У Х В А Л А
26.12.2016 р.
Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ;
із участю: - секретаря ОСОБА_2 ,
- заявника ОСОБА_3 ,
- прокурора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка скаргу ОСОБА_3 на рішення та бездіяльність слідчого, бездіяльність прокурора,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 21.12.2016 року звернувся до слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду із скаргою з вимогами визнати незаконною бездіяльність слідчого та прокурора м.Жмеринка при провадженні досудового розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 12.08.2016 року та скасувати постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 12.08.2016 року і направити її для продовження досудового розслідування, вказавши, що 12.08.2016 року була порушена кримінальна справа за ч.1 ст.162 КК України, згідно якої він є потерпілим, однак слідчий ОСОБА_5 прийняв рішення про закриття кримінального провадження, проте коли саме останнім було прийнято рішення слідчий не пам`ятає та будь-яких повідомлень про закриття кримінального провадження йому не надсилалось.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , уточнив вимоги скарги та просив скасувати постанову слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 13.12.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 12.08.2016 року; визнати неправомірною бездіяльність прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 12.08.2016 року. Вказав, що бездіяльність слідчого пов`язана з винесенням незаконного рішення та невиконанням процесуальних дій, які його зобов`язав виконати прокурор, а бездіяльність прокурора полягає в нездійсненні контролю за виконанням слідчим його вказівок. Пояснив, що до даного кримінального провадження має відношення три особи, тобто це він, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вважає, що слідчий мав би поїхати до Сербинівської сільської ради та отримати у них документи щодо правового статусу цих осіб, з`ясувати чи зареєстровані останні у цьому будинку або проживають там, кому даний будинок належить, коли він збудований та чи придатний для проживання в ньому, однак слідчий замість цього відібрав пояснення у цих осіб, долучив до матеріалів кримінального провадження документи, які не мають жодного відношення до справи, та не співставляючи факти, закрив кримінальне провадження, посилаючись на вимоги Сімейного кодексу України про спільну сумісну власність. Зауважив, що у постанові слідчого про закриття кримінального провадження зазначено, що він добровільно впустив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до будинку, однак він цього не робив, він дозволяє ОСОБА_6 заходити тільки на земельну ділянку. Зауважив, що останні не мають жодних документів на будинок, вони з 20.01.2016 року зняті з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та їх постійне місце проживання в м.Києві, а він за вказаною адресою зареєстрований та використовує даний будинок для проживання. Вказав, що право власності на земельну ділянку за цією адресою ОСОБА_6 було законодавчо оформлене в грудні 2016 року, а кримінальне провадження відкрито набагато раніше. Також зазначив, що у оспорюваній постанові слідчий посилається на рішення сільської ради від 2014 року, однак воно не стосується даного будинку. Також вказав, що ним надано багато доказів, які спростовують покази свідків, але слідчий не взяв їх до уваги при прийнятті рішення та не долучив до матеріалів кримінального провадження. Посилаючись на те, що слідчий не виконав вказівки прокурора щодо допиту сусідів та голови сільської ради, просив задоволити дану скаргу.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даної скарги, вказавши, що слідчий приймаючи дане рішення про закриття кримінального провадження, об`єктивно з`ясував всі обставини по даному кримінальному провадженню, які вважав за необхідне для законності прийняття кінцевого рішення по даній справі. Повідомив, що ОСОБА_6 позбавлена права власності на житловий будинок, однак остання не позбавлена права власності на земельну ділянку, а тому на його думку, слідчим об`єктивно досліджено кому належить ця земельна ділянка. Зазначив, що наразі немає судового рішення з приводу приналежності даного будинку комусь із подружжя, а тому він офіційно нікому не належить, однак ОСОБА_6 у 2016 році надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо вказаного домоволодіння та поштова адреса на нього також рахується за ОСОБА_6 . Вказав, що в даному кримінальному правопорушенні немає суб`єктивної сторони, оскільки ОСОБА_6 вважала, що законно увійшла до будинку, так як в майбутньому збиралась узаконити право власності на нього. З приводу бездіяльності повідомив, що слідчий є процесуально незалежною особою в прийнятті рішення про закриття провадження, як тільки він вважає, що зібрав достатньо доказів для прийняття остаточного рішення по справі, та в подальшому вже передбачений відповідний порядок його скасування. Вважає, що дана скарга є необґрунтованою та просив відмовити у її задоволенні.
Слідчий Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 належно повідомлений про дату та час проведення судового засідання, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду скарги не подав, однак його неявка, не становить перешкод розгляду скарги відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України.
Заслухавши пояснення заявника та прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить наступного.
Відповідно до вимог ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення, зокрема, органів досудового розслідування. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.
Відповідно до ч.1,2 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності, а якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою - з дня отримання особою її копії.
Згідно положень ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги, зокрема, на рішення слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Так в судовому засіданні встановлено, що вимоги скарги ОСОБА_3 пред`явлені стосовно рішення слідчого, а саме: постанови слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 13.12.2016 року.
При цьому з доданої копії оскаржуваної постанови слідчого Жмеринського ВП ОСОБА_5 від 13.12.2016 року (а.с.к.п.45-46) вбачається, що останнім кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 12.08.2016 року закрито, у зв`язку з відсутністю складу злочину передбаченого ч.1 ст.162 КК України та складу будь-якого іншого злочину.
В обгрунтуванні таких висновків слідчим наведено обставини, щодо належності ОСОБА_8 на праві власності земельної ділянки за адесою: АДРЕСА_1 , та вимоги Сімейного кодексу України щодо поділу майна, яке належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності подружжя.
Проте, такі висновки слідчого є вочевидь необ`єктивними, у тому числі з врахуванням наведених заявником обставин, визначають неповноту та поверховість з`ясування слідчим Жмеринського ВП ОСОБА_5 фактичних обставин кримінального провадження №0000021, а тому оскаржувана постанова від 13.12.2016 року про його закриття є передчасною та недостатньо обгрунтованою в частині відсутності ознак об`єктивної сторони складу злочину за нездійсненого аналізу відсутності сукупності складових його кваліфікуючої ознаки, та передусім прав власності, володіння чи користування учасниками заявленого конфлікту відповідним житловим будинком, як об`єктом житла, порушення гарантованої недоторканості якого визначає суспільну небезпечність такого кримінального правопорушення. Встановлення відсутності об`єктивної сторони даного злочину передбачає належне та безумовне з`ясування правомірності проникнення до житла громадянина інших осіб, якщо таке мало місце, отримання за потреби його добровільної згоди на це. Задля визначення наявності або відсутності складу даного кримінального правопорушення істоне значення має характер дій щодо їх умислу та мети.
Вжиті слідчим заходи досудового розслідування за обсягом оглянутого в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000021 наразі є невиправдано обмеженими та не становлять належного з`ясування та відповідного висновку у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження ані стосовно дійсного правового статусу житлового будинку, ані щодо відповідних прав на нього кожного з осіб, які є учасниками подій за змістом поданої заяви про злочин.
Така поверховість досудового розслідування у чималому ступені зумовлена невиконанням слідчим Жмеринського ВП ОСОБА_5 наданих йому вказівок прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , з переліку яких формально є виконаною лише вимога щодо допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Решта отриманих та долучених слідчим до матеріалів кримінального провадження документальних відомостей належного виконання усіх вказівок прокурора, які є обов`язковими для слідчого, надто за кардинальних суперечностей між твердженнями обох сторін учасників події, стосовно чого власним доводам заявника ОСОБА_3 за змістом оскаржуваної постанови не надано правової оцінки та не наведено грунтовного їх спростування. Будь-яких відомостей та їх системного аналізу стосовно взаємовідносин сторін конфлікту, обставин побудови нового будинку, про існування якого стверджує заявник, наявності чи відсутності домовленості сторін щодо його використання, перебування або ні у даному будинку особистих речей кодишньої дружини та дітей заявника на підставі пояснень сусідів чи інших родичів, певного кола знайомих, за відомостями органу місцевого самоврядування, згідно огляду у встановленому порядку об`єктів нерухомого майна мотивування постанови про закриття кримінального провадження не містить.
У зв`язку з наведеними недоліками ця постанова підлягає скасуванню слідчим суддею як така, що не відповідає критеріям, встановленим ст.110 КПК України щодо рішення слідчого.
Разом з тим, слідчим суддею визначаються безпідставними вимоги заявника ОСОБА_3 щодо оспорюваної ним бездіяльності слідчого та прокурора, оскільки вказані ним види бездіяльності останніх стосовно невиконаннян слідчим вказівок прокурора та відповідно нездійснення прокурором контролю за виконанням слідчим його вказівок не належать до встановленого законом обмеженого переліку підстав оскарження бездіяльності відповідної сторони обвинувачення, що можуть бути під час досудового розслідування предметом оскарження до слідчого судді та розгляду ним таких вимог саме на цьому етапі кримінального провадження, а тому в цій частині вимог скарга задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 56, 110, 220, 284, 303-307, 369-372 КПК України,
УХВАЛИВ :
Скаргу задоволити частково.
Постанову слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 13.12.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 12.08.2016 року, - скасувати.
Вимоги скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 12.08.2016 року, - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя