Єдиний унікальний № 500/6109/16-к
Провадження № 1-кп/500/95/17
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
25 січня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
потерпілий ОСОБА_4 ,
представники потерпілого: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_7 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002404, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого водієм в КУ «Дунайська басейнова лікарня на водному транспорті», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:
18 вересня 2015 року, приблизно о 14:00 годині, в м. Ізмаїлі Одеської області водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ-2410» реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухаючись по вул. Семінарська з боку вул. Білгород-Дністровської в напрямку вул. Комерційної, в порушення вимог п. 1.3, п/п. п/п. «б», «д» п. 2.3, п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, на перехресті вул. Семінарської з проспектом Суворова (парна сторона), не надав дорогу пішоходу ОСОБА_4 , який по пішохідному переході переходив проїзну частину вул. Семінарської справа наліво за ходом руху автомобіля, в результаті на пішохідному переході здійснив на нього наїзд.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_4 отримав травму грудної клітини та нижніх кінцівок: закритий медіальний перелом шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 112 від 10 березня 2016 року відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості (термін загоєння понад 21 день) розладу здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 18.09.2015 р. він перебував на роботі, а саме керував автомобілем марки «Волга ГАЗ-2410», д/н НОМЕР_2 , який належить Дунайській басейновій лікарні, де він працює водієм. Близько 14:00 год. на вказаному автомобілі він повертався від Променевої терапії, куди відвозив обід, та рухався по вул. Ватутіна (стара назва) з боку вул. Білгород-Дністровської, він перетинав пр. Суворова, там був пішохідний перехід, на якому він не помітив пішохода та збив його. Він відразу ж вийшов з автомобіля, викликав працівників міліції. Його відвели на освідування, а потерпілого забрала машина швидкої допомоги. Після цього, потерпілий казав йому, що йому потрібно робити операцію, на яку слід витратити 20 000 грн., але у нього не було можливості відшкодувати усю суму, тому він взяв кредит та відшкодував потерпілому 11 700 грн. за моральну шкоду та за його транспортування.

Представник персоналу органу пробації у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений Ізмаїльський МРВ КВІ УДПтС України в Одеській області (далі КВІ), про що свідчить розписка про отримання повідомлення. Згідно листа КВІ від 12.12.2016 р. за № 5454, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2016 р. №348 «Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції», наказу ДПтС України від 30.09.2016 р. №291/ОД-16 «Про утворення комісії з ліквідації управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області», розпочато ліквідаційну процедуру кримінально-виконавчої інспекції, а уповноважений орган з питань пробації на даний час ще не створений. Відповідно ж до ч.3 ст. 327 КПК України, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явився, потерпілий ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не заперечували проти проведення судового розгляду у його відсутності.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів у добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч.3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_4 , дослідженням висновку судово-медичної експертизи, документів щодо судових витрат, а також документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину також у повному обсязі підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що 18.09.2015 р., біля 14:00 год., він зі своїм товаришем повертався з центрального ринку м.Ізмаїл, переходив через пішохідний перехід, де його збив автомобіль марки «Волга». До нього відразу підбіг водій автомобіля, потім приїхала швидка допомога та його відвезли в лікарню, а ввечері до нього знов прийшов водій автомобіля обвинувачений ОСОБА_7 . ОСОБА_7 відшкодував йому 11 700 грн. за моральну шкоду та за витрати з транспортування в лікарню в м. Одеса. Операція йому не проводилася, оскільки на неї потрібно 25 000 грн., яких у нього немає, а гроші, що надав йому обвинувачений, він витратив на ліки. Таким чином завдана йому шкода не відшкодована в повному обсязі, але обвинуваченого ОСОБА_7 він пробачає та просить суд суворо його не карати.

Крім того, згідно даним висновку судово-медичної експертизи № 112 від 10.03.2016р., у ОСОБА_4 виявлена поєднана травма грудної клітини та нижніх кінцівок: закритий медіальний перелом шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням, забій, геміпарез лівого колінного суглоба, садна по передній поверхні лівого колінного суглоба на правій стопі і лівій лопатці. Є можливим утворення ушкоджень у результаті дорожньотранспортної пригоди при зіткненні рухомого транспортного засобу (автомобіля) з людиною, з подальшим струсом тіла, відкиданням і ковзанням по дорозі. Переважно лівостороння локалізація ушкоджень вказує на те, що вони виникли в результаті первісної дії травмуючої сили на ліву половину тіла. Виявлена поєднана травма грудної клітки та нижніх кінцівок у ОСОБА_4 не викликало небезпечні для життя явища, проте при нормальному перебігу тягне розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш ніж 21 день), і відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що досліджені судом докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Тому суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив необережний злочин невеликої тяжкості.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується позитивно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданого збитку та надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд не вбачає.

При ухваленні вироку суд позбавлений можливості прийняти до відома досудову доповідь з інформацією про характеристику обвинуваченого, оскільки така не була складена у зв`язку з тим, що відповідно до наведеного листа Ізмаїльського МРВ КВІ УДПтС України в Одеській області № 5454 від 12.12.2016 р. уповноважений орган з питань пробації на даний час ще не створений та чинним законодавством не визначені форма, зміст та порядок складання досудової доповіді.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій вважає, що винуватому ОСОБА_7 достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів буде призначення покарання у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності у призначенні більш суворих видів покарання з числа передбачених за вчинений злочин. Також, враховуючи, що керування транспортними засобами безпосередньо пов`язане з роботою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд не вбачає підстав для призначення йому додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не затримувався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Суд також вважає за необхідне в силу ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових: авто-технічної експертизи № 393-А від 27.10.2015 р. у сумі 552,42 грн. та транспортно-трасологічної експертизи № 394-А від 26.10.2015 р. у сумі 2 762,10 грн., а всього у сумі 3 314,52 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в загальному розмірі 3 314,52 грн. (три тисячі триста чотирнадцять гривень 52 копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1