Справа № 621/2108/16-к
Пр. № 1-кп/621/179/16
ВИРОК
Іменем України
08 грудня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лизогубівка Харківського району Харківської області, росіянина, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , судимого:
1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.12.2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;
2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25.06.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, в силу ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
У період з 31.07.2016 року по 07.08.2016 року у ОСОБА_4 , який перебував неподалік від буд. АДРЕСА_2 , повторно виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло. Реалізуючи який, ОСОБА_4 у зазначений вище період часу проник до вищевказаного будинку, власником якого є ОСОБА_5 , шляхом пошкодження вікна та таємно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи повторно вчинив крадіжку точильно-шліфувальної машини ПМЗ 0,4/150, вартістю 116 грн.; електричної пилки ПЦ-1600, вартістю 330 грн.; лобзика електричного FJS-600N, вартістю 510 грн.; ударної електричної дрилі Vorskla ПМЗ1010, вартістю 87 грн. Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 27.09.2016 року № 4547, на загальну суму 1043 грн.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому. ОСОБА_4 не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення, зокрема не оспорював перелік викраденого майна. Пояснив про обставини вчинення злочину, а саме, показав про те, що у період з 31.07.2016 року по 07.08.2016 року, точної дати не пам`ятає, проходив повз домоволодіння незнайомого йому раніше ОСОБА_5 , де у нього виник умисел на крадіжку. Зайшов на територію домоволодіння, яке було огороджене парканом, шляхом віджиму вікна проник до будинку, звідки вчинив крадіжку майна. Розумів протиправність своїх дій, однак, кошти йому були потрібні на лікування від захворювання на туберкульоз та матері інваліда.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мав.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину і правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто як таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого майна.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що ним вчинено, злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Суд враховує особу обвинуваченого, який не працює, розлучений, за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої скарги та компрометуючі матеріали відсутні, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, страждає на туберкульоз легень.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини справи і дійшов висновку, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, що запобігатиме вчиненню нових злочинів. Підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України щодо нього у суду немає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги, що обвинувачений вчинив даний злочин в період іспитового строку, визначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25.06.2015 року, тому, суд рахує вірним призначити обвинуваченому покарання за правилами ст. 71 КК України.
З ОСОБА_4 належить стягнути на користь Харківського НДЕКЦ витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 351 грн. 84 коп.
Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
В силу ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25 червня 2015 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, визначивши остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 4 (чотирьох) років 1 (місяці) позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту до набрання вироком сили змінити на взяття під варту з утримати в СІЗО № 27 м. Харкова.
ОСОБА_4 взяти під варту в залі судового засідання.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 08 грудня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області вартість проведення судово-товарознавчої експертизи №4547 від 27.09.2016 року у розмірі 351 (триста п`ятдесят одну) грн. 84 коп.
Речові докази: точильно-шліфувальну машину ПМЗ 0,4/150; електричну пилку ПЦ-1600; лобзик електричний FJS-600N; ударну дриль Vorskla ПМЗ1010, які відповідно до зберігальної розписки передані потерпілому ОСОБА_5 , вважати йому повернутими.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: