Провадження № 1-кс/200/7777/17
05 серпня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
05 серпня 2017 року слідча СВ ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням, що підтримано прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, зареєстрований у кв. АДРЕСА_1 , фактично мешкає у кв. АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 06 вересня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі,
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Підставами для обрання саме такого запобіжного заходу слідча вказала наступне. Так, 05 серпня 2017 року ОСОБА_7 пред`явлено підозру у тому, що 04 серпня 2017 року, близько 05 години, він, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи повторно, шляхом ушкодження петлі замка на вхідних дверях, проник до складського приміщення по АДРЕСА_3 , звідки виніс та залишив на вулиці, приготувавши для заволодіння, два велосипеда, ціною 1009 гривень 54 копійки та 1680 гривень кожен, які належать потерпілій ОСОБА_8 , однак, не зміг довести умисел на заволодіння зазначеним майном до кінця з причин, що не залежать від його волі - через його затримання на місці вчинення злочину.
Вважає, що підозрюваний, який лише 28 липня 2017 року звільнився із місць позбавлення волі, вчинив замах на вчинення тяжкого злочину, і беручі до уваги це, а також те, що він вчинив злочин повторно, на шлях виправлення не став, а вчинив аналогічний раніше вчиненому злочин, залишаючись на свободі, усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді реального позбавлення волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду; він не працює, не має офіційного заробітку, через що може продовжити вчинення злочинів; не має міцних соціальних зв`язків, так як не має родини, прийшла до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання наведеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і прохає обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні слідча клопотання підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні його тексту. Додатково пояснила, що через те, що його затримано за вчинення злочину через тиждень після звільнення з місць позбавлення волі, де він відбував покарання за вчинення корисливого злочину проти особи, що свідчить про його підвищену соціальну небезпеку, альтернативи обрання йому іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, немає.
Прокурор також підтримав клопотання з наведених слідчою підстав, вважаючи, що ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, у даному випадку є можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду та можливість продовжити вчинення підозрюваним інших корисливих злочинів.
У судовому засіданні встановлено, що 05 серпня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав у частково. Пояснив, що дійсно проник до велосипедного складу, але не мав на меті вчинювати крадіжку. До складу проник із цікавості, так як гуляв вулицями м. Дніпра вбиваючи час. Ніяких велосипедів зі складу він не виносив, але звернув увагу на те, що один із двох, інкримінованих йому як предмет злочинного посягання, велосипедів, уже стояв на вулиці. Заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що він не збирався та не збирається вчинювати крадіжки, тому що має є гроші. Він має постійне місце мешкання, потребує час для влаштування особистого життя. З цих підстав прохав відмовити у задоволенні клопотання.
Захисник також заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що його підзахисний тільки що звільнився із місць позбавлення волі, і тому потребує час для адаптації. Він має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, так як має матір. З цих підстав прохав відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.
Заслухавши доводи слідчої, пояснення підозрюваного та його захисника, з`ясувавши думку прокурора і дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню. Вважаю, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а тому існує ризик того, що він, як особа, яка раніше вже неодноразово засуджена за вчинення корисливих злочинів і яка офіційно не працює, залишаючись на волі та враховуючи тяжкість покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, зможе ухилятися від органів досудового слідства та суду; відсутність у нього постійного місця роботи підтверджує той ризик, що для підтримання своєї життєдіяльності він і надалі зможе вчиняти корисливі злочини, аналогічні тому, у якому йому пред`явлено підозру.
З метою недопущення реалізації вказаних ризиків, з огляду на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, які враховуються при обранні запобіжного засобу, вважаю за можливе подання задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешт, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Через те, що ОСОБА_5 фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України о 09 годині 04 серпня 2017 року, датою та часом закінчення дії ухвали про тримання під його вартою слід вважати 09 годину 02 жовтня 2017 року.
Заставу вважаю за можливе визначити у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 128000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчої ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 128000 гривень.
У випадку внесення застави, для забезпечення реалізації умов, передбачених нормами ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконання наступних обов`язків: не виїжджати за межі м. Дніпра протягом двох місяців з моменту вступу в дію ухвали, окрім, як за дозволом слідчого, у провадженні якого перебуватиме справа, чи прокурора; у стислі строки з`являтися на виклик слідчого чи прокурора у вказаний ними час та у вказане місце.
Дата закінчення дії ухвали 09 година 02 жовтня 2017 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1