Справа № 159/2483/17
Провадження № 1-кп/159/238/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 24 січня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новий Мосир Ковельського району Волинської області, громадянина України, тимчасово безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_7 24 серпня 2016 року, близько 04 години 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Trafic», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в м. Наталін, Хелмського повіту, Республіки Польща, зі сторони м. Грубешов в напрямку м. Хелм, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою,під час погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічного транспортного засобу, не зменшив швидкість, після чого виявивши тварину на своїй смузі руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, виїхав на смугу зустрічного руху, ліве по ходу руху узбіччя та допустив наїзд на придорожнє дерево.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичного експерта № 784,16/А від 30 серпня 2016 року, отримала травми органів грудної клітки та черевної порожнини,внаслідок чого померла.
Пасажир автомобіля, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичного експерта, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафазу правої стегнової кістки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Пасажир автомобіля, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно висновку судово-медичного експерта № 607 від 23 червня 2017 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафазу лівої ліктьової кістки, гематоми в ділянці лівої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 2.3 б), 12.1, 12.3 та 19.3 Правил дорожнього руху Українияким відповідають ст. 3 п. 1, п. 2 та п. 3, ст. 19.1, ст. 23.1 п. 2 та ст. 22.1 Правил дорожнього руху Республіки Польща, а саме:

п. 2.3 ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…,

п. 12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку.

п. 12.3 ПДР України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди.

п. 19.3 ПДР України - у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умови фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію.

ст. 3 п. 1 ПДР Республіки Польща - учасник руху і інша особа, що знаходиться, на дорозі зобов`язані зберегти обережність або коли закон того вимагає - особливу обережність, уникати всілякої дії, яка могла б спричинити загрозу безпеці або порядку дорожного руху, ускладнити цей рух або в зв`язку з рухом порушити спокій чи публічний порядок також наразити будь-кого на небезпеку.

ст. 3 п. 2 ПДР Республіки Польща - під дією також розуміється бездіяльність. Норма зак. 1 відповідно стосується особи, яка знаходиться близько біля дороги, якщо б її поведінка могла б потягнути за собою наслідки про які йдеться в цій нормі.

ст. 3 п. 3 ПДР Республіки Польща - якщо учасник руху або інша особа спричинила загрозу безпеці дорожнього руху, є зобов`язаною прийняти необхідні міри з метою невідкладного усунення загрози, а якщо б не могла б цього вчинити, повинна про загрозу попередити інших учасників

ст. 19.1 ПДР Республіки Польща - водій транспортного засобу зобов`язаний їхати з швидкістю яка забезпечує контроль над транспортним засобом з врахуванням умов в яких відбувається рух, а особливо: рельєф території, стан та видимість дороги, стан та вантаж транспортного засобу, атмосферні умови та інтенсивність руху.

ст. 22.1 ПДР Республіки Польща - водій транспортного засобу може змінити напрямок руху чи займану смугу лише з дотриманням особливої безпеки.

ст. 23.1 п. 2 ПДР Республіки Польща - при об`їзді дотримуватися безпечної дистанції від транспортного засобу який об`їжджає, учасника руху чи перешкоди, а у випадку потреби зменшити швидкість; об`їзд транспортного засобу який сигналізує намір повернути в ліво може відбутися лише з його правої сторони.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується в тому, що він своїми необережними діями, котрі виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинилосередньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілої, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні інкримінованому йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Показав, що 24 серпня 2016 року, близько 04 год. ранку керував автомобілем марки «Рено-трафік», р.н.з. НОМЕР_1 по території Республіка Польща зі сторони м. Грубешов в напрямку м.Хелм , у якому крім нього знаходились потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 Рухаючись по вказаній автодорозі з увімкнутим світлом фар, зі швидкістю яка не перевищувала допустимої, побачив, як йому назустріч з увімкнутими фарами дальнього освітлення рухався транспортний засіб,який фактично на його сигнали не реагував. При роз`їзді з цим транспортним засобом безпосередньо перед його автомобілем, вибігла тварина схожа на козулю,а тому він раптово прийняв вліво та не справившись з керуванням, допустив зіткнення з деревом. В результаті чого його транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а потерпілі тілесні.

Об`єктивність показань обвинуваченого підтвердила в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , яка пояснила, що вона сидячи на передньому сидінні автомобіля, бачила як на перед автомобілем раптово вибігла велика тварина,на той час їй здалось,що корова і тоді водій прийняв вліво проте не зміг зупинити транспортний засіб внаслідок чого сталось ДТП. Жодних претензій до водія вона не має.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні також жодних претензій до обвинуваченого не висловлена.
Всі потерпілі, у тому числі потерпілий ОСОБА_6 в якого загинула дружина прохали суд не позбавляти волі обвинуваченого та призначити не суворе покарання.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Зокрема, матеріальної шкоди за придбання домовини - 4500 грн., хреста - 350 грн.,одягу - 3000 грн., витрати на інші матеріали та атрибути для поховання -1500 грн., послуги копачів могили - 300 грн., послуги катафалка 900 грн., витрати на поминальний обід - 4208 грн., витрати встановлення надгробного пам`ятника - 31000 грн., а всього на загальну суму 45758 грн. і моральної шкоди в сумі 300000 грн.

У ході розгляду справи потерпілим ОСОБА_6 подано заяву про залишення цивільного позову в частині моральної шкоди без розгляду, а також в частині витрат на встановлення та виготовлення надгробного пам`ятника.

Подана потерпілим зазначена заява не суперечить вимогам Закону і не порушує чи їх- не будь інтересів та відповідає вимогам ст..207 ЦПК України, а тому суд залишає позовну заяву у вищевказаній частині без розгляду,що не позбавляє позивача з цих підстав повторно звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

Заявлені позовні вимоги в іншій частині визнанні обвинуваченим, підлягають частковому задоволенню, а саме:

- вартість за придбання домовини - 4500 грн., хреста - 350 грн.,одягу - 3000 грн., витрати на інші матеріали та атрибути для поховання -1500 грн., послуги копачів могили - 300 грн., послуги катафалка 900 грн., а всього на загальну суму 10 550 грн.

Відшкодування понесених витрат на поминальний обід в закладі громадського харчування на суму 4208 грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Постановою Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами та доповненнями визначено, що витрати на поховання включають в себе витрати на ритуальні послуги та обряди, а витрати на виготовлення пам`ятника та огорожі визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам`ятників та огорож в даній місцевості.

Зазначене узгоджується із ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», яка визначає, що поховання померлого, як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прохом у могилу або колумборну нішу, відповідно звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Отже, суд приходить до висновку про відшкодування витрат потерпілим, пов`язаних з похованням загиблих і ці витрати підтверджені належними доказами (квитанціями, чеками) в повному об`ємі, крім витрат на проведення поминального обіду, оскільки вони не відносяться до витрат з поховання.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України та п. 3 ПП ВРСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких, призначаючи покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину має виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності, зокрема те, що обвинувачений є несудимим , позитивно характеризується за місцем проживання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,

Обтяжуючих покарання обставин обвинуваченому ОСОБА_7 суд не знаходить.

Призначаючи покарання обвинуваченому не пов`язаному з позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України та не позбавляючи його права керувати транспортними засобами,суд бере до уваги обставини,які стались при керуванні автомобілем,порушення правил дорожнього руху зі сторони не встановленої особи,яка на транспортному засобі рухалась назустріч обвинуваченому, позицію всіх потерпілих, щодо призначення більш - м`якого покарання яке непередбачене санкцією закону за яким ОСОБА_7 притягується до відповідальності, часткове добровільне відшкодування потерплим завданої в результаті ДТП шкоди, а також позитивну характеристику на обвинуваченого, його майновий стан. Крім цього суд враховує ту обставину, що обвинувачений та його дружина ОСОБА_9 відповідно до Розпорядження Ковельської районної державної адміністрації від 15.05.2017 року опікується трьома малолітніми дітьми-сиротами відповідно 2009, 2012, 2015 років народження, із метою подальшого їх усиновлення,фактично єдиним джерелом доходу вказаної сім`ї крім власного господарства є поїздки обвинуваченого автомобілем на заробітки, у тому числі за межі України. Обираючи саме таке покарання суд враховує також необхідність оздоровлення малолітніх дітей, їх поїздки на відпочинок разом з обвинуваченим і т.п.

Речові докази та витрати, пов`язані з проведенням експертиз по кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для заміни чи скасування запобіжного заходу суд не вбача.є

На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири ) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередній особисте зобов`язання .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_6 10 550 грн. (десять тисяч п`ятсот п`ятдесят грн.. ) майнової шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілим, представнику потерпілого та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1