УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/3553/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.81 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №295/3553/17 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 14 квітня 2017 року про заміну засудженому
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1
покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі,
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього покарання у виді виправних робіт на підставі ст.82 КК України. Звертає увагу на те, що за сумлінну поведінку та ставлення до праці, був переведений до дільниці соціальної реабілітації, працевлаштований на контрагентських роботах, на дільниці вже 11 місяців, тобто доводить що може перебувати в суспільстві. Зазначає і те, що за весь період відбування покарання не допускав порушень режиму тримання, працював, мав лише заохочення, підтримує стосунки з дітьми, які лишились самі. Крім того, зазначає, що згідно його заяви, він просив замінити невідбуту частину покарання згідно ст.82 КК України на виправні роботи, однак суд не взяв це до уваги. Надавав суду документи можливого працевлаштування, проживання та перевірки проведеної службою пробації. Ухвала суду першої інстанції позбавляє його можливості підтримувати соціальні зв`язки з рідними та допомагати їм матеріально, порушує його права, хоча у відповідності до ч.2 ст.57 КК України він не підпадає до категорії осіб до яких не застосовується вид покарання у виді виправних робіт.
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 14 квітня 2017 року, задоволено подання начальника Житомирської виправної колонії (№4) та замінено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі призначене вироком апеляційного суду Житомирської області від 14.02.2008 р. на 04 роки 10 місяців 06 днів обмеження волі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, яка просила увалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Чистиною 3 ст.82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно з п.3 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
В ході розгляду провадження встановлено (а.п.2), що ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Житомирської області від 14.02.2008 р. за п.п.4, 5 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 29.05.20108 р.
Початок строку відбуття покарання 10.10.2007 р., а кінець строку 21.02.2022 р.
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 12.04.2016 р. засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 10.10.2007 р. по 29.05.2008 р. у відповідності до норм ч.5 ст.72 КК України.
2/3 строку засуджений відбув 22.02.2017 р.
Як вбачається з подання начальника Житомирської виправної колонії (№4), засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання допустив одне порушення режиму з приводу чого з ним було проведено бесіду виховного характеру, стягнень не має. Після проведених заходів виховного характеру змінив свою поведінку на краще. По прибуттю був працевлаштований робітником ремонтно-механічної дільниці, до праці ставився сумлінно. Має 8 заохочень. Відповідно до постанови начальника колонії 03.06.2016 р. переведений до дільниці соціальної реабілітації. За час відбування покарання в ДСР порушень режиму не допускає, стягнень не має. Працевлаштований робітником на контрагентських роботах, до праці ставиться сумлінно. Має заохочення.
Відповідно до ст.12 КК України, злочин, передбачений п.п.4, 5 ч.2 ст.115 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких.
При цьому, на момент розгляду клопотання судом першої інстанції засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання.
Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
У зв`язку з викладеним, апеляційний суд приходить до висновку, що розглядаючи подання в порядку ст.82 КК України щодо засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції повно і об`єктивно дослідив наявність підстав, в тому числі на які посилається засуджений, для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а також поведінку останнього та ставлення його до праці в процесі відбування покарання і прийшов до правильного висновку про можливість застосування до нього вимог ст.82 КК України, а саме заміни ОСОБА_7 невідбутої частини покарання на більш м`яке - у виді обмеження волі, що обґрунтовано слугує не тільки меті покарання, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, за відсутності обґрунтованих підстав для заміни невідбутої частини покарання на виправні роботи, як на тому наполягає останній своїй апеляційній скарзі.
З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 14 квітня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :