Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/57/2017 Справа №641/39/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
Слідчий СВ Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого під час обшуку автомобіля «Geely відповідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2016 року.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що 23.12.2016 року близько 16.35 години ОСОБА_5 здійснив розбійний напад на відділення №29 банку «Народний капітал», розташований за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 167, де під загрозою револьвера вимагав грошові кошти у начальника відділення банку ОСОБА_7 , та не досягши злочинної мети, намагався зникнути з місця вчинення злочину, але після безперервного переслідування був затриманий.
23.12.2016 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 24.12.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Під час огляду місця події від 23.12.2016 року за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 167-А виявлено автомобіль марки «Geely» моделі «GL 7162», типу легковий седан- НОМЕР_1 , номер шасі « НОМЕР_2 », сірого кольору, 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який в подальшому вилучено та 26.12.2016 отримано ухвалу Комінтернівського районного суду про дозвіл на проведення обшуку вказаного автомобіля.
В ході проведення обшуку автомобіля вилучено:
- шапку синього кольору з написом «Ozzi»;
- шапку сірого кольору з написом «Ozzi»;;
- чорні кросівки «Columbia»;
- чорні ботинки «Ralf Ringer idt»;
- відео регістратор «Icon Bit» з картою пам`яті «Transend 16 Gb micro CD»;
- підголовник з водійського сидіння;
- 2 марлеві тампони зі змивами потожирової речовини;
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У зв,язку з чим слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно отримане в ході досудового розслідування.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі.
Захисник та підозрюваний ОСОБА_5 не заперечували проти клопотання.
Заслухавши слідчого, захисника, підозрюваного ОСОБА_5 ,дослідивши копії матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Так, Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про арешт майна довів правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, та встановивши відсутність наслідків арешту майна для інших осіб.
Слідчий суддя вважає, що слідчим доведені обставини, для арешту майна, передбачені КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого обґрунтовано та підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 , про арешт майна, - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуку автомобіля «Geely» відповідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2016 року майно, а саме:
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1