Справа № 201/8285/17к
Провадження № 1кп/201/9/2017
УХВАЛА
19 травня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 0000573 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Гержольського району с. Дзеврі Грузія, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України

В судовому засіданні потерпілою ОСОБА_6 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що в акті не зазначено такої обтяжуючої вини обставини, як вчинення злочину групою осіб, вказано про відсутність шкоди, в той час як в дійсності шкода їй спричинена, а також під час досудового слідства безпідставно виділено матеріали кримінального провадження відносно інших осіб, які вчинили цей злочин, що призвело до не притягнення їх до відповідальності.

Захисником ОСОБА_3 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав:

1.в обвинувальному акті порушено принцип презумпції невинуватості, так як слідчий вказав, а прокурор затвердив те, що ОСОБА_3 вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 162 КК України, що є прямим порушенням її прав, так як жодним вироком суду цих обставин не встановлено;

2.обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_3 , що позбавляє ОСОБА_3 можливості розуміти в чому саме вона обвинувачується, а суд можливості розглянути справу без розуміння суті висунутого обвинувачення;

3.у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено часу проведення процесуальних дій, а саме, вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілої 08.04.2016; відсутні данні про відкриття матеріалів досудового розслідування ОСОБА_3 ; відсутні данні проте, що їй повідомлено про завершення досудового слідства; відсутні данні про повідомлення про підозру;

4.при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення прокурором; не зазначено спосіб вчинення злочину ОСОБА_3 ; мотив його вчинення; відсутні данні про правовстановлюючий документ на підставі якого потерпіла володіє кімнатою, що унеможливлює визначення її взагалі потерпілою; не наведено обсяг та межі наданих ОСОБА_3 , як службовій особі, прав і повноважень;

5.крім того, прокурором порушено порядок затвердження обвинувального акту, так як слідчий при підписанні обвинувального акту вказав місце його затвердження, в той час як він не міг знати про місце затвердження його обвинувального акту прокурором в майбутньому.

Представник потерпілої підтримав її клопотання та заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 .

Обвинувачена підтримала свого захисника, а прокурор заперечував проти клопотань потерпілої та захисника обвинуваченої посилаючись на те, що обставини викладені не є підставою для повернення обвинувального акту.

Суд, заслухавши учасників вважає, що клопотання потерплої та захисника обвинуваченої обґрунтоване частково, однак має бути задоволено з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинуваченого акту встановлені в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Водночас, частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, який встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суд неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюється не лише на випадки коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли відомості, викладені в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, відповідно до вимог ч. 2 ст. 291, ст.. 109 КПК України, суперечать вимогам КПК України до встановлення цих відомостей.

Той факт, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках передбачених КПК України, підтверджується і висновком викладеним у постанові Верховного Суду України № 5-111кс15 від 25.06.2015 р.

При досліджені обвинувального акту встановлено, що в ньому прокурором зазначено про відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, в той час як п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України вимагає вказівки в обвинувальному акті відомостей про обставини які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд вважає, що наявність чи відсутність цих обставин прокурор визначає самостійно і це не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, однак в разі встановлення таких обставин в судовому засіданні, суд зобов`язаний при при призначенні покарання врахувати ці обставини.

При досліджені обвинувального акту встановлено, що прокурором в ньому зазначено про відсутність майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в той же час зазначено про заявлення ОСОБА_6 цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди.

Суд вважає, що прокурор в обвинувальному акті вказує той розмір шкоди, який він вважає встановленим під час досудового слідства і зазначення потерпілою розміру шкоди, який вона вважає їй спричиненим, не може зобов`язувати прокурора зазначити такий же розмір шкоди, а тому відсутність в обвинувальному акті розміру шкоди, зазначеного прокурором, не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

Посилання потерпілої на те, що кримінальне провадження відносно інших осіб безпідставно виділене з цього кримінального провадження, не може бути підставою для повернення обвинувального акту, так як на цій стадії судового провадження суд позбавлений можливості досліджувати будь-які докази і, відповідно, давати оцінку діям сторони обвинувачення в частині, зазначеній потерпілою в її клопотанні.

При дослідженні обвинувального акту судом встановлено, що прокурор дійсно затвердив обвинувальний акт в якому зазначено про те, що ОСОБА_3 вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 162 КК України, що є прямим порушенням принципу презумпції невинуватості, затвердженого в ст. 17 КПК України, якою передбачено, що поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Однак сама по собі ця обставина не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

При дослідженні реєстру матеріалів досудового розслідування обставини на які посилається захисник обвинуваченої як на підставу повернення обвинувального акту не підтвердились, так як реєстр має всі необхідні реквізити, визначені ч. 2 ст. 109 КПК України, а отже зазначені захисником підстави для повернення обвинувального акту невідповідність реєстру - відсутні.

Посилання захисника як на підставу для повернення обвинувального акту на те, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення прокурором не зазначено спосіб та мотив вчинення злочину, правовстановлюючий документ на підставі якого потерпіла володіє кімнатою, обсяг та межі наданих ОСОБА_3 прав і повноважень, суд не приймає до уваги, оскільки прокурор при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення зазначає їх так як вважає їх встановленими, а тому суд не може вдаватись в оцінку правильності їх встановлення прокурором на цій стадії судового провадження.

Посилання захисника на те, що прокурором порушено порядок затвердження обвинувального акту, не є підставою для повернення обвинувального акту, так як його затверджено і він має вказане місце затвердження.

Водночас, в обвинувальному акті дійсно відсутнє формулювання обвинувачення.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист (Рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України", рішення від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії", рішення від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії".)

При цьому, не зважаючи на те, що кримінальний процесуальний закон не містить в собі норми, яка б визначала зміст поняття «формулювання обвинувачення» його неможливо ототожнювати з поняттям «фактичні обставини кримінального правопорушення», оскільки навіть за буквальним змістом закону (ст. 291 КПК України) вони відокремлюються один від одного.
У зв`язку з цим, ні слідчий, ні прокурор, при складанні обвинувального акту не вправі, на власний розсуд, поєднувати ці поняття та порушувати послідовність викладення відомостей, які передбачені п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
За своїм змістом формулювання обвинувачення, хоча і повинно певною мірою дублювати фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме обставини, які вказують на подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), проте воно повинно бути викладено більш лаконічно та, крім часу, місця, способу та інших обставин вчиненого кримінального правопорушення, містити в собі посилання на форму вини, мотив, мету вчинення кримінального правопорушення, його наслідки та інші обставини, які охоплюються складом конкретного кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Більш того, воно повинно бути чітким, зрозумілим та відповідати вимогам норм матеріального права, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення, оскільки незважаючи на те, що обґрунтованість правової кваліфікації дій обвинуваченого не є предметом розгляду підготовчого судового засідання, направляючи обвинувальний акт до суду прокурор, дотримуючись завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, повинен також керуватись вимогами ст. 2 КК України про те, що підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, а не розраховувати на те, що під час судового розгляду, у разі необхідності, він зможе скористатись своїм правом змінити обвинувачення або висунути додаткове обвинувачення чи відмовитись від його підтримання.
Таким чином, відсутність в даному обвинувальному акті формулювання обвинувачення свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а тому останній підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.
Необхідно звернути увагу на наступне:

-при прийнятті даного рішення суд не досліджував жодного доказу, а тому не вдався до оцінки доказів, їх належності чи допустимості;

-суд не давав оцінку обставинам кримінального правопорушення, а лише зазначив про відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення;

-призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, в якому відсутнє формулювання обвинувачення, означало б призвести до порушення права на захист обвинуваченої і до можливого скасування судового рішення, ухваленого за результатами розгляду справи судом з підстав порушення права на захист;

-призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, розраховуючи на зміну обвинувачення прокурором в майбутньому, суд не може, так як по-перше: зміна обвинувачення це право, а не обов`язок прокурора, а по-друге: зміна обвинувачення має винятковий характер, так як може відбуватись в разі якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення (ст. 338 КПКУ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000573 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 22.05.2017 о 14-00 годин

Головуючий суддя ОСОБА_1