Справа № 787/17/17
номер провадження 1-кп/558/21/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2017 року смт. Демидівка
Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000524 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бугаївка, Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, не працюючого, раніше судимого:

28 травня 2013 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік шість місяців;

23 серпня 2013 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, та відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 28 травня 2013 року, остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців; 6 листопада 2013 року ухвалою Апеляційного суду Рівненської області вирок Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2013 року змінено призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі, а вирок Радивилівського районного суду Рівненської області від 28 травня 2013 року вирішено виконувати самостійно;

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 6 червня 2014 року, звільненого від відбування покарання призначеного ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 6 листопада 2013 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:
28 листопада 2016 року, приблизно о 00 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 , маючи не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, прибув до господарства ОСОБА_6 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де побачивши ключі у навісному замку, що знаходився на дверях житлового будинку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за допомогою ключів відчинив навісний замок, що знаходився на дверях вказаного будинку, проник у будинок потерпілого ОСОБА_6 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, викрав бензопилу марки «Штиль - 180» вартістю 2700,00 гривень, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_6 на вказану суму.

Завдані збитки потерпілому ОСОБА_6 відшкодовано шляхом повернення викраденого майна на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

Так, під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та дав показання про те, що тієї ночі, в період часу з 00 години 00 хилин по 01 годину 00 хвилин, це могло бути 28 листопада 2016 року, він вирішив піти до господарства ОСОБА_6 , що розташоване на відстані близько 200-х метрів від будинку в якому він проживає, щоб викрасти металеві деталі (запчастини). У господарстві ОСОБА_6 він раніше був та бачив, що там є багато металевих предметів. У вказаному будинку ніхто не проживав. Господарство ОСОБА_6 не огороджене та до нього можна підійти з будь-якої сторони. Коли зайшов на подвір`я такого господарства, то побачив, що на дверях будинку вісить навісний замок у якому були ключі. На вулиці світив місяць, а тому було добре видно. Вирішив відчинити будинок і зайти в середину. Підійшовши до дверей будинку, ключем відчинив замок на дверях та зайшов у будинок. Коли зайшов у будинок, то світив ліхтарем. В кімнаті з правої сторони побачив бензопилу марки «Штиль-180», яку забрав та вийшов з будинку. Двері будинку зачинив на навісний замок, а ключі зилишив у замку. Бензопилу заніс додому. Через два дні зустрів ОСОБА_7 і запитав його чи знає він хто хоче купити бензопилу. Дровіцький ОСОБА_8 говорив про те, що бензопилу хотів купити його сусід ОСОБА_9 . Пізніше він бензопилу, викрадену у ОСОБА_6 , продав ОСОБА_10 , який за пилку віддав йому мопед. Мопед був у несправному стані. Після того, як відремонтував мопед, то відразу його продав.

У вчиненному щиро розкаюється обіцяє подібних вчинків не допускати та просить суворо не карати за вчинене.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву в якій просив судовий розгляд кримінального провадження проводити без його участі та зазначав про те, що бензопилу йому повернуто, будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 немає. Потерпілий ОСОБА_6 просив призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на розсуд суду (а.п. 39).

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується об`єктивними доказами дослідженими судом.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо часу, місця вчинення злочину, а також предмета злочинного посягання підтверджується протоколом огляду місця події від 17 січня 2017 року з фототаблицею до нього (а.п. 63-69), згідно якого безпосереднім об`єктом огляду є господарство ОСОБА_6 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де виявлено відсутність бензопили марки «Штиль-180».

Згідно протоколу огляду предмета від 6 січня 2017 року з фототаблицею до нього (а.п. 83-86) об`єктом огляду є бензопила марки «Штиль-180» оранжевого кольору з серійним номером НОМЕР_1 , що була видана для огляду ОСОБА_11 .

Висновок експертного заключення від 11 січня 2017 року (а.п. 94-98) підтверджує те, що середня ринкова вартість бувшої у використанні бензопили марки «Штиль-180» в задовільному технічно справному стані, з урахуванням фізичного та функціонального зносу станом на 26 листопада 2016 року становить 2700,00 гривень.

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують показання обвинуваченого, є такими, що зібрані у відповідності до вимог діючого кримінального процесуального законодавства.

Сумнівів у достовірності таких доказів сторони судового провадження не висловлювали та не заявляли клопотань про виключення їх з числа доказів.

За таких обставин, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненому повторно, доведена дослідженими доказами у судовому провадженні.

Суд визнає доведеною в судовому засіданні кваліфікуючу ознаку вчиненого ОСОБА_3 злочину повторність, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 6 червня 2014 року, відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», ОСОБА_3 був звільнений від відбування покарання призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі, як такий, яким було відбуто не менше ? призначеного покарання (а.п. 180).

Ч. 3 ст. 90 КК України визначає, що строки погашення судимості обчислюються з дня відбування основного і додаткового покарання, а якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

Отже, покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 185 КК України відбуте обвинуваченим ОСОБА_3 6 червня 2014 року, а строк погашення судимості за вказаний злочин розпочалася 7 червня 2014 року.

Відповідно до положень ст. 12, ст. 89, ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення злочину середньої тяжкості строк погашення судимості становить три роки.

В судовому засіданні встановлено, що інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 злочин, був ним вчинений 28 листопада 2016 року, та на час вчинення злочину попередня судимість погашена не була.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Суд, не визнає обставиною обтяжуючою покарання ОСОБА_3 , вчинення злочину повторно, оскільки повторність враховується як кваліфікуюча ознака інкримінованого злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приймає до уваги тяжкість (згідно статті 12 КК України), ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його; те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий (а.п. 80-125), 6 червня 2014 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області звільнений від відбування покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі, а отже відповідно до положень ч. 3 ст. 90 КК України така судимість є не погашеною; дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується з позитивної сторони (а.п. 111); його молодий вік, те, що обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину (а.п. 112, 113), думку потерпілого щодо виду та міри покарання, який не наполягає на призначенні показання обвинуваченому ОСОБА_3 з ізоляцією його від суспільства (а.п. 39), та приходить до висновку про призначення покарання необхідного, достатнього для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів у межах передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строки три роки із звільненням від відбування призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України, з встановленням максимально передбаченого вказаною статтею Кодексу іспитового строку, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, що буде відповідати тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні (бензопили марки «Штиль-180»), суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався. В судовому засіданні клопотань про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено не було, а тому підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, на час до вступу вироку в законну силу, немає.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 75, 76, 185 КК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строки три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази бензопилу марки «Штиль 180» серійний номер 288290622, що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 (а.п. 88), залишити в користуванні останнього.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається із дотриманням вимог ст. 396 КПК України щодо її змісту.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .