АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1427/17 Справа № 185/3057/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000795, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що в обвинувальному акті зазначені відомості про місце проживання обвинуваченого, які не відповідають дійсності.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою і невмотивованою, та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями кримінального процесуального законодавства.

Посилається на те, що зазначене в обвинувальному акті місце проживання обвинуваченого, а саме: АДРЕСА_1 , на момент направлення обвинувального акту з додатками до суду відповідає дійсності та підтверджується, зокрема, довідкою-характеристикою, виданою Вербківською сільською радою, та письмовими поясненнями, долученими до рапорту о/у ВКП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, який виконував ухвалу суду про привід, з яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 проживав за вказаною адресою, втім приблизно два місяці тому покинув зазначене місце проживання.

Вищезазначене, в свою чергу, свідчить про те, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Крім того вказує, що якщо обвинувачений не з`явився без поважної причини до суду на виклик, то суд в свою чергу має право зупинити провадження відносно нього та оголосити його в розшук.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки підготовче судове засідання проведено за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , питання про повернення обвинувального акту вирішено без його участі, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в розгляді справи в суді першої інстанції і просив ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіряючи доводи прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального кодексу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; обвинувальний акт не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Аналізуючи висновки суду про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_9 вимогам закону, колегія суддів вважає їх обґрунтованими зважаючи на те, що згідно п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого, в тому числі місце його проживання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні дані кожного обвинуваченого, зокрема місце його проживання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається що, обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово не з`являвся до суду, у зв`язку з чим підготовче судове засідання неодноразово відкладалося. Для забезпечення явки обвинуваченого судом було прийнято рішення про його привід, проте згідно рапорту працівників поліції (а.с.24) обвинуваченого ОСОБА_8 доставити в судове засідання не виявилось можливим, оскільки за вказаною адресою мешкання обвинувачений не проживає близько двох місяців та встановити місце його мешкання не надалось можливим.
Крім того обвинуваченому ОСОБА_8 за місцем його фактичного проживання направлялась судова повістка, яка була повернута у зв`язку з тим, що адресат за зазначеною адресою не проживає (а.с.14,15).
Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо невідповідності зазначеної в обвинувальному акті адреси місця проживання обвинуваченого ОСОБА_8 фактичному місцю його проживання, яка свідчить про невідповідність вказаного обвинувального акту вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Також приймається до уваги, що, як випливає із реєстру матеріалів досудового розслідування, сторона обвинувачення на зверталась до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу з метою запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі і ризику переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду. В свою чергу, суд першої інстанції використав всі можливі заходи, передбачені КПК України для забезпечення явки обвинуваченого до суду.

Крім того, доводи прокурора щодо зазначення в обвинувальному акті належного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , - АДРЕСА_1 , - спростовуються змістом самого обвинувального акту, згідно якому об`єктивна сторона інкримінованого цьому обвинуваченому кримінального правопорушення полягала в тому, що останній, перебуваючи під адміністративним наглядом, своє місце проживання за даною адресою залишив самовільно, без дозволу органів поліції, та почав проживати у м. Києві, а вказана адреса була зазначена в обвинувальному акті лише як місце реєстрації обвинуваченого.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим, та погоджується з тим, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків, а саме для встановлення належного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_8 та зазначення його в обвинувальному акті, у зв`язку з чим відповідні доводи прокурора є необґрунтованими, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року про повернення обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0000795 за обвинуваченням ОСОБА_8 заст. 395 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4