Справа № 357/3541/16-к
1-кп/357/71/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.03.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду №2 в м. Біла Церква матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000008 від 03.02.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Мелітополь, Запоріжської області, освіта середньо-технічна, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Злочин було вчинено за таких обставин:

Згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 3-РС від 10 жовтня 2015 року військовослужбовця призваного під час мобілізації 7 серпня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду оператора-розвідника взводу управління протитанкового артилерійського дивізіону та зараховано до списків особового складу частини польова пошта НОМЕР_1 , яка до 8 лютого 2016 року дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час проходження військової служби старший сержант ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним на військову службу під час мобілізації і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентують його діяльність, старший сержант ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, без поважних причин, в умовах особливого періоду бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, 25 грудня 2015 року близько 08 години 00 хвилин самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка до 8 лютого 2016 року дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , та вибув до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У період з 25 грудня 2015 року по 17 березня 2016 року ОСОБА_4 ухилявся від обов`язків військової служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину.

17 березня 2016 року старший сержант ОСОБА_4 самостійно з`явився до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону,

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно був призваний 07.08.2015 року АДРЕСА_3 на військову службу за мобілізацією, та в послідуючому 10 жовтня 2015 року зачислений на посаду оператора-розвідника взводу управління протитанкового артилерійського дивізіону до особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 . 25.12.2015 року він дійсно самовільно залишив розположення своєї військової частини та тривалий час проживав у м.Мелітополь, не виконуючи своїх обов`язків військової служби. 17.03.2016 року він самостійно з`явився до військової прокуратури. Просить не позбавляти його волі.

Визнаючи себе винним повністю в скоєнні злочину обвинувачений ОСОБА_4 просить суд суворо його не карати та не досліджувати докази стосовно тих обставин, які ні ким не оспорюються в силу ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки вказаної відмови обвинуваченому роз`яснені. Учасники судового провадження не заперечують проти цього.

Враховуючи вище вказані обставини, думку учасників судового розгляду, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України, оскільки він будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує як пом`якшуючі обставини те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Суд також враховує, що обвинувачений раніше не судимий, вину визнав, позитивні характеристики на обвинуваченого, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обтяжуючих обставин по справі суд не встановив.

При наявності цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який не являє собою великої суспільної небезпеки, його ролі при скоєнні злочину, суд вважає за можливе призначити йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання скоєння нових злочинів, і вважає можливим його виправлення без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі статі 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовування та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в силу суд вважає за можливе не обирати.

Керуючись ст. 369 ,373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Призначити ОСОБА_4 міру покарання за ч. 4 ст.407

КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за виконанням покарання відносно ОСОБА_4 покласти на Мелітопольський міськрайонний відділ з питань пробації, Південно-Східного міжрегіонаного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1 ,