УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого детектива Національного бюро Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

03 липня 2017 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого детектива Національного бюро Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовується тим, що НАБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000263 від 13 квітня 2017 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.03.2017 об 11 год. 09 хв. автоматизованою системою документообігу суду суддю Троїцького районного суду Луганської області ОСОБА_3 визначено для одноособового розгляду судової справи № 433/421/17 за позовом ОСОБА_4 до Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування.
Одразу ж після цього у ОСОБА_3 з метою особистого збагачення виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди за ухвалення рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 , в інтересах якої діяла ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, 02.03.2017, у період часу з 12 год. 18 хв. до 12 год. 23 хв., перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 9, розташованого у будівлі Троїцького районного суду Луганської області за адресою: Луганська область, смт. Троїцьке, вул. 1-го Травня, буд. 5 А, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_5 надала судді Троїцького районного суду Луганської області ОСОБА_6 , яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 2500 гривень за ухвалення рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 .
Після цього, 28.03.2017 в тому ж місці суддя ОСОБА_3 ухвалила рішення про задоволення у повному обсязі позовних вимог ОСОБА_4 до Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування у цивільній справі № 433/421/17, тобто з використанням наданої їй влади вчинила дії, за які при вищевикладених обставинах одержала неправомірну вигоду.
Крім того, 23.05.2017, у денну пору доби, у приміщенні будинку АДРЕСА_1 до ОСОБА_5 , яка проживає за вказаною адресою та здійснює професійну діяльність з надання правової допомоги громадянам, звернулися ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо надання правової допомоги стосовно узаконення на території України правочину щодо відчуження нерухомого майна, яке здійснено на території м. Луганськ, що внаслідок проведення антитерористичної операції є тимчасово непідконтрольною Україні територією та унеможливлює здійснення державної реєстрації відповідного правочину.
ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що узаконення такого правочину можливе шляхом ухвалення судового рішення внаслідок розгляду цивільної справи за позовом покупця нерухомого майна до його продавця. При цьому в ОСОБА_5 , яка при вищеописаних обставинах вже надавала судді Троїцького районного суду Луганської області ОСОБА_3 неправомірну вигоду за вчинення останньою дій з використанням наданої їй влади, виник злочинний умисел на пособництво судді Троїцького районного суду Луганської області ОСОБА_3 в одержанні неправомірної вигоди від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ухвалення судового рішення в їхніх інтересах. У зв`язку з цим вона повідомила останнім, що через сумнівність законності ухвалення такого рішення не всі судді можуть його ухвалити, а ухвалити його можна лише за грошову винагороду.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 одразу ж зустрілась з суддею ОСОБА_3 поблизу будівлі Троїцького районного суду Луганської області за адресою: Луганська область, смт. Троїцьке, вул. 1-го Травня, буд. 5 А, з якою домовилась діяти за попередньою змовою групою осіб та одержати від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 упродовж місяця неправомірну вигоду за постановлення ухвали про відкриття провадження у цивільній справі та ухвалення судового рішення про набуття права власності на нерухоме майно.
Після зустрічі з суддею ОСОБА_3 ОСОБА_5 у приміщенні свого будинку повідомила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про необхідність подання до Троїцького районного суду Луганської області позовної заяви від іменні покупця їх квартири - ОСОБА_9 до них як продавців та відповідачів у справі про набуття права власності на нерухоме майно, а також надання неправомірної вигоди в сумі 9 000 гривень за постановлення ухвали про відкриття провадження у цивільній справі та ухвалення судового рішення про набуття права власності на нерухоме майно.
Після цього, ОСОБА_5 подано обумовлену позовну заяву до Троїцького районного суду Луганської області та 24.05.2017, о 14 год. 59 хв., автоматизованою системою документообігу суду суддю Троїцького районного суду Луганської області ОСОБА_3 визначено для одноособового розгляду судової справи № 433/916/17 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про визнання права власності на майно.
На виконання вищевказаних домовленостей, 24.05.2017 суддя ОСОБА_3 винесла ухвалу за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відкриття провадження у справі № 433/916/17, а також повідомила ОСОБА_5 про необхідність передачі їй за посередництва останньої неправомірної вигоди в сумі 6000 гривень.
У подальшому, з метою реалізації вказаного злочинного умислу, 30.06.2017, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будівлі Троїцького районного суду Луганської області за адресою: Луганська область, смт. Троїцьке, вул. 1-го Травня, буд. 5 А, одержала від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 9 000 грн., частину з яких у сумі 6 000 повинна була передати судді Троїцького районного суду ОСОБА_3 як неправомірну вигоду за постановлення нею ухвали про відкриття провадження у цивільній справі та ухвалення судового рішення про набуття права власності на нерухоме майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 30.06.2017, близько 13 год., перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 9 Троїцького районного суду Луганської області, що за адресою: Луганська область, смт. Троїцьке, вул. 1-го Травня, буд. 5 А, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення та збагачення судді ОСОБА_3 , ОСОБА_5 повторно надала судді Троїцького районного суду Луганської області ОСОБА_3 , яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 6 000 гривень за постановлення ухвали про відкриття провадження у цивільній справі та ухвалення судового рішення про набуття права власності на нерухоме майно. Іншу частину неправомірної вигоди в сумі 3 000 гривень ОСОБА_5 залишила собі.
Одразу ж після указаних обставин ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були викриті працівниками правоохоронних органів.
30.06.2017 о 20 год. 25 хв. ОСОБА_5 затримана у порядку ст. 208 КПК України та 01.07.2017 о 14 год. 30 хв. їй повідомлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 та ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст.369 КК України.

Під час проведення санкціонованого обшуку в житловому будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено:

- предмет неправомірної вигоди 15 купюр номіналом по 200 гривень кожна з такими серіями і номерами: ЕЯ 5624404; ВД 7472933; ЗЗ 1421356, КН 8917751, СЄ 8076650, ЄЧ 8651799; ЕЦ 4236833, ПЄ 7100726, ЕШ 8992504, КЛ 1752079, ЕВ 1433099, КЖ 1435096, ЗД 2777163, ПЗ 2397743, ХА 9378357;

- системний блок комп`ютера з наклейкою «Intel Celeron» і написом «Logik@Pover», та з наклейкою на задній кришці з написом «Северодонецкрадиотехника»;

- грошові кошти 199 купюр номіналом по 200 гривень кожна на загальну суму 39800 гривень.

У судовому засіданні детектив підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з зазначених у ньому підстав.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що системний блок комп`ютера з наклейкою «Intel Celeron» і написом «Logik@Pover», з наклейкою на задній кришці з написом «Северодонецкрадиотехника» та 15 купюр номіналом по 200 гривень кожна з такими серіями і номерами: ЕЯ 5624404; ВД 7472933; ЗЗ 1421356, КН 8917751, СЄ 8076650, ЄЧ 8651799; ЕЦ 4236833, ПЄ 7100726, ЕШ 8992504, КЛ 1752079, ЕВ 1433099, КЖ 1435096, ЗД 2777163, ПЗ 2397743, ХА 9378357, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Згідно ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Вбачається, що 15 купюр номіналом по 200 гривень кожна з такими серіями і номерами: ЕЯ 5624404; ВД 7472933; ЗЗ 1421356, КН 8917751, СЄ 8076650, ЄЧ 8651799; ЕЦ 4236833, ПЄ 7100726, ЕШ 8992504, КЛ 1752079, ЕВ 1433099, КЖ 1435096, ЗД 2777163, ПЗ 2397743, ХА 9378357 підпадають під ознаки п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, оскільки були предметом злочину і можуть бути визнані грошима, які підлягають спеціальній конфіскації.

Під час обшуку також були вилучені грошові кошти в сумі 39800 гривень.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає такий додатковий вид покарання як конфіскації майна, а тому вбачається за доцільне накласти арешт і на вилучені під час обшуку у житловому будинку ОСОБА_5 належні їй грошові кошти - 199 купюр номіналом по 200 гривень кожна на загальну суму 39800 гривень.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання старшого детектива Національного бюро Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-предмет неправомірної вигоди 15 купюр номіналом по 200 гривень кожна з такими серіями і номерами: ЕЯ 5624404; ВД 7472933; ЗЗ 1421356, КН 8917751, СЄ 8076650, ЄЧ 8651799; ЕЦ 4236833, ПЄ 7100726, ЕШ 8992504, КЛ 1752079, ЕВ 1433099, КЖ 1435096, ЗД 2777163, ПЗ 2397743, ХА 9378357;

-системний блок комп`ютера з наклейкою «Intel Celeron» і написом «Logik@Pover», та з наклейкою на задній кришці з написом «Северодонецкрадиотехника»;

-грошові кошти 199 купюр номіналом по 200 гривень кожна на загальну суму 39800 гривень.

Арешт на майно накласти на строк проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000263 від 13 квітня 2017 року.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: