Справа №: 400/1423/15-к
Провадження № 1-кп/400/3/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1
секретаря- ОСОБА_2
за участі прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

та захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петрове кримінальне

провадження №0000375 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луганка Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,

- за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбачених ч.1 ст.213, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.213 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що здійснив прийом брухту кольорових і чорних металів, будучи фізичною особою та організував незаконний пункту прийому, схову та збуту металобрухту. при наступних обставинах:

Стаття 1 Закону України «Про металобрухт» визначає, що металобрухтом є непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів. Операції з металобрухтом включають в себе заготівлю, переробку, металургійну переробку брухту чорних і кольорових металів.

В свою чергу, згідно вищевказаної статті Закону України «Про металобрухт», купівля та/або реалізація металобрухту - це діяльність, пов`язана із передачею права власності на металобрухт іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов`язань.

Відповідно статті 4 Закону України «Про металобрухт» операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами. Ведення вищевказаної господарської діяльності фізичними особами забороняється.

В порушення вищевказаних норм Закону ОСОБА_4 з невстановленого слідством часу до 05.10.2015 року, будучи фізичною особою, діючи умисно та цілеспрямовано, керуючись при цьому власним корисливим мотивом, за місцем свого проживання, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , особисто здійснював операції з брухтом чорних металів шляхом приймання від населення металобрухту з метою подальшої реалізації та отримання прибутку.

05.10.2015 року на підставі ухвали Петрівського районного суду від 07.09.2015 року
проведено обшук домоволодіння, де проживає громадянин ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено 125 кілограмів брухту чорного металу.
Злочині дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.213 КК України, як здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами.
Також ОСОБА_4 обвинувачується в тому що, у період часу з 2013 року по 03.02.2015 року, з метою отримання власного прибутку за рахунок здійснення незаконних операцій, пов`язаних з прийомом металобрухту чорних та кольорових металів, а також подальшою його реалізацією, являючись фізичною особою, діючи умисно та спільно із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушуючи вимоги Закону України «Про металобрухт», за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту.
На підставі ухвали слідчого судді Петрівського районного суду 03.07.2015року було проведено обшук вищевказаного домоволодіння, де було виявлено та вилучено: 1 105 кг брухту чорних металів; 17,9 кг брухту алюмінію: 5,9 кг брухту міді та 4 кг брухту бронзи, загальною вартістю 4 432 гривень 25 копійок згідно висновку експерта №1343 від 10.07.2015 року, а також знаряддя для приймання металобрухту, а саме: побутові електронні ваги. Окрім цього, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2 346 гривень.
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.213 КК України, як організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту.

Також ОСОБА_4 обвинувачується в тому що, на протязі червня-серпня 2015 року, порушуючи вимоги Закону України «Про металобрухт», являючись фізичною особою, з метою отримання власного прибутку за рахунок здійснення незаконних операцій, пов`язаних з прийомом металобрухту чорних та кольорових металів, а також подальшою його реалізацією, повторно, діючи умисно та цілеспрямовано, на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , здійснював операції з брухтом чорних металів, а саме приймав від населення металобрухт з метою подальшої реалізації та отримання прибутку.

Злочині дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.213 КК України, як здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами.
Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав частково та пояснив суду, що він дійсно приймав на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , металобрухт, щоб в подальшому продавати його за більшою ціною. Займався операціями з металобрухтом з 2013 року до проведення обшуку працівниками міліції 05.10.2015 року. Під час обшуку працівниками міліції було вилучено 125 кг. брухту чорного металу та ваги. Також він домовлявся про приймання металобрухту ОСОБА_6 на території домоволодіння ОСОБА_7 в с. Володимирівка, який потім забирав за більшою ціною. Також він приймав металобрухт в с. Іскрівка. Металобрухт приймав у зв`язку з скрутним матеріальним станом та відсутністю заробітку. Він частково визнає свою вину так, як не погоджується з кваліфікацією його дій в організації незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту за ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.213 КК України. Він визнає вину в частині кваліфікації його дій щодо здійснення прийом брухту кольорових і чорних металів, за ч.1 ст.213 КК України. В даний час він усвідомив серйозність скоєних ним кримінальних правопорушень, частково визнав свою вину у скоєному та просив не суд застосовувти до нього покарання у виді штрафу, так як має невеликий дохід від підприємницької діяльності та утримує двоє малолітніх дітей.

В ході судового розгляду кримінального провадження були допитані свідки.

Так свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що протягом 2013- 2015 років він здійснював прийом металобрухту на території свого домоволодіння. Приймати металобрухт йому запропонував ОСОБА_9 , мешканець с. Луганка, який звернувся до нього з пропозицією прийому металобрухту при цьому запевнивши його в тому, що проблем не буде. Він погодився і ОСОБА_4 після цього привіз йому електронні ваги та гроші для прийому металобрухту від населення. В подальшому ОСОБА_4 приїздив до нього вантажним автомобілем декілька разів на місяць і вони грузили брухт металу, який був отриманий ним в результаті прийому від населення.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що йому відомо, що протягом 2013- 2015 років мешканець с. Луганка - ОСОБА_9 , займався прийомом металобрухту від населення.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що йому відомо, що ОСОБА_12 протягом 2013- 2015 років займалася прийомом металобрухту від населення в домоволодінні ОСОБА_8 . Кому належав пункт прийому металобрухту йому не відомо, він лише знає, що він належав мешканцю с. Луганка.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона проживає в с. Іскрівка разом зі своєю матір`ю ОСОБА_13 .. Їй відомо, що протягом 2013- 2015 років на території їх домоволодіння ОСОБА_12 займалася прийомом металобрухту від населення за проханням мешканця с. Луганка - ОСОБА_14 , який приїздив і забирав металобрухт.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що вона проживає в с. Іскрівка разом зі своїми доньками ОСОБА_8 та ОСОБА_15 . Їй відомо, що протягом 2013- 2015 років на території їх домоволодіння ОСОБА_12 займалася прийомом металобрухту від населення за проханням мешканця с. Луганка - ОСОБА_14 , який приїздив і забирав металобрухт.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що протягом 2013- 2015 років вона скуповувала металобрухт у населення в домоволодінні ОСОБА_13 в с. Іскрівка для мешканця с. Луганка - ОСОБА_14 , з яким у неї була домовленість про це.

Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що йому відомо про те, що мешканець с. Луганка - ОСОБА_9 , протягом 2013- 2015 років займався прийомом металобрухту від населення на території свого домоволодіння. Він особисто декілька разів здавав ОСОБА_4 металобрухт, за який останній сплати йому гроші.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що йому відомо про те, що мешканець

с. Луганка - ОСОБА_9 , протягом 2013- 2015 років займався прийомом металобрухту від населення на території свого домоволодіння. Він особисто декілька разів здавав ОСОБА_4 металобрухт, за який останній сплати йому гроші.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що йому відомо про те, мешканець с. Луганка - ОСОБА_9 , протягом 2013- 2015 років займався прийомом металобрухту від населення на території свого домоволодіння. Він особисто неодноразово здавав ОСОБА_4 металобрухт, за який останній сплати йому гроші.

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що йому відомо про те, що мешканець

с. Луганка - ОСОБА_9 , протягом 2013- 2015 років займався прийомом металобрухту від населення на території свого домоволодіння. 05.10.2015 року він був запрошений працівниками міліції в якості понятого при проведені обшуку в домоволодінні обвинуваченого в . АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено 125 кг металобрухту, ваги та зошит з записами.

Свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що йому відомо про те, мешканець с. Луганка - ОСОБА_9 , протягом 2013- 2015 років займався прийомом металобрухту від населення на території свого домоволодіння. Він особисто неодноразово здавав ОСОБА_4 металобрухт, за який останній сплати йому гроші.

Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що йому відомо про те, що протягом 2013- 2015 років на території домоволодіння ОСОБА_8 в с. Іскрівка, ОСОБА_12 займалася прийомом металобрухту від населення. Кому належав пункт прийому металобрухту йому не відомо, він лише знає, що він належав мешканцю с. Луганка. Він особисто неодноразово здавав ОСОБА_12 металобрухт, за який остання сплачувала йому гроші.

Свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що йому відомо про те, що ОСОБА_9 , протягом 2013- 2015 років займався прийомом металобрухту від населення на території свого домоволодіння. 05.10.2015 року він був запрошений працівниками міліції в якості понятого при проведені обшуку в домоволодінні обвинуваченого в . АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено 125 кг металобрухту, ваги та зошит з записами.

Свідок ОСОБА_23 пояснила суду, що їй відомо, що протягом 2013- 2015 років на території домоволодіння її сестри - ОСОБА_8 , ОСОБА_12 займалася прийомом металобрухту від населення за проханням мешканця с. Луганка - ОСОБА_14 .

Також в ході судового розгляду були дослідженні матеріали кримінального

провадження, а саме: рапорт зареєстрований 17.07.2015 року за № 1340 в журналі обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області, згідно якого в ході перевірки звернення голови Петрівської РДА в Кіровоградській області ОСОБА_24 від 19.06.2015 року, було встановлено, що громадянин ОСОБА_4 на території свого домоволодіння організував та займається незаконним прийомом брухту чорних та кольорових металів (а.с.3); висновок судово - товарознавчої експертизи №1568 від 18.08.2015 року, згідно якого ринкова вартість, станом цін на 17.07.2015 року, не представленого на експертизу одного кілограму брухту чорного металу , склала 3 гривні 25 копійок, брухту металу алюмінію - 18 гривень, брухту металу міді - 62 гривні, брухту металу латуні - 36 гривень (а.с.23-24); протокол обшуку від 05.10.2015 року, згідно якого на підставі ухвали Петрівського районного суду від 07.09.2015 року, в присутності ОСОБА_12 та понятих було проведено обшук домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого нічого не було виявлено та не вилучалось (а.с.32-33); протокол обшуку від 05.10.2015 року, згідно якого на підставі ухвали Петрівського районного суду від 07.09.2015 року, в присутності ОСОБА_4 та понятих було проведено обшук домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено 125 кілограмів металобрухту, блокнот і ваги (а.с.40-49); протокол огляду від 05.10.2015 року, згідно якого заступником начальника СВ Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області, в приміщенні службового кабінету №7, в присутності понятих, було проведено огляд 125 кг брухту чорного металу, вагів та записника з записами (а.с.50); постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.10.2015 року, згідно якої вилучені в ході обшуку 125 кг брухту чорного металу, вагів та записника з записами, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000375 та 125 кг брухту чорного металу і ваги передано на зберігання до боксу Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області, записник з записами передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області (а.с.51); копію вироку Петрівського районного суду від 18.11.2015 року, згідно якого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, та з якого вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Петрівського районного суду 03.07.2015року було проведено обшук вищевказаного домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , де було виявлено та вилучено: 1 105 кг брухту чорних металів, 17,9 кг брухту алюмінію, 5,9 кг брухту міді та 4 кг брухту бронзи, загальною вартістю 4 432 гривень 25 копійок, а також знаряддя для приймання металобрухту, а саме: побутові електронні ваги. Окрім цього, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2 346 гривень (а.с.76-77).

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає , що в ході судового слідства знайшла своє підтвердження вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.213 КК України, а саме в здійсненні прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами та повністю доведена в ході судового розгляду кримінального провадження.

Крім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.213 КК України, тобто в організації незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту.

Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

У відповідності до ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно зі ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо в судовому засіданні.

Відповідно до вимого ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

Також при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного, обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливі збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Суд, безпосередньо дослідивши надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що в діях обвинуваченого є склад кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.213 КК України, тобто в організації незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, в звязку з наступними обставинами.

Так відповідно до ст. 26 КПК України, співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.

У відповідності до ч.1-3 ст. 27 КПК України, за співучасниками злочину, поряд із виконавцем, є організатор, підбурювач та пособник.Виконавцем (співвиконавцем) є особа, яка у співучасті з іншими суб`єктами злочину безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, що відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за скоєне, вчинила злочин, передбачений цим Кодексом. Організатором є особа, яка організувала вчинення злочину (злочинів) або керувала його (їх) підготовкою чи вчиненням. Організатором також є особа, яка утворила організовану групу чи злочинну організацію або керувала нею, або особа, яка забезпечувала фінансування чи організовувала приховування злочинної діяльності організованої групи або злочинної організації.

Згідно до ч.2 ст. 28 КПК України, злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Суд дослідивши надані стороною обвинувачення докази, зазначені вище, а також пояснення обвинуваченого та свідків, що надані ними безпосередньо в судовому засіданні встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 з невстановленого слідством часу до 05.10.2015 року, будучи фізичною особою, діючи умисно та цілеспрямовано, керуючись при цьому власним корисливим мотивом, за місцем свого проживання, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , особисто здійснював операції з брухтом чорних металів шляхом приймання від населення металобрухту з метою подальшої реалізації та отримання прибутку. 05.10.2015 року на підставі ухвали Петрівського районного суду від 07.09.2015 року проведено обшук домоволодіння, де проживає ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено 125 кілограмів брухту чорного металу.
Також обвинувачений ОСОБА_4 у період часу з 2013 року по 03.02.2015 року, порушуючи вимоги Закону України «Про металобрухт», являючись фізичною особою, з метою отримання власного прибутку за рахунок здійснення незаконних операцій, пов`язаних з прийомом металобрухту чорних та кольорових металів, а також подальшою його реалізацією, повторно, діючи умисно та цілеспрямовано, на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , домовмвся з останнім про прийом металобрухту, який здійснював операції з брухтом чорних металів, а саме приймав від населення металобрухт з метою подальшої реалізації та отримання прибуткудля ОСОБА_4 .
Також обвинувачений ОСОБА_4 , на протязі червня-серпня 2015 року, порушуючи вимоги Закону України «Про металобрухт», являючись фізичною особою, з метою отримання власного прибутку за рахунок здійснення незаконних операцій, пов`язаних з прийомом металобрухту чорних та кольорових металів, а також подальшою його реалізацією, повторно, діючи умисно та цілеспрямовано, на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , здійснював операції з брухтом чорних металів, а саме приймав від населення металобрухт з метою подальшої реалізації та отримання прибутку.

Такі встановлені судом обставини об`єктивно підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами, зміст яких наведено вище, та які узгоджуються між собою.

Як на досудовому розслідуванні, так і в ході судового слідства стороною обвинувачення не надано доказів тому, що ОСОБА_4 , у період часу з 2013 року по 03.02.2015 року, діючи умисно та спільно із ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту.

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено наявності в діях ОСОБА_4 , складу кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.213 КК України.

Проводячи судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, приходить до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого ОСОБА_4 ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.213 КК України.

У відповідності зі ст.62 Конституції України, п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

При цьому у відповідності зі ст.62 Конституції України, п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, що одержані незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно положень ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа: 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже з урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне виправдати обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 1ст. 373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що в його діяннях є склад кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.213 КК України.

Так злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.213 КК України, як здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Зокрема, судом встановлено і враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв умисний злочин невеликої тяжкості у сфері господарської діяльності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей та розкаявся у скоєному злочинні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який задовільно характеризуються за місцем проживання, приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Долю речових доказів та питання судових витрат, вирішити відповідно до вимог ст. 374 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати виним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.213 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Визнати невиним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.213 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи по справі в сумі 430 гривень 50 копійок в дохід держави.

Речові докази: 125 кілограмів брухту чорного металу та ваги, які передані на зберігання до боксу Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області - передати в дохід держави; записник із записами, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_25