Справа № 201/6311/16К
Провадження № 1кп/201/19/2017
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000995 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлоград, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисники ОСОБА_6

ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
21.01.2017 р. закінчується строк тримання під вартою обвинувачених, а тому судом поставлено питання доцільності продовження цього строку.

Прокурор просив продовжити строк тримання обвинувачених під вартою, так як останні обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів і перебуваючи на свободі можуть намагатись вчинити інший злочин.

Захисники та обвинувачені заперечували проти продовження тримання під вартою обвинувачених посилаючись на те, що прокурором не доведено ризик, який ним заявлено, обвинувачені мають тісні соціальні зв`язки, ОСОБА_3 хворіє на тяжку хворобу, всі докази у справі вже досліджені, що в свій сукупності свідчить про те, що такий запобіжний захід як домашній арешт зможе забезпечити належну поведінку обвинувачених.

Суд, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, заслухавши учасників процесу, враховує сталість його соціальних зв`язків, який має малолітню дитину, його вік, стан здоров`я, який хворіє на туберкульоз, відсутність місця роботи, те що він судимий за злочин проти здоров`я, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними у злочині передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України, яке являється тяжким, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою, так як на сьогоднішній день наявний ризик визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення і менш суворий запобіжний захід не здатен нівелювати цей ризик.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, заслухавши учасників процесу, враховує сталість його соціальних зв`язків, його вік, стан здоров`я, відсутність місця роботи, те що він судимий та обвинувачується у вчиненні злочину під час іспитового строку, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними у злочині передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України, яке являється тяжким, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою, так як на сьогоднішній день наявний ризик визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення і менш суворий запобіжний захід не здатен нівелювати цей ризик.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 16 березня 2017 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 16 березня 2017 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1