04.08.2017 Справа № 756/5497/16-к
Унікальний № 756/5497/16-к
Порядковий № 1-кп/756/135/17
В И Р О К
Іменем України
04 серпня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002255 від 02.03.2016 року за обвинувальним актом щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данилівка Васильківського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.06.2007 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 315 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 69 та ст. 104 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, згідно постанови Таращанського районного суду Київської області від 03.12.2007 року скасовано іспитовий строк та особу направлено для відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі; 05.01.2011 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст.185, ч. 2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 04.10.2014 року звільненого у зв`язку із відбуттям строку покарання,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
02.03.2016 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, а саме у будинок АДРЕСА_4 за вказаною вище адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, бажаючи збагатитись за чужий рахунок, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в той же час того ж дня, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан будинку АДРЕСА_4 , підійшов до вікна та заздалегідь підготовленою викруткою віджав віконну секцію від рами, після чого проник до приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрав медіаплеєр стаціонарний «МАG-250» вартістю 900 гривень, телевізор марки «Samsung» LE26A330J1XUA вартістю 8000 гривень, телевізор марки «Samsung» LE37A615A3F вартістю 6600 гривень, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy580» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 800 гривень, ноутбук марки «Асег Е1-571G» вартістю 4900 гривень та відеокамеру марки «Samsung VP-MX20C» 055Z6VKQ800440T вартістю 950 гривень.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_7 було завдано майнової шкоди на загальну суму 22150 грн. 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини, викладені вище, щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, належного потерпілому ОСОБА_7 . Вчинення крадіжки обвинувачений пояснює своїм складним матеріальним становищем. На той час він працював двірником та тимчасово проживав у виділеному йому службовому приміщенні в будинку АДРЕСА_2 . Все вищеперелічене майно, викрадене ним 02.03.2016 року близько 10 години з будинку АДРЕСА_5 він зразу ж перевіз до приміщення, де він проживав, тобто в приміщення будинку АДРЕСА_2 . Однак, дуже швидко до нього прибули працівники поліції, які виявили та вилучили все вкрадене ним майно:медіаплеєр стаціонарний, два телевізора марки «Samsung», мобільний телефон, ноутбук та відеокамеру. Вартість вказаного майна, зазначену в обвинувальному акті, яка визначалася за результатами товарознавчої експертизи, обвинувачений не оспорює. Про вчинене шкодує, просить суворо не карати.
Потерпілий показав, що вдень 02.03.2016 року з належного йому садового будинку АДРЕСА_5 , шляхом віджиму віконної секції від рами та проникнення всередину будинку було викрадено медіаплеєр стаціонарний «МАG-250» вартістю 900 гривень, телевізор марки «Samsung» LE26A330J1XUA вартістю 8000 гривень, телевізор марки «Samsung» LE37A615A3F вартістю 6600 гривень, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy580» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 800 гривень, ноутбук марки «Асег Е1-571G» вартістю 4900 гривень та відеокамеру марки «Samsung VP-MX20C» 055Z6VKQ800440T вартістю 950 гривень. З вартістю викраденого майна, визначеною проведеною товарознавчою експертизою, він погоджується. Потерпілий вказав, що все викрадене майно, крім мобільного телефону, йому було повернуто, таким чином йому не відшкодовано шкоду у розмірі 800 грн., однак, цивільний позов він не пред`являв та пред`являти наміру не має, щодо покарання обвинуваченому, то він покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За викладених вище обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів (відносно раніше вчиненого злочину, передбаченого ч.2 ст. 315 КК України, судимість за який вироком Таращансього районного суду Київської області від 12.06.2007 року є не погашеною).

Крім цього, при призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

За останнім місцем роботи обвинувачений ОСОБА_4 характеризується формально позитивно, відповідно до медичних довідок він не перебуває на обліку у лікаря нарколога, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має дітей. ОСОБА_8 виявляє ознаки органічного ураження головного мозку поєднаного ґенезу (резидуально-органічного, інтоксикаційного) з інтелектуальною недостатністю та емоційно-вольовими порушеннями, ускладнене синдромом залежності внаслідок поєднаного вживання психоактивних речовин (F 07.8, F19.2. за МКХ-10), і за своїм психічним станом міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 був раніше двічі судимий, останній раз до позбавлення волі за вчинення умисного злочину проти власності, вироком Оболонським районним судом м. Києва віл 05.01.2011 року за ч. 1 ст.185, ч. 2 ст.186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 04.10.2014 року звільнений у зв`язку із відбуттям строку покарання.Однак, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість обвинувачений на шлях виправлення не став, та повторно вчинив аналогічний злочин.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, передбачений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, з врахуванням обставин, передбачених ст.ст. 66-67 КК України.

Оскільки його перевиховання та виправлення наразі не можливі без відбування покарання, то суд не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції, яка діяла до 21.06.2017 року, обвинуваченому слід зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, починаючи з 02 березня 2016 року по день ухвалення вироку (з огляду на приписи ч. 2 ст. 5 КК України про відсутність зворотної дії в часі закону, який погіршує становище особи).

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 04 серпня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції, яка діяла до 21.06.2017 року, та враховуючи вимоги ч. 2 ст.5 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у період з 02 березня 2016 року по 04 серпня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам кримінального провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з дня вручення йому копії вироку у той же строк.

Суддя ОСОБА_1