , тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав в повному обсязі підтвердив фактичні обставини вчинення злочину згідно обвинувального акту, та показав, що дійсно він викрав речі з автомобіля, у скоєному щиро кається, просив суворо не карати та не позбавляти його волі.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів потерпілого, свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведеною повністю.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, те що він відноситься до злочину середньої тяжкості, є умисним, корисливим, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має на утриманні малолітню дитину та тяжко хвору матір, стан здоров`я, дані, які характеризують особу обвинуваченого, те, що злочин вчинено при незнятій та непогашеній судимості, відсутність належних висновків, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди, а також активне сприяння розкриттю злочину, оскільки показання ОСОБА_4 було покладено в основу обвинувачення у провадженні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочину.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що, не зважаючи на декілька обставин, що пом`якшують покарання, а також час який пройшов з моменту вчинення злочину, наявність утриманців, дані щодо судимостей особи і обставина, що обтяжує покарання унеможливлюють призначення покарання, що не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Речові докази:

-автомобільний гідравлічний домкрат в корпусі з металу червоного кольору з маркуванням «У:034747» та пластиковий футляр в корпусі чорного кольору від автомобільного гідравлічного домкрату, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому;

Запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_6