Провадження № 11-кп/792/381/17
Справа № 680/258/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000026 від 28 січня 2017 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2017 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2017 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, із вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено попередню у вигляді домашнього арешту, але не довше як до 05 червня 2017 року включно.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання після звернення вироку до виконання.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 28 січня 2017 року близько 2 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні літної кухні домогосподарства свого батька ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання тяжких наслідків, умисно наніс чисельні удари руками в область голови та тулуба ОСОБА_10 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: тяжкого забою головного мозку; набряку головного мозку; закритих переломів 7-10 ребер по передньо-підпахвинній лінії зліва; крововиливів навкруг переломів ребер; крововиливів в м`які покрови голови з внутрішньої поверхні в скроневій області зліва та з права; синців - в області лівої щоки з розповсюдженням на ліву вушну раковину та завушну область з права-1, в підборідочній області з права -1, по задньо-лівій поверхні шиї з розповсюдженням на надлопаточну область з ліва -1, по середньо-підпахвинній лінії зліва в проекції 7-11 ребер - 1.

Внаслідок тупої поєднаної травми голови, грудної клітки, які супроводжувались тяжким забоєм головного мозку, набряком головного мозку, багато чисельними переломами ребер, 3 лютого 2017 року наступила смерть ОСОБА_10 ..

В поданій апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 просить вирок змінити, оскільки на його думку, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом не з`ясовано усіх обставин справи, що мають значення для вирішення справи та призначення покарання і перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_8 з ч.2 ст. 121 КК України на ч.1 ст. 119 КК України і призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. Просить визнати обставиною, яка пом`якшує покарання протиправні дії потерпілого відносно ОСОБА_8 та наявності психічних та поведінкових розладів у останнього. Не заперечуючи, що ОСОБА_8 наніс потерпілому два удари рукою в голову, вказує, що в область тулуба він удари не наносив, а травми ОСОБА_10 міг отримати від падіння і ці обставини стороною обвинувачення не перевірені та не спростовані. Зазначає, що у порушенні ст.. 62 Конституції України судом обвинувачення частково сформульовано на припущеннях, а сумніви щодо доведеності вини не тлумачено на користь обвинуваченого. Вказує, що судом не взято до уваги обставини за яких ОСОБА_8 вчинено злочин, а саме внаслідок психічних та поведінкових розладів і не застосовано ч.4 ст. 37 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду та необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Винність ОСОБА_8 в заподіянні потерпілому ОСОБА_10 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, підтверджується сукупністю зібраних в справі доказів, яким суд першої інстанції дав правильну кримінально правову оцінку.

Суд вірно встановив фактичні обставини вчиненого ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Його висновки ґрунтуються на доказах, детально викладених у вироку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав та показав, що напередодні він з батьком розпивали спиртні напої. Близько 2 години ночі 28 січня 2017 року потерпілий розбудив його і почав наносити тілесні ушкодження. В свою чергу, він наніс декілька ударів руками в голову батька та ліг спати далі. Вранці дізнався, що батько помер, умислу заподіювати смерть батькові не мав.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується наступними доказами:

Згідно даних протоколу огляду трупа від 03.02.2017 року та фототаблиці до нього вбачається, що при огляді трупа ОСОБА_10 на обличчі та руках виявлені садини. Інші видимі тілесні ушкодження - не виявлено.(а.к.п.71-73)

Згідно даних висновків експертів №16 від 10 березня 2017 року(а.к.п.76-78), №323 від 13 лютого 2017 року(а.к.п.79), №296 від 07 березня 2017 року(а.к.п.80), №35 від 10 березня 2017 року(а.к.п.125), №36 від 10 березня 2017 року(а.к.п.127), у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді тяжкого забою головного мозку; набряку головного мозку; закритих переломів 7-10 ребер по передньо-підпахвинній лінії зліва; крововиливів навкруг переломів ребер; крововиливів в м`які покрови голови з внутрішньої поверхні в скроневій області зліва та з права; синців - в області лівої щоки з розповсюдженням на ліву вушну раковину та завушну область з права-1, в підборідній області з права -1, по задньо-лівій поверхні шиї з розповсюдженням на надлопаточну область з ліва -1, по середньо-підпахвинній лінії зліва в проекції 7-11 ребер - 1. Причиною смерті явилась тупа поєднана травма голови, грудної клітки, яка супроводжувалась тяжким забоєм головного мозку, набряком головного мозку, численними переломами ребер. При судово-токсилогічній експертизі зразка крові з трупа ОСОБА_10 наявність етилового алкоголю не виявлено.

Виявлені тілесні ушкодження у трупа ОСОБА_10 при проведенні судово медичної експертизи (03.02.2017 року), можуть відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень та механізму спричинення тілесних ушкоджень, згідно даних вказаних підозрюваним ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту.

Згідно даних висновку експерта №23 від 07 лютого 2017 року у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден - по передній поверхні лівої вушної раковини - 1, на верхній губі з права - 1 , по тильній поверхні 1-го пальця лівої китиці - 2, які могли утворитись як від ударів тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, так і при ударах в останні, можливо в час та при обставинах, біля 6-10 діб тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи і відносяться до легких тілесних ушкоджень. (а.к.п.114).

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 06 лютого 2017 року та фототаблицями до нього, ОСОБА_8 повідомив про обставини вчинення ним злочину, показував, механізм нанесення ударів потерпілому.(а.к.п. 100-104)

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений визнав факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, заперечуючи умисне вбивство останнього.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження захисника в частині того, що ОСОБА_8 вчинив вбивство через необережність так, як ці доводи суперечать наявним у справі доказам.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07 лютого 2003 року, для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження,яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Ті обставини справи, що ОСОБА_8 наніс удари руками в голову та тулуб батька, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, які передували настанню смерті потерпілого, а потім ліг спати і лише вранці дізнався про смерть батька, свідчить про умисне нанесення тілесних ушкоджень та необережне ставлення ОСОБА_8 до наслідків своїх дій у виді смерті потерпілого.

Отже, висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за наведених у вироку обставин ґрунтуються на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ст..91 КПК України та підтверджені сукупністю належних, допустимих, достовірних доказів, досліджених судом першої інстанції яким суд дав належну оцінку.

Доводи апелянта, що злочин ОСОБА_8 вчинив внаслідок психічних та поведінкових розладів і судом безпідставно не застосовано ч.4 ст. 37 КК України, перевірені колегією суддів та визнані не обґрунтованими.

Підстав вважати що обвинувачений вчинив необережне вбивство в матеріалах кримінального провадження немає. Обставини які б свідчили про вчинення суспільно небезпечного посягання на обвинуваченого зі сторони потерпілого в матеріалах провадження відсутні.

Підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ч.1 ст. 119 КК України, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до висновку судово психіатричного експерта №165 від 23.03.2017 року ОСОБА_8 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на період вчинення інкримінованого йому злочину, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними й на теперішній час. В період вчинення злочину в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу не знаходився. (а.к.п.121-123)

Як вбачається з вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст.65 КК України, врахував характер та ступінь вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, у відповідності до ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, який негативно характеризується, не працює, має постійне місце проживання. Обставиною, що пом`якшує покарання визнано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст.50 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Враховуючи викладене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни, колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2