Справа № 592/226/17
Провадження № 1-кс/592/150/17
УХВАЛА

про накладення арешту
05 січня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Сумського відділу поліції (м.Суми) ГУ НП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000037 від «04» січня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 ,

встановив:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 04.01.2017 до чергової частини Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , про те, що з квартири АДРЕСА_2 виходить собака та заважає перехожим. За даною адресою черговою частиною направлено екіпаж «Фрегат-124» у складі інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_5 та поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми капрала поліції ОСОБА_6 . Прибувши на місце події, до поліцейських звернулась гр. ОСОБА_7 , 1975 р.н., мешкає: АДРЕСА_3 , яка є власницею квартири АДРЕСА_4 , та відвела їх на 5-й поверх будинку, де вказала на квартиру АДРЕСА_2 , з якої чувся собачий гавкіт. Поліцейські виявили, що двері до квартири на замок не зачинені, тому стали їх притримувати, щоб собака не вибігла у коридор, одночасно стукаючи у двері, щоб викликати таким чином власника квартири, проте, з квартири ніхто не виходив. Приблизно через 10 хвилин поліцейські відійшли від дверей вказаної квартири, та звідти вибігла собака, яка припинила гавкати лише в коридорі. Тоді ж поліцейські помітили, що двері до квартири АДРЕСА_2 відчинені, у коридорі хтось стоїть. Вони покликали вказану особу до себе, щоб встановити обставини події. На це прохання підійшов чоловік, яким виявився гр. ОСОБА_8 . Патрульні декілька хвилин спілкувались із ОСОБА_8 , коли з квартири АДРЕСА_2 вийшла її власниця гр. ОСОБА_9 , 1983 р.н., та почала висловлюватись у бік поліцейських нецензурною лайкою. Поліцейські пояснили мету свого приїзду, на що ОСОБА_9 зайшла до своєї квартири, взяла там молоток, вийшла з квартири та цілеспрямовано кинула його в поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми капрала поліції ОСОБА_6 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: «Забій склепіння лівої стопи, підшкірна гематома тилу лівої стопи». Після цього ОСОБА_9 намагалась зайти до своєї квартири, проте її утримав інспектор ОСОБА_5 04.01.2017 у період з 14:40 год. до 15:10 год. проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_5 . В ході ОМП, в коридорі на підлозі п`ятого поверху першого під`їзду п`ятиповерхового будинку по АДРЕСА_5 виявлено та вилучено молоток з дерев`яною рукояткою. Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. З метою повного та всебічного досудового слідства, виникає необхідність у накладенні арешту на вище вказаний молоток, сукупність підстав та розумних підозр вказує не те, що виявлений предмет є доказом злочину, знаряддям його вчинення, має значення для встановлення істини у справі, доведення винуватості підозрюваної особи, підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є необхідним для подальшого призначення експертиз, та має суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.. Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу..

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. З метою повного та всебічного досудового слідства, виникає необхідність у накладенні арешту на вище вказаний молоток, сукупність підстав та розумних підозр вказує не те, що виявлений предмет є доказом злочину, знаряддям його вчинення, має значення для встановлення істини у справі, доведення винуватості підозрюваної особи, підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є необхідним для подальшого призначення експертиз, та має суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,

ухвалив:

Клопотання слідчого Сумського відділу поліції (м.Суми) ГУ НП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на молоток з дерев`яною рукояткою.

Копію ухвали для виконання негайно направити слідчому Сумського відділу поліції (м.Суми) ГУ НП в Сумській області капітану поліції ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1