печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3900/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.11.2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107 від 08.01.2016р. за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісне Тарутинського району Одеської області, громадянина України, який співмешкає з ОСОБА_11 , має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, судимого 14.04.2015р. Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
07 січня 2016 року ОСОБА_9 разом з іншими співробітниками автомийного комплексу «Амаріліс» знаходився на робочому місці за адресою: м. Київ, вул. Щорса, буд. 18, де виконував за усним договором обов`язки щодо надання послуг, пов`язаних із миттям автомобілів.

Цього ж дня, приблизно о 19 год 30 хв до вказаного автомийного комплексу на автомобілі марки GELLY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , прибула ОСОБА_10 , яка залишила належний їй транспортний засіб в одному із боксів автомийного комплексу, а ключі від вказаного транспортного засобу передала ОСОБА_9 з метою здійснення останнім внутрішньої чистки салону автомобіля та його мийки, повідомивши, що забере автомобіль зранку наступного дня 08.01.2016 року.

Після виконання послуг з миття транспортного засобу у ОСОБА_9 08.01.2016 року близько 03 год 11 хв виник умисел на заволодіння належним ОСОБА_10 транспортним засобом марки GELLY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . З цією метою ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні автомийного комплексу, після проведення чистки салону транспортного засобу та його мийки, відчинив бокс автомийного комплексу, в якому знаходився транспортний засіб, сів за кермо вказаного транспортного засобу та з використанням ключів від замка запалення від двигуна транспортного засобу, здійснив виїзд за межі автомийного комплексу в напрямку Вишгородського району Київської області.

08.01.2016 року приблизно 06 год 00 хв годині ОСОБА_9 залишив вказаний транспортний засіб за місцем свого проживання у дворі будинку АДРЕСА_2 , де в подальшому транспортний засіб марки GELLY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був вилучений працівниками поліції та повернутий ОСОБА_10 , в користуванні якої він знаходився.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою вину в незаконному заволодінні транспортним засобом автомобілем марки GELLY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який він взяв у користування з метою проїхати до місця свого проживання АДРЕСА_2 , де проживав із своєю дружиною ОСОБА_11 в будинку її батьків, з якою він знаходиться в цивільному шлюбі. В судовому засіданні необхідність користування зазначеним транспортним засобом обґрунтував виниклим у його дитини захворюванням, пов`язаним із значним підвищенням температури тіла та придбанням жарознижуючих лікарських засобів. При цьому, в судовому засіданні підтвердив, що жодного дозволу на користування зазначеним автомобілем від власника автомобілю ОСОБА_13 не отримував, тільки отримав від неї ключі від автомобілю з метою проведення його чистки та мийки та можливого паркування його на паркувальному майданчику автомийного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , куди він працевлаштувався приблизно за місяць до незаконного заволодіння цим транспортним засобом.

Напередодні ввечері разом із своїм напарником ОСОБА_14 він на робочому місці розпивав спиртні напої (горілку) приблизно до 21 години, після чого лягли спати. Отримавши телефонного дзвінка від своєї цивільної дружини щодо хвороби сина, вирішив скористуватися зазначеним транспортним засобом для поїздки за ліками, попередньо помивши його в третьому боксі автомийного комплексу.

При дослідженні відеозапису з камер відеоспостереження в повному обсязі підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, підтвердивши послідовність відтворених на відеозапису його дій по незаконному заволодінню транспортним засобом.

Після придбання ліків «Нурофен» дитині по дорозі до с. Нижча Дубечня близько 04 години він застряг на автомобілі на трасі в заметі та, не маючи можливості повільно виїхати, за допомогою звернувся по телефону до свого тестя ОСОБА_15 , який погодився допомогти витягнути автомобіль своїм трактором, та за допомогою якого вони витягли автомобіль з замету, після чого він пригнав автомобіль за місцем свого проживання та припаркував у дворі будинку АДРЕСА_2 .

Маючи навики водіння транспортними засобами та не маючи посвідчення на право управління транспортними засобами, розумів, що викрав транспортний засіб, але, пригнавши його за місцем свого проживання тестю ОСОБА_15 він не повідомляв, що зазначений автомобіль взяв без дозволу хазяїна, та має його повернути власнику.

Заперечує проти викрадення із кишені ОСОБА_14 грошових коштів у розмірі 3 тис. грн та ключів від автомобілю ОСОБА_10 , оскільки ключі остання передала йому особисто та в подальшому ключі він нікому не передавав.

У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється, просить не позбавляти його свободи, має намір стати на шлях виправлення без застосування до нього міри покарання, пов`язаної з позбавленням волі, в повному обсязі визнає заявлений потерпілою цивільний позов щодо стягнення з нього матеріальної шкоди та покладається на розсуд суду щодо визначення розміру стягнення з нього моральної шкоди.

Одночасно в судовому засіданні обвинувачений зазначив, що на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_12 , співмешкаючи з його матір`ю ОСОБА_11 , на території міста Києва проживає з 2014 року як заробітчанин, постійно виконуючи роботу без оформлення в установленому законом порядку трудового договору з приватними підприємцями.

Не зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Показаннями потерпілої ОСОБА_16 , яка зазначила, що у неї в постійному користуванні знаходиться автомобіль марки марки GELLY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на її маму ОСОБА_17 . 07.01.2016р. приблизно о 19 год на зазначеному автомобілі вона прибула до міста Києва, та у зв`язку з його обледінілісттю автомобіль залишила на автомийці, яка розташована за адресою м. Київ, вул. Щорса, 18, яка належить її знайомому, та послугами якої вона постійно користувалася, з метою скористатися парковим місцем, та відповідно здійснити вологе прибирання свого автомобілю після тривалої дороги. Заїхавши до території автомийки, вона заїхала до вільного боксу, що розташований з правого боку від заїзду, де передала ключі від автомобілю ОСОБА_9 , та повідомила про те, що автомобіль має забрати на наступний день. Оскільки на момент залишення автомобілю батарея її мобільного телефону була розрядженою, вона не змогла зателефонувати директору автомийки та повідомити його про залишення свого автомобілю у нього на автомийці.

Забравши свої особисті речі, вона замовила ОСОБА_9 здійснити вологе прибирання автомобілю, при цьому документів на автомобіль вона не залишала, дозволу на користування автомобілем за його цільовим призначенням не надавала.

08.11.2016р. року приблизно об 11 год 30 хв вона прибула до автомийки «Амаріліс», де свого автомобілю в боксі, де залишала його, не знайшла, після чого оглянула всі бокси автомийки та прилеглу територію автомийки, та впевнившись, що автомобілю на території автомийки не має, вона звернулася до працівників автомийки, від яких дізналася про незаконне заволодіння автомобілем працівником автомийки ОСОБА_9 , якому вона 07.01.2016р. передала ключі від автомобілю та доручала здійснити його вологе прибирання. Відразу зателефонувала директору автомийки, якому повідомила про виниклу проблему та викликала працівників поліції. По приїзду директор автомийки намагався зателефонувати ОСОБА_18 , але останній вимкнув телефон, також вона намагалася знайти ОСОБА_9 через мережу Інтернет, але знайшовши його сторінку, з`ясувала, що в цей день він її видалив.

Після приїзду хазяїна автомийки ОСОБА_19 вони переглянули відеозаписи з камер відеоспостереження, які вбудовані в боксі, де знаходився її автомобіль, а також біля в,їзду в бокси автомийки, де вона впізнала саме працівника автомийки ОСОБА_9 , якому напередодні передала ключі від свого автомобілю та залишила в його присутності в боксі автомийки свій автомобіль.

Самостійно вони почали розшукувати автомобіль, зясували місце попередньої роботи ОСОБА_9 , на автомийці в м. Вишгороді, де в подальшому з`ясували місце проживання ОСОБА_9 , та прибули за місцем його проживання у АДРЕСА_2 , де у приватному секторі у дворі будинку знайшли її автомобіль. На їх вимогу з будинку вийшла жінка, яка повідомила їм, що автомобіль залишив у дворі будинку її зять ОСОБА_20 , якого на місці не було, оскільки він повідомив, що виїхав до м. Одеси за приватними справами.

Після встановлення місцезнаходження автомобілю вони зателефонували в поліцію, працівники якої на місці знаходження автомобілю склали відповідні протоколи огляду місця події та вилучення автомобілю, після чого автомобіль забрали до Вишгородського райвідділу поліції, та в подальшому повернули їй.

При користуванні автомобілем ОСОБА_9 було пошкоджено авто сигналізацію, спалено счеплення та захист двигуна. З приводу чого нею заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди.

Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 про те, що його зять ОСОБА_9 08.01.2016р. зателефонував йому зранку перед роботою та запросив допомоги витягнути з замету автомобіль, яким він керував та застряг на під`їзді до с. Новосілки в 7 км по трасі від його дому, на що він погодився та на тракторі допоміг достати автомобіль марки GELLY із намету, та в подальшому поїхав на роботу, а зазначений автомобіль ОСОБА_9 самостійно пригнав у двір його будинку АДРЕСА_2 . При розмові ОСОБА_9 повідомив, що цей автомобіль йому надав його друг у користування, про те, що автомобіль викрадений нічого не повідомляв.

Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 про те, що він разом із ОСОБА_9 працював на автомийці «Амараліс». 07.01.2016р. власник автомобілю марки GELLY у вечірній час поставила до третього боксу свій автомобіль та замовила його мийку, залишивши ключі від автомобілю ОСОБА_9 . Враховуючи, що керівництва автмомийки не було, він, ОСОБА_9 та ще один хлопець з шиномонтажу почали ввечері вживати горілку, загалом випили на трьох 1,5 л горілки, після чого полягали спати. Зранку наступного дня його розбудили о 9.00 год наступна зміна та повідомили, що хазяйка автомобілю марки GELLY, яка раніше часто користувалася цілодобовими послугами автомийки, прийде забирати автомобіль, якого не має на місці. Після перевірки комплексу автомийки він впевнився, що автомобіль угнав ОСОБА_9 , також вважає, що саме ОСОБА_9 таємно викрав у нього грошові кошти у розмірі 3000 грн.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується наступними письмовими доказами, здобутими в ході досудового розслідування, та перевіреними в судовому засіданні.

Заявою потерпілої ОСОБА_10 від 08.01.2016р. про зникнення з автомийки «Амараліс», яка розташована за адресою м. Київ, вул. Щорса, 18, автомобілю марки GELLY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012р. випуску, який вона залишила напередодні 07.01.2016р. (а.п. 8-9).

Протоколом огляду місця події від 08.01.2016р. в період часу з 13.09 год по 13.31 год, в ході якого оглядом боксів авто мийки «Амаріліс», яка розташована за адресою м. Київ, вул. Щорса, 18, автомобілю марки GELLY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виявлено, у ОСОБА_10 вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки GELLY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 чорного кольору, видане на ім`я ОСОБА_17 (а.п. 10-14, 54).

Протоколом огляду місця події від 08.01.2016р. в період часу з 18.00 год по 19.05 год, в ході якого оглядом двору будинку АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено транспортний засіб марки GELLY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.п.40-44).

Розписками потерпілої ОСОБА_21 про отримання нею на відповідальне збереження автомобілю марки GELLY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтва реєстрацію зазначеного транспортного засобу (а.п. 46, 56).

Протоколом перегляду відеозапису від 11.01.2016р., в ході якого проведено огляд СD-R диску 700 vb з маркуванням 52 DATA/VIDЕО 700МВ/80 min, на якому знаходиться відеозапис з камер відеоспостереження, що розташовані на автомийці «Амараліс», яка розташована за адресою : м. Київ, вул. Щорса, 18 (а.п. 60-62).

Переглянутими в судовому засіданні записами з камер відеоспостереження, на яких зображено послідовність дій по незаконному заволодінню ОСОБА_9 автомобілю марки GELLY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якого зазначений автомобіль ОСОБА_10 з 19 год 29 хв 36 сек по 19 год 30 хв 59 сек 07.01.2016р. загнано в третій бокс автмийки, поверхня якого вкрита інієм. ОСОБА_10 передала одягненому в спецодяг ОСОБА_22 ключі від автомобілю, та ОСОБА_9 зачинив дверцята боксу приміщення автомийки «Амаріліс». Крім того, в період з 02 год 46 хв 57 сек по 03 год 10 хв 05 сек 08.01.2016р. ОСОБА_9 здійснює прибирання та мийку автомобілю, після чого відчиняє вхідні двері цього боксу, в якому знаходиться автомобіль марки GELLY, підходить до автомобілю та за допомогою брелоку знімає сигналізацію, після чого сідає за його кермо, вставляє ключ в замок запалення, перевіряє роботу автомобілю, вмикаючи та вимикаючи прилади на панелі керування автомобілю, після чого о 03 год 12 хв 13 сек виганяє автомобіль з боксу автомийки.

У судовому засіданні ОСОБА_9 підтвердив викладені обставини з відеозаписів камер відеоспостереження за 07.01.2016р. та 08.01.2016р. щодо вчиненого незаконного заволодіння транспортним засобом, зазначивши, що саме він при визначених обставинах зображений на відеозаписах представлених суду з камер відеоспостереження.

Суд, оцінюючи в сукупності здобуті у справі докази, визнає доведеним у судовому засіданні вчинення обвинуваченим середньої тяжкості кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем свого проживання, на момент вчинення кримінального правопорушення працював без укладення в установленому законом порядку трудового договору, його сімейний стан та міцні соціальні зв`язки, наявність у нього утриманні малолітньої дитини, дані про задовільний стан здоров`я обвинуваченого. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений в момент вчинення кримінального правопорушення знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Між тим, при оголошенні підозри обвинуваченому та в обвинувальному акті не зазначено про знаходження останнього в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи, що відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, прокурором у відповідності зі ст. 338 КПК України в ході судового розгляду не змінено обсяг обвинувачення ОСОБА_9 в частині визнання обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, у вигляді вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне не визнавати в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого, у виді позбавлення волі, але не на максимальний строк.

При призначенні зазначеного виду покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив повторне кримінальне правопорушення через незначний проміжок часу після призначення йому покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисних злочинів, судимість за якими погашена в установленому законом порядку, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення протиправних дій проти приватної власності, а отже про необхідність в застосуванні покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше судимий 14.04.2015р. Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, та в період іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням вимог ст. 72 КК України, якою визначені правила складення покарань, частково приєднати до покарання, призначеного за новим вироком суду, невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді шести місяців обмеження волі. При цьому суд враховує вимоги ч. 4 ст. 71 КК України, відповідно до якої остаточне покарання за сукупністю вироків повинно бути більшим від покарання, визначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. Строк тримання під вартою обчислювати з моменту застосування до нього ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 28.07.2016р. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 28.07.2016р.

Зарахувати відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_9 з 28.07.2016р. по 14.11.2016р. включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

На стадії досудового розслідування потерпіла ОСОБА_10 звернулась до суду з цивільним позовом до обвинуваченого про стягнення заподіяної вчиненим відносно неї кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди у розмірі 1781,25 грн, яка складається із суми грошових коштів, сплачених на відновлення технічного стану автомобілю, а саме, ремонту пошкодженої в результаті угону автосигналізації, та діагностики та коригування роботи ходової частини автомобілю, яка підтверджена представленим рахунком ТОВ «Авторесурс» № Сч-0000152 від 13.01.2016 р. та актом виконаних робіт № Ав-К-01248 від 13.01.2016р., та моральної шкоди, розмір якої вона оцінює в 20000,00 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Вимоги потерпілої про стягнення із обвинуваченого грошових коштів в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 1781,25 грн, оскільки настання матеріальної шкоди доведено матеріалами кримінального провадження та обвинувачений визнав заявлений цивільний позов щодо стягнення матеріальної шкоди в судовому засіданні в повному обсязі.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Заявлений у кримінальному провадженні потерпілою цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 моральної шкоди, яку вона оцінює у розмірі 20000,00 грн, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд визнає, що перераховані в позові потерпілою обставини заподіяли їй моральні страждання, створили їм неприємності та змінили її уклад життя, викликали душевні переживання і страждання, вимагали значного відволікання її часу і матеріальних засобів на відновлення її життєвих зв`язків, оскільки вона змушена була звернутися до правоохоронних органів за захистом свого порушеного права, протягом робочого дня шукати свій автомобіль, в подальшому здійснювати його ремонт, з`являтися за викликами органу досудового розслідування та суду для дачі показань, що потребувало від неї додаткових зусиль для організації свого звичайного ритму життя.

У відповідності зі ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їхньої реалізації, ступеня вини особи, яким заподіяно моральну шкоду, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_9 був порушений звичайний уклад життя потерпілої у зв`язку із незаконним заволодінням автомобілем, в користуванні якої цей автомобіль знаходиться, відновленні його робочого стану, з приводу чого вона відчувала душевні страждання.

При визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності і справедливості, оскільки в результаті неправомірних дій обвинуваченого позивач змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. При таких обставинах суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України (а.п.45, 46, 55, 56, 59).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_9 за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 14.04.2015р. у виді шести місяців обмеження волі, і остаточно з урахуванням вимог ст. 72 КК України визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту застосування до нього ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 28.07.2016р. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 28.07.2016р.

Зарахувати відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_9 з 28.07.2016р. по 14.11.2016р. включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі, про стягнення завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_10 в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди 1781,25 грн (одна тисяча сімсот вісімдесят одна грн 25 коп), в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди 10000,00 грн (десять тисяч грн).

Речові докази у вигляді автомобілю марки GELLY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки GELLY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_17 , передані на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_10 , залишити їй за належністю, СD-R диск 700 vb з маркуванням 52 DATA/VIDЕО 700МВ/80 min, який знаходяться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1