МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/2542/16-к
Провадження № 1-в/480/1283/16
Ухвала
19 грудня 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
представника Ольшанської
виправної колонії (№ 53) ОСОБА_4 ;
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в режимі відео-конференції із Ольшанською виправною колонією Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 53) клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волноваха Донецької області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ОСОБА_5 вироком Волноваського районного суду Донецької області від 18 травня 2015 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Волноваського районного суду від 16 січня 2013 року і остаточно призначено покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
На момент розгляду справи засуджений відбув 2 роки 6 місяців 7 днів. Невідбутий строк складає 9 місяців 23 дні, з урахуванням перерахунку відповідно до Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання .
09.11.2016 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника установи виконання покарань, який заперечував проти задоволення клопотання, пояснюючи це тим, що засуджений не довів свого виправлення, думку прокурора, який вважав, що клопотання не підлягає задоволенню з тих же підстав, пояснення засудженого, який просив його звільнити умовно-достроково, суд дійшов такого.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що з 17.07.2015 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії (№ 53).
За час відбування покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе таким чином: засуджений ОСОБА_5 не працевлаштований на виробництві установи виконання покарань у зв`язку з небажанням працювати.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 пояснив, що він не працює, оскільки йому не запропоновано роботу за спеціальністю.
Двогодинні відпрацювання засуджений ОСОБА_5 виконує, але поставлені об`єми робіт виконує під контролем. На міри виховно-профілактичного впливу реагує негативно, належних висновків не робить.
Засуджений ОСОБА_5 не дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. За весь час відбування покарання має три стягнення, одне з яких не знято і не погашено у встановленому законом порядку.
Засуджений ОСОБА_5 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У відношенні з представниками адміністрації проявляє нетактовність.
Засуджений ОСОБА_5 не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійсненням за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Засуджений ОСОБА_5 виконуючи роботи з самообслуговування проявляв розумну ініціативу. Приймав активну участь при виконанні робіт з благоустрою установи за що був двічі заохочений правами начальника установи.
Засуджений ОСОБА_5 має середню освіту, у зв`язку з чим не навчається в загальноосвітній вечірній школі при Ольшанській виправній колонії УДПтСУ в Миколаївській області (№53).
Засуджений ОСОБА_5 приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі, а саме - Духовне відродження.
Засуджений ОСОБА_5 не визначився з намірами після звільнення з місць позбавлення волі; вину у вчиненому злочині визнає.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягненням ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.
Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь час відбування покарання.
Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З характеризуючих матеріалів щодо засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він характеризується посреденьо, з липня 2015 року не працевлаштований на виробництві установи, в зв`язку з відсутністю бажання працювати, при цьому відповідно до медичного висновку ОСОБА_5 є працездатним. Відбутий строк покарання складає 2 роки 6 місяців 7 днів, але за весь цей час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має тільки два заохочення. Крім того, мав два стягнення за зберігання забороненої рідини та порушення режиму локалізації та нетактовної поведінки, які у встановленому законом порядку погашені, а також одне стягнення за зберігання заборонених предметів, яке у встановленому законом порядку не погашено.
Отже, засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення і щодо нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.
Суддя ОСОБА_1