Номер провадження 11-кп/775/1043/2016

Номер провадження: 11-кп/775/1043/16 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 р. м. Бахмут
колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 р., яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Троїцьке Попаснянського району Луганської області, українку, громадянку України, раніше не судиму, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1
визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 258-3 ч.1 КК України
за участю прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016р. ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України і призначити їй покарання у вигляді 8 років позбавлення волі без конфіскації належного їй на праві власності майна.

На вказаний вирок захисником ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_7 , подані апеляційні скарги.

Обвинувачена ОСОБА_7 у відповідності до ч. 1 ст. 403 КПК України відкликала апеляційну скаргу до початку апеляційного розгляду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 :

- вважає, що судом першої інстанції при ухваленні вироку допущені суттєві порушення вимог кримінального процесуального закону;

- вважає, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 258? КК України є незаконною та необґрунтованою;

- вказує, що на даний час відсутній законодавчий акт або відповідне судове рішення про визнання терористичною організацією самопроголошені так звані «Луганської народної республіки»;

- звертає увагу суду, що стороною обвинувачення не пред`явлено рішення слідчого судді на підставі якого здійснювалось зняття інформації з каналів зв`язку відносно обвинуваченої ОСОБА_7 ;

- звертає увагу на той факт, що у списку ООН з 30 тисяч діючих терористів в більш ніж 100 країнах світу не зазначені ЛНР та ДНР та ООН не вважає ЛНР та ДНР терористичними організаціями;

- вказує, що ОСОБА_7 раніше не судима, позитивно характеризується, самостійно виховувала неповнолітню дитину, має хвору мати похилого віку, на обліку у нарколога не перебуває, чому суд у вироку не дав відповідної оцінки;

- прохає, вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ст. 256 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Заслухавши суддю доповідача, захисника ОСОБА_6 та обвинувачувану ОСОБА_7 які підтримали доводи апеляційної скарги захисника у повному обсязі та прохали її задовольнити, прокурора ОСОБА_8 , який не заперечував проти апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги захисника з наступних підстав.

Відповідно до вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 р., у період з квітня 2014 р. по теперішній час невстановлені особи, діючи умисно, з метою вчинення на території України терористичних актів та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, створили та діють на території України та Російської Федерації терористичну організацію Луганська народна республіка (у подальшому «ЛНР»), діяльність якої спрямована на порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, впливу на прийняття рішень, вчинення або не вчинення дій органами державної влади та органами місцевого самоврядування, службовими особами цих органів, об`єднаннями громадян.

Зокрема, з квітня 2014 р. невстановлені особи, знаходячись в населених пунктах Донецької області України та на території Російської Федерації, здійснювали публічні заклики до насильницької зміни та повалення конституційного ладу України, захоплення державної влади, вчиняючи з цією метою умисні дії, зокрема пов`язані з розповсюдженням матеріалів з такими закликами шляхом використання засобів масової інформації та мережі «Інтернет».

Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення від 13 квітня 2014 р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 р. та відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/9 від 7 жовтня 2014 р. районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей. До проведення антитерористичної операції, згідно статті 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучені військові підрозділи Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

Статтями 17, 65 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Положеннями статті 25 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що керівники та посадові особи підприємств, установ і організацій, а також громадяни, які сприяли терористичній діяльності, несуть відповідальність згідно з законом.

Однак, в порушення Конституції України, невстановлені особи разом із учасником терористичної організації «ЛНР» ОСОБА_9 , з метою протидії антитерористичній операції, збору і опрацювання інформації про сили та засоби, які використовують правоохоронні та військові органи України в ході її проведення (у подальшому - сили та засоби АТО), утворили у її складі підрозділи спрямовані на вербування нових учасників «ЛНР», підшукання пособників у даній терористичній діяльності, збору і опрацювання інформації про сили та засоби АТО за допомогою власних мобільних телефонів та соціальних мереж в Інтернеті.

Вживаючи заходи конспірації, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за участь у складі терористичної організації, вищевказані особи при спілкуванні з оточуючими використовували вигадані імена, клички, зокрема ОСОБА_9 «Ілля».

Станом на травень-вересень 2015 р. громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

В один із днів наприкінці травня 2015 р. до ОСОБА_7 за допомогою мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 зателефонував учасник терористичної організації «ЛНР» ОСОБА_9 , який, з метою конспірації, представився як « ОСОБА_10 » та запропонував передавати йому дані щодо місцезнаходження, переміщення, чисельності військової техніки та особового складу Збройних Сил України, інших військових формувань України у зоні проведення антитерористичної операції та у такий спосіб сприяти терористичній організації «ЛНР» в її незаконній діяльності.

При цьому, ОСОБА_7 , розуміючи, що ОСОБА_9 є учасником терористичної організації «ЛНР», з власних політичних міркувань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи, що сили і засоби АТО використовуються для захисту суверенітету і територіальної цілісності України, розуміючи, що інформація про їх дислокацію і переміщення має суттєве значення для успішного проведення АТО та, у разі отримання її терористами, може призвести до загибелі військовослужбовців та пошкодження військової техніки, перебуваючи у зоні проведення антитерористичної операції в Донецькій області, діючи з особистих політичних міркувань, усупереч вимог статтей 17, 65 Конституції України, з метою порушення суверенітету і територіальної цілісності України, вирішила сприяти терористичній організації «ЛНР», шляхом передачі відомої їй інформації про дислокацію та переміщення сил і засобів АТО учаснику терористичної організанізацію «ЛНР» - ОСОБА_9 , для подальшого планування та здійснення збройними формуваннями терористичної організації «ЛНР» терористичних актів.

Надалі, 5 липня 2015 р. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у смт. Миронівський Артемівського району Донецької області, використовуючи свій особистий мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_2 зателефонувала до учасника терористичної організації «ЛНР» ОСОБА_9 , який був відомий їй, як « ОСОБА_10 » на абонентський номер НОМЕР_1 та в ході розмови вступила з ним у злочинну змову, повідомивши останнього про бажання сприяти діяльності терористичної організації «ЛНР» та передавати необхідну їм інформацію про дислокацію і переміщення сил та засобів АТО для подальшого планування та здійснення збройними формуваннями терористичної організації «ЛНР» терористичних актів за допомогою мобільного зв`язку.

Цього ж дня, ОСОБА_7 , особисто побачила поблизу Миронівської ТЕС ПАТ «Донецькобленерго» військовослужбовців НОМЕР_3 батальйону територіальної оборони Київської області Збройних Сил України «Київська Русь» у кількості близько 200 осіб.

Далі, 5 липня 2015 року о 11 год. 46 хв. ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, з метою іншого сприяння терористичній організації «ЛНР», перебуваючи у смт. Миронівський Артемівського району Донецької області, використовуючи мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_2 зателефонувала на абонентський номер НОМЕР_1 , що належить знайомому їй учаснику терористичної організації «ЛНР» ОСОБА_9 , який знаходився на тимчасово непідконтрольній Україні території у м. Луганську, умисно повідомила останнього про наведені факти дислокації підрозділів Збройних Сил України для подальшого планування та здійснення збройними формуваннями терористичної організації «ЛНР» терористичних актів.

Також, ОСОБА_7 в ході вказаної телефонної розмови, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з єдиним злочинним умислом на інше сприяння терористичній організації «ЛНР», перебуваючи у смт. Миронівський Артемівського району Донецької області, передала учаснику терористичної організації «ЛНР» ОСОБА_9 достовірну інформацію про дислокацію підрозділу військовослужбовців НОМЕР_4 бригади (військової частини-польова пошта НОМЕР_5 ) у кількості близько 700 осіб поблизу АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , а також розміщення військової техніки, а саме 3 автомобілів марки «Урал», 1 бойової машини (БТР) та 100 осіб батальйону оперативного призначення резервістів імені Героя України генерала Сергія Кульчицького Національної Гвардії України поблизу заводу залізобетонних конструкцій ПАТ «Бетон Нова» та дислокацію військової техніки поблизу АДРЕСА_4 , яку вона отримала напередодні від невстановлених слідством осіб.

Відповідно до повідомлення Штабу антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, передана ОСОБА_7 вищевказана інформація про дислокацію та переміщення військових підрозділів сил АТО є достовірною, а її передача учасникам терористичної організації ЛНР, могла нанести шкоду обороноздатності України, оскільки вказані відомості збирались та систематизувались останніми для планування бойових дій та здійснення наступальної операції.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 у повному обсязі з таких підстав.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку при встановлені обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні а саме: події кримінального правопорушення передбаченого ст. 258? ч.1 КК України винуватості ОСОБА_7 у його вчиненні, суд першої інстанції навів такі докази:

- показання свідка ОСОБА_12 який пояснив, що він був понятим при обшуку восени 2015 року в смт. Миронівський за місцем проживання ОСОБА_13 . Йому запропонували бути понятим працівники СБУ, на що він погодився. Крім нього понятим ще був ОСОБА_14 , з яким він раніш не знайомий. За місцем проживання обвинуваченої знаходилася вона сама, її співмешканець та донька. Під час обшуку було вилучено комп`ютер, 2 телефони та книгу. Протокол склали в приміщенні СБУ в м. Артемівську, з яким всі ознайомились та підписали. Під час обшуку примусу стосовно ОСОБА_13 не було, зауважень під час підписання протоколу також не було, всі розписалися добровільно, в тому числі й обвинувачена;

- показання свідка ОСОБА_15 який суду, що у вересні 2015 року його попросили бути понятим в смт. Миронівський у житлі обвинуваченої. Він, разом з іншим понятим, працівниками поліції та працівниками СБУ піднялися на 6 чи 7(точно не пам`ятає) поверх під`їзду, зайшли до квартири, представилися, працівники СБУ надали ухвалу суду про обшук. Працівники СБУ стояли зліва біля входу, а слідчий здійснював обшук. В ході обшуку вилучили телефони, сім карти, книгу, комп`ютер. Після цього всі - він, інший понятий (чоловік зі м. Світлодарську), працівники СБУ, працівники поліції, ОСОБА_13 , поїхали до м. Артемівська, де біля ринку знаходився Мотель, там розміщувалися працівники СБУ та він бачив багато людей у воєнній формі. Там склали документи протокол, всі його прочитали та підписали. Він бачив як ОСОБА_13 особисто читала протокол. Тиску на обвинувачену чи інших не здійснювалося ні психічного ні фізичного;

- витягом з кримінального провадження №0000015 від 01.09.2015 року за ч.1 ст. 258-3 КК України;

- протоколом про результати проведення негласного розшукового заходу від 17.08.2015 року м.Київ, на підставі ухвали в.о.голови Апеляційного суду м.Києва ОСОБА_16 від 19.05.2015 року № 01-3899цт (термін дії до 19.07.2015 року), за результатами проведення оперативно-технічних пошукових заходів у системах і каналах телекомунікаційних мереж, з метою пошуку ознак та фактів терористичної та іншої протиправної діяльності у період 05.07.2015 року стосовно громадянки України ОСОБА_7 ;

Відповіддю, наданою начальником Штабу АТО на території Донецької та Луганської областей від 19.08.2015 року, згідно якої вказано, що факт обстрілу сил АТО у н. п. Луганське зі сторони НЗФ підтверджуємо. У період з 5 липня по 9 серпня 2015 року позиції сил АТО районі виконання завдань навколо н. п. Луганське обстріляно 120 разів.(зі стрілецької зброї-41,АГС-10, мінометів-40, артилерії-14, БМП-8, СПГ-2, ПТРК-1, обстріл снайпером-2, бойове зіткнення-2) втрати в результаті обстрілів склали: особовий склад -4 військовослужбовці військової частини пп НОМЕР_5 , з них: безповоротні-3; санітарні-1;ОВТ- знищено 3 одиниці, з них: БМП-2,Зіл-131-1,Газ-66-1».

- відповіддю, наданою начальником Штабу АТО на території Донецької та Луганської областей від 09.09.2015 року;

- протоколом огляду від 18.10.2015 року, складеного у м. Краматорськ ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2015 року в м. Краматорськ;

- протоколом обшуку від 22.09.2015 року, в ході якого у присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_12 було обшукано квартиру АДРЕСА_5 ;

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 08.10.2015 року;

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 08.10.2015 року;

- протоколом огляду від 28.09.2015 року який складено у м. Краматорськ;

- протоколом огляду від 28.09.2015 року , складеного в м. Краматорськ;

- протоколом огляду від 23.09.2015 року який складено у м. Краматорськ;

- протоколом огляду від 23.10.2015 року який складено у м. Краматорськ

- заявою від 23.09.2015 року, ОСОБА_17 який добровільно надав мобільний телефон «Nokia» 105 з карткою мобільного оператору «Лайф» з номером НОМЕР_2 в не робочому стані, який належить ОСОБА_7 , для долучення до кримінального провадження з метою з`ясування обставин справи;

- протоколом огляду (телефону) предмету від 27.09.2015року, який складено у м. Краматорськ;

- висновком судової комп`ютерно-технічної експертизи № 9517 від 27.10.2015 року;

- протоколом огляду предмету від 28.10.2015року, який складено у м. Краматорськ предметом огляду є диск CD-R «Аріта»;

- висновком судової фоноскопічної експертизи №147 від 22.10.2015 року;

- диском СД за результатами проведених негласних розшукових слідчих заходів від 17.08.2015 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.11.2015 року, в ході якого ОСОБА_7 розповіла, що наприкінці весни 2015 року на м.т. № зателефонував ОСОБА_18 з м.т.№ НОМЕР_1 та повідомив, що у них є спільні друзі та він хоче з нею спілкуватися в подальшому;

-протоколом огляду від 10.11.2015 року, який складено у м. Краматорськ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2015 року в м. Краматорськ;

- протоколом огляду від 12.11.2015 року який складено у м. Краматорськ;

- відповіддю наданоїю начальником Штабу АТО на території Донецької та Луганської областей від 14.11.2015 року, якою вбачається, що «розташування 05.07.2015 поблизу Миронівської ТЕС військовослужбовців батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 у кількості близько 200 чоловік - підтверджується відомостями, зазначеними у підсумковому бойовому донесенні керівника сектору С АТО на території Донецької та Луганської областей №146 від 05.07.2015 року і відомостями бойового та чисельного складу за сектор С; розміщення військової техніки батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу АДРЕСА_6 - підтверджується відомостями, зазначеними у підсумковому бойовому донесенні керівника сектору С АТО на території Донецької та Луганської областей №146 від 05.07.2015 року і відомостями бойового та чисельного складу за сектор С; розміщення в районі заводу ЖБК н.п. Миронівський військової техніки батальйону Кульчицького, а саме автомобілів Урал - 3од., БТР - 1 од. та 100 чоловік особового складу- підтверджується оперативною інформацією. В цьому ж листі повідомлено, що документи, які підтверджують зазначений факт, повинні знаходитись у відомчому архіві Національної гвардії України, якій підпорядковується батальйон Кульчицького.

- витягом з кримінального провадження №0000483 від 15.04.2015 року, дата внесення до ЄРДР - 01.10.2015 року;

- відповіддю наданою ст. слідчим в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Луганській області від 30.10.2015 року, якою вбачається, що «15 вересня 2015 року відносно підозрюваного ОСОБА_9 винесено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України. Згідно вказаному повідомленню про підозру, приблизно на початку 2015 року, більш точно час встановити не виявилося за можливе, у громадянина України ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, направлений на участь у діяльності терористичної організації ЛНР, шляхом збору інформації про місця дислокації, кількість та озброєння військових підрозділів сил АТО, що дислокуються на підконтрольній українській владі території, в т. ч. на території Біловодського району та міст Сєвєродонецьк і Лисичанськ Луганської області, а також передачі вказаної інформації представникам незаконних збройних формувань терористичної організації «ЛНР» з метою використання її для протидії силам, задіяним в проведенні АТО. Реалізуючи свій злочинний умисел, з 12 лютого 2015 по теперішній час, більш точно час встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_9 , знаходячись на тимчасово не підконтрольній українській владі території Луганської області, вчиняє активні дії, направлені на участь у діяльності силового блоку ЛНР, а саме здійснює у телефонному режимі збір від мешканців населених пунктів, що знаходяться під контролем української влади, інформації про місця дислокації, кількість та озброєння військових підрозділів сил АТО, що дислокуються на підконтрольній українській владі території, в т. ч. на території Біловодського району та міст Сєвєродонецьк і Лисичанськ Луганської області з метою її подальшої передачі представникам «ЛНР» для використання у протидії силам, задіяним в проведенні АТО». Такими своїми умисними діями ОСОБА_9 вчиняє дії, направлені на участь у діяльності терористичної організації, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.258-3 КК України».

- постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України в Луганської області від 15.10.2015 року, якою оголошено розшук громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

Також в мотивувальній частині вироку судом наведені норми джерел кримінального процесуального законодавства України, а саме ст. ст. 17,62,65 Конституції України, ст. 8, 22, 85, 86, 91, 99 КПК України, ст.ст. 1, 25 ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність», рішення ЄСзПЛ у справі «Бакланов проти Росії», «Ізмайлов проти Росії», «Броуган та інші проти Сполученого Королівства», численні нормативно-правові акти національних міжнародних інстанцій щодо «ДНР» та «ЛНР», проте в порушення вимог ч.2 ст. 91 КПК України вказані вище докази належним чином судом першої інстанції не перевірені та не оцінені.

Так судом першої інстанції належним чином не перевірений та не оцінений протокол з розгляду проведення негласного розшукового заходу від 17.08.2015р., а саме яким чином були проведені негласні розшукові заходи щодо зняття інформації з каналів зв`язку ОСОБА_7 ..

Як видно з відповіді голови Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_19 від 23.03.2016р. ухвала слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 19.05.2015р. не проведення оперативно-розшукових заходів до ОСОБА_7 відношення немає.

Висновки суду першої інстанції про сприяння ОСОБА_7 діяльності ТО «ЛНР» шляхом передачі учаснику ТО «ЛНР» ОСОБА_9 достовірної інформації сил та засобів АТО в Донецькій обл. та кваліфікуючі дії за ст.. 258? ч.1 КК України суперечать фактичним обставинам справи.

Доводи апеляції захисника про те, що відсутній законодавчий акт або відповідне судове рішення про визначення «ЛНР» терористичною організацією є слушними, оскільки дійсно відсутній державний нормативно-правовий акт, який прямо зазначає, що «ДНР» та «ЛНР» визначені терористичними організаціями.

Як правильно навів у вироку суд першої інстанції положення ст. 62 Конституції України Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Крім того, у відповідності з вимогами ч.ч.1,3,6 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Обвинувачена ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції визнала свою винуватість в тому, що вона дійсно в липні 2015р. телефонувала «Іллі» та повідомила про факт дислокації підрозділу ЗСУ. Їй нічого не відомо, що цей « ОСОБА_10 » є членом якоісь злочинної організації.

Таким чином, вказані вище висновки суду першої інстанції з посиланням на правові акти не ґрунтуються на нормах КПК України та є непереконливими.

Колегія суддів, з урахуванням вказаних показань обвинуваченої, доводів апеляційної скарги захисника, позиції прокурора про можливість перекваліфікації дій ОСОБА_7 з ст. 258? ч.1 КК України на ст. 256 ч.1 КК України та призначення їй реальної міри покарання за санкцією цієї статті дійшла висновку про зміну вироку перекваліфікувавши дії ОСОБА_7 зі ст. 258? ч.1 КК України на ч. 1 ст. 256 КК України як заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам злочинних організацій шляхом надання інформації при обставинах викладених у вироку та призначити їй покарання в межах санкції цієї статті.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 411, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 р. яким ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258? ч.1 КК України задовольнити.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 р. яким ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258? ч.1 КК України змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 зі ст. 258? ч.1 КК України на ч. 1 ст. 256 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 1 ст. 256 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

В іншій частині вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 р. стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 22.09.2015р..

Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання її перебування під вартою в Бахмутській установі виконання покарань УДПтСУ в Донецькій області (№6) за розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 872 (вісімсот сімдесят два) дні.

Судді