АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2172/17 Номер провадження 11-сс/786/182/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої Прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів, без застосування електронних засобів контролю в період часу з 20:00 год. до 6:00 год. ранку щоденно за адресою АДРЕСА_1 до підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернігівка Чернігівського району Приморського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, останнє місцеє реєстрації: АДРЕСА_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 28.01.1998 Київським районним судом м. Полтави за ст. 17,ч. 2 ст. 140, ст. 44 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на строк 1 рік;
2) 29.06.1998 Київським районним судом м. Полтави за ст. 17, ч. 2 ст. 81 КК України до покарання у виді арешту, 11.09.1998 Київським районним судом м. Полтави звільнений з СІЗО УМВС Полтавської області;
3) 26.01.2000 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 206 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік, із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на строк 2 роки, штраф у сумі 170 грн відповідно до постанови Київського районного суду м. Полтави від 12.10.2000 відстрочку відмінено та направлено до ВТК загального режиму строком на 1 рік позбавлення волі;
4) 30.01.2004 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 121, ч. З ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 10 років;
5) 26.12.2012 Комінтернівським районним судом м. Харків за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки 8 місяців. 4.09.2015 звільнений з Харківської ВК № 43 умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 27 днів,
якому висунута підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки :
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, ризиків передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі його визнання винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, санкція цієї статті передбачає покарання від трьох до семи років позбавлення волі, особу підозрюваного, який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, за які судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, на даний час офіційно ніде не працює, не має сталого джерела доходу.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому апелянт зазначає, що слідчим у клопотанні вмотивовано необхідність застосування підозрюваному саме тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити вказану мету, однак судом, в порушення вимог ст. 178 КПК України, це не взято до уваги.

Застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт без застосування електронних заходів контрою у певний час доби не забезпечить у повній мірі виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з підстав у ній наведених, думку підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, потерпілого, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали додані до клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Як видно з матеріалів доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у провадженні СВ відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000200, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України (а.м. 5).

Органами досудового розслідування встановлено, що 16.02.2017 приблизно 16:00 год ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік моста р. Ворскла по вул. Сакко 1 в м. Полтава після спільного розпиття алкогольних напоїв вчинив напад на ОСОБА_9 , в ході якого завдав останньому два удари кулаком правої руки по обличчю з правого боку, чим спричинив легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткотривалий розлад здоров`я, у вигляді: гематоми м`яких тканин з субконюнктивальним крововиливом правого ока.

Унаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 впав на землю лівим боком та відчув запаморочення в голові, після чого ОСОБА_7 із кишені куртки потерпілого вийняв мобільний телефон марки Lenovo A 6010, імеі НОМЕР_1 ,імеі НОМЕР_2 білого кольору, вартістю 2399 грн. Після вчинення даних дій ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши своїми діями ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 2399 грн.

21.03.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме в умисних діях, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаними з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала такого нападу (розбій) (а.м. 45).

21.03.2017 слідчий ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що існує ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, продовження злочинної діяльності. При цьому слідчий зазначив, що застосування більш м`якого запобіжного заходу (особисте зобов`язання, домашній арешт, застава) може не забезпечити уникнення вказаних ризиків (а.м.1).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 діб, без застосування електронних засобів контролю в період часу з 20:00 год. до 6:00 год. ранку щоденно за адресою АДРЕСА_1 (а.м.91) з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 181 КПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками слідчого судді місцевого суду з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від органів досудового розслідування чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.
Колегія суддів вважає помилковим висновок слідчого судді суду першої інстанції про те, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено обставин, які б виправдовували застосування щодо ОСОБА_7 такого винятково суворого запобіжного заходу, як взяття під варту, а тому вважає, що слідчий суддя прийняв неправильне рішення про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
При цьому, застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, тяжкість злочину та дійшов помилкового висновку про співмірність наявних в матеріалах провадження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України обраному запобіжному заходу, про що обґрунтовано зазначає в апеляційній скарзі прокурор.
Як наслідок, суд своїм рішенням не забезпечив впевненості в належній процесуальній поведінці ОСОБА_7 , у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали колегією суддів, якою слід задовольнити клопотання слідчого, погодженого прокурором та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з таких підстав.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Так, колегією суддів перевірено, що в матеріалах судового провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. При цьому встановлено, що і клопотання слідчого містить посилання на відповідні матеріали, які підтверджують обставини, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні вказаного злочину. Вагомість вказаних доказів сумнів не викликає.
Також, апеляційним судом встановлена наявність в матеріалах кримінального провадження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тих, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.

Зокрема, колегія суддів вважає, що на користь збільшення ризику переховування від органів досудового розслідування чи інших способів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, є те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу не враховано суспільну небезпеку вчинення злочину, а саме те, що розбій належить до найбільш небезпечних корисливо-насильницьких злочинів. Він посягає на два об`єкти: право власності й особу (її здоров`я і життя ). У потерпілого у ході нападу, який відбувався зі спини, викрадено мобільний телефон, а також спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Також, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, оскільки останній не працює, не одружений.

Окрім цього, ОСОБА_7 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, про що свідчить той факт, що він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, за які судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, не має сталого джерела доходу, оскільки не працює, за місцем проживання характеризується негативно і відповідно до наданих прокурором суду апеляційної інстанції трьох повідомлень про оголошення про підозру від 28.04.2017 ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні злочинів,передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, які вчинені 10.02.2017, 27.03.2017 та 25.03.2017.

З урахуванням викладеного, та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, колегія суддів вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що саме такий захід забезпечення кримінального провадження буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи обставини злочину, який вчинений із застосуванням насильства, інші дані про особу підозрюваного та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для застосування застави підозрюваному ОСОБА_7 не вбачається.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Крім того, це випливає також з практики Європейського Суду з прав людини, де "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Як вважає колегія суддів, прокурором у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, в якому ОСОБА_7 підозрюється.
Отже, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої Прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 21 березня 2017 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21.05.2017.
ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І :

_____________ _____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3