Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 побудовано спільний бізнес в Україні. Даний бізнес було побудовано за рахунок коштів належної ОСОБА_6 компанії Leamar Anstalt (Ліхтенштейн), інвестиційне управління вказаними коштами здійснювала компанія Fosana Investments Limited (Республіка Кіпр), за договором про управління інвестиціями від 15.08.2005 року,.
Кінцевими власниками (бенефіціарами) компанії Fosana Investments Limited в рівних долях (50/50) являється ОСОБА_6 , через компанію Leamar Anstalt, та ОСОБА_5 , через компанію Nitrochem Trading Anstalt (Ліхтенштейн).
До кінця 2012 року ОСОБА_6 довіряла ОСОБА_5 бути керуючим партнером їх спільного бізнесу (який було створено за рахунок коштів, що надійшли в Україну на підставі вказаного договору про управління інвестиціями від 15.08.2005 року), з огляду на що номінальними власниками/керівниками підприємств були призначені підконтрольні йому особи.
Так ОСОБА_6 доручила у 2006 році ОСОБА_5 створити У ТОВ «Жилстройсервис-1» (ідентифікаційний код 34253918), з метою оформлення на вказаний суб`єкт господарювання Котеджного містечка «Золотий берег» у складі 25 віл класу люкс загальною площею 15 000 кв.
До 2010 року корпоративні права ТОВ «Жилстройсервис-1» були оформлені на номінальних власників, що контролювались ОСОБА_5 як керуючим партнером Спільного бізнесу.
В лютому 2010 року на ТОВ «Сейм Інвест» було оформлено 91% корпоративних прав ТОВ «Жилстройсервис-1». Номінальна вартість частки ТОВ «Сейм Інвест» в статутному капіталі ТОВ «Жилстройсервис-1» (після збільшення статутного капіталу у лютому 2010 року) складала 167 440 000,00 грн. (що було еквівалентно 21 976 000 доларів США).
Станом на 09.04.2009 формування статутного капіталу ТОВ «Жилстройсервис-1» завершено. Розмір статутного фонду складає 184 000 000.00 грн.
Наприкінці 2012 на початку 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник корпоративний конфлікт, який полягає у ненаданні останнім та підконтрольними йому особами ОСОБА_6 інформації щодо фінансово-господарської діяльності їх бізнесу та усунення її від будь-якого доступу до такого бізнесу, а також здійсненні ОСОБА_5 та підконтрольними йому особами дій, спрямованих по заволодінню чаcткою ОСОБА_6 у спільному бізнесі, в т.ч. її 50% в майні ТОВ «Жилстройсервис-1», що призвело до заподіяння ОСОБА_6 шкоди в особливо великих розмірах.
Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація здійснюється за принципом екстериторіальності в межах України. Державною реєстрацією юридичних осіб - є офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом. Державним реєстратором є особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.
Згідно із ч.11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалюю чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч 2. ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Арешт вказаного майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.
У даному кримінальному провадженні зволікання з накладенням арешту на корпоративні права може призвести до невідворотних наслідків, які в подальшому стануть перешкодою для об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, а також унеможливлять повернення майна його законному власнику.
При цьому для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.
В ст. 98 КПК України зазначено, що предмети, які були об`єктом протиправних дій, є речовими доказами у кримінальному провадженні.
Так, законодавцем чітко встановлено, що речовими доказами є отримані у встановленому законом порядку предмети, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі сліди злочину, або були об`єктами злочинних дій, або з`явилися у результаті вчинення кримінального правопорушення, а також гроші та цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як самі корпоративні права так і все рухоме та нерухоме майно вказаного суб`єкта господарювання були об`єктами злочинного посягання. Корпоративні права та все рухоме і нерухоме майно та земельні ділянки, що на праві власності належать суб`єкту господарювання визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч 2. ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Таким чином, майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення, а саме майно, що було об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що, як наслідок перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов)), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_6 заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні на сумму 1 404 134 492,00 грн. (один мільярд чотириста чотири мільйони сто тридцять чотири тисячі чотириста дев`яноста дві гривні.).
Остаточний розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням буде встановлений після проведення судово-економічної експертизи.
Крім того, потерпіла ОСОБА_6 звернулась до органу досудового розслідування із клопотанням про вжиття заходів до забезпечення її цивільного позову, шляхом внесення клопотання про арешт майна.
Розмір шкоди, що заподіяна ОСОБА_6 є співмірним з вартістю майна, яке належить арештувати.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які б порушували інтереси держави або порушували загальні засади кримінального провадження чи істотно порушували права особи, на теперішній час не встановлено. Накладення арешту на корпоративні права, рухоме, не рухоме майно суб`єкта господарювання, як вид обмеження права власності, у даному випадку є розумним і співмірним із завданням кримінального провадження.
В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити дане клопотання з підстав викладених у ньому.
В свою чергу, враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати дане клопотання у відсутність інших учасників процесу, та дослідивши надане клопотання на відповідність КПК України кримінальне провадження, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.
В силу положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені даною статтею Кодексу.
Клопотання органу досудового розслідування відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.
Тож, слідчий суддя погоджується з заявником, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у даній статті цього Кодексу, та зокрема забезпечить виконання завдань такого арешту та досягнення його мети передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий судя,-
п о с т а н о в и в :
на частку номінальною вартістю 25010940 грн., що становить 13,593% статутного капіталу та належить «КАРЕЙМЕЙ ФАЙНЕНС», місцезнаходження: іст 53 роуд стрід, марбелла, ммг приміщення, 2 поверх ПАНАМА;
20. Об`єкт нерухомого майна - номер-апартаменти з кухнею №4/, площею 152,9 кв.м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27, Реєстраційний номер нерухомого майна 29979353;
21. Об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення адмінкорпусу-офісу, площею 470 кв.м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27, Реєстраційний номер нерухомого майна 29982127;
22. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 424,3 кв.м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/6, Реєстраційний номер нерухомого майна 29948270;
23. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 675,4 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/7, Реєстраційний номер нерухомого майна 29948203;
24. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 608,3 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/8, Реєстраційний номер нерухомого майна 29948098;
25. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 646,1 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/14, Реєстраційний номер нерухомого майна 29949013;
26. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 566,8 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/13, Реєстраційний номер нерухомого майна 29948903;
27. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 639,3 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/15, Реєстраційний номер нерухомого майна 29948752;
28. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 492,5 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/3, Реєстраційний номер нерухомого майна 29958133;
29. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 678,6 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/4, Реєстраційний номер нерухомого майна 29958068;
30. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 633 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/16, Реєстраційний номер нерухомого майна 29951857;
31. Об`єкт нерухомого майна - домоволодіння, площею 91,4 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 21-в, Реєстраційний номер нерухомого майна 20030924;
32. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 495,6 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/2, Реєстраційний номер нерухомого майна 29922947;
33. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 436,3 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/5, Реєстраційний номер нерухомого майна 29922919;
34. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 628,3 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/22, Реєстраційний номер нерухомого майна 29936649;
35. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 614,1 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/23, Реєстраційний номер нерухомого майна 29936139;
36. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 587,8 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/24, Реєстраційний номер нерухомого майна 29935930;
37. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 619,4 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/25, Реєстраційний номер нерухомого майна 29935458;
38. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 490,3 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/9, Реєстраційний номер нерухомого майна 29952409;
39. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 676,5 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/21, Реєстраційний номер нерухомого майна 29952199;
40. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 694,8 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/20, Реєстраційний номер нерухомого майна 29952029;
41. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 438,0 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/10, Реєстраційний номер нерухомого майна 29952794;
42. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 472,9 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/11, Реєстраційний номер нерухомого майна 29952733;
43. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 455,2 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/12, Реєстраційний номер нерухомого майна 29959442;
44. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 662,0 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/19, Реєстраційний номер нерухомого майна 29959442;
45. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 684,1 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/18, Реєстраційний номер нерухомого майна 29959417;
46. Об`єкт нерухомого майна - будівля пансіонату сімеи?ного типу, площею 649,3 кв. м., адреса - Одеська обл., м. Одеса, вулиця Золотии? берег, будинок 27/26, Реєстраційний номер нерухомого майна 29959398;
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1