Справа № 703/2692/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2017 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Сміла клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, на утриманні дітей не має, працюючий такелажником в ПАТ «Українська залізниця регіональна філія Одеська залізниця (виробничий підрозділ Шевченківської дирекції залізничних перевезень ВП-5)» освіта середня-технічна, раніше не судимий
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, визначеного ч. 3 ст. 152 КК України, -
встановив:
Слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 внесла погоджене з прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , який підозрюється в тому, що він 25 серпня 2017 року в період часу з 03 години 30 хвилин до 05 години 00 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вступив з останньою у статеві зносини всупереч її волі.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та пояснили, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні відповідного кримінального правопорушення. Окрім того, з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та на існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, здійснювати вплив на неповнолітню потерпілу та неповнолітніх свідків, продовжувати злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином просили обрати відносно нього запобіжний захід саме тримання під вартою.
Захисник та підозрюваний заперечували проти обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що слідчим не наведено у клопотанні наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, окрім того, захисник зазначив, що підозра пред`явлена його підзахисному є необґрунтованою, зауважив, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, родину, офіційно працює, позитивну характеристику з місця роботи.
Суд, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника підозрюваного, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання вважає, що таке до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Відповідно до п.п.3.6 п.3 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року, відповідно до ст. 209 КПК України особа є затримана з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатись поряд із уповноваженою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Тому відлік 60 годин, протягом яких затримана особа повинна бути доставлена до суду, необхідно відраховувати з моменту фактичного затримання особи, а не з години, яка зафіксована у протоколі. Слідчий суддя, встановивши порушення зазначеної норми, зобов`язаний вжити заходів, передбачених чинним законодавством. При цьому необхідно враховувати, що відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених ст. 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень ст. 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.
Відповідно до вимог ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України та п. «е» ч.1 ст.5 Конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Відповідно до ст.177 КПК України метою та підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам перерахованим у відповідній статті.
Відповідно до вимог ст.183 КПК України та п.п.3.5 п.3 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та покладає на прокурора обов`язок доведення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти, ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування у відповідності до ст.177-178 КПК України не наведено достатнього обґрунтування ризиків зазначених слідчим у клопотанні. Також не зазначено неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 178 КПК України під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний одружений, має дружину, працює такелажником відновного поїзда станції ім. Т. Шевченка виробничого підрозділу Шевченківська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Одеська залізниця», окрім того по місцю роботи характеризується позитивно згідно характеристики роботодавця від 29 серпня 2017 року.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.
Оскільки в порушення вимог чинного законодавства протокол затримання щодо підозрюваного не складався, а також враховуючи те, що з матеріалів справи, зокрема, з повідомлення про підозру не вбачається точний час вручення підозри ОСОБА_6 , а також недоведення в ході розгляду справи слідчим та прокурором наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, як і неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, за таких обставин, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необґрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 177-178, 183, 208, 276, 278, 309, 372, 395 КПК України, Узагальненням судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року, -
ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів після її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1