Справа №636/4380/16-к
1-кп /636/493/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2016 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.
За Конституцією України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію, а відповідний указ Президента України підлягає затвердженню Верховною Радою України (пункт 31 частини першої статті 85, пункт 20 частини першої статті 106).
Протягом 2014 - 2015 років Президентом України неодноразово приймались рішення про часткову мобілізацію, а саме: Указ Президента України від 17 березня 2014 року №303 (затверджено Законом України від 17 березня 2014 року №1126УІІ), Указ Президента України від 06 травня 2014 року №454 (затверджено Законом України від 06 травня 2014 року №1240УІІ). ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом з 22 серпня 2014 року.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №48 від 03 березня 2015 року лейтенанта ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира 3 взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, лейтенант ОСОБА_4 у відповідності до вимог1 ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
Проте, лейтенант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок ; виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення та виявив небажання проходити військову службу та тимчасово ухилитись від її проходження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, лейтенант ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 28 грудня 2015 року, в порушення ст.ст. 2, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, нез`явився вчасно без поважних причин до місця служби - військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та станом до 13 січня 2016 року до місця служби не повертався, а вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №4 від 08 січня 2016 року ОСОБА_4 увільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження командира частини польова пошта НОМЕР_1 з 07 січня 2016 року. 13 січня 2016 року ОСОБА_4 добровільно прибув до військової частини польова пошта. НОМЕР_1 , та якого відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 наказ №7 від 13 січня 2016 року зараховано на всі види забезпечення.
Крім того, продовжуючи тимчасово ухилятись від військової служби, діючи умисно, без поважних причин, в умовах особливого періоду, з 19 січня 2016 року по 05 лютого 2016 року, ОСОБА_4 не з`являвся без поважних причин до місця служби - військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 . Враховуючи вищевикладене, 29 січня 2016 року відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №20 від 29 січня 2016 року ОСОБА_4 знято з усіх видів забезпечення. Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №27 від 05 лютого 2016 року у зв`язку з добровільним прибуттям ОСОБА_4 його зараховано на всі види забезпечення.
Також, ОСОБА_4 , з метою тимчасово ухилитись від військової служби, діючи умисно, в умовах особливого періоду з 22 березня по 13 червня 2016 року до місця служби не повертався, а вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби. У зв`язку із систематичним невиконанням своїх службових обов`язків та відсутністю на службі, 31 березня 2016 року відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № НОМЕР_2 ОСОБА_4 увільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_3 №66 від 09 квітня 2016 року ОСОБА_4 увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони зазначені в обвинувальному акті.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів по справі, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює, крім того учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи, а саме: допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого:
- згідно службової характеристики - обвинувачений під час проходження військової служби зарекомендував себе з негативного боку.
- довідки головних лікарів обласного психоневрологічного диспансеру від 01.04.2016 року за №1151 та наркологічного диспансеру від 08.04.2016 року за №643 свідчать про те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра у вказаних закладах в м. Хмельницький не перебуває.
Дослідивши, співставивши та проаналізувавши вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та таких, що в сукупності з іншими наведеними доказами дозволяють суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, негативно характеризуючи особу дані, пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття, обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає, також судом враховується те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
У з`язку з призначенням ОСОБА_4 покарання, не пов`заного з реальним позбавленням волі, суд вважає за необхідне скасувати застосований ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.11.2016 року відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374 - 376 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції (уповноваженого органу з питань пробації), повідомляти їй (уповноваженому органу з питань пробації), про зміну місця мешкання, періодично з`являтися на реєстрацію.
Нагляд за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на командира військової частини НОМЕР_3 , а в разі його звільнення з військової служби - на кримінально-виконавчу інспекцію (уповноважений орган з питань пробації) за місцем його проживання.
Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити засудженого з-під варти в залі судового засідання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуюча: