Справа № 370/2541/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/604/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 22.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
22 грудня 2016 року м.Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

представників скаржника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 15 листопада 2016 року, про накладення арешту на житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, який належить на праві власності ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Тимчасово виконуюча обов`язки заступника начальника слідчого відділення Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_11 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що СВ Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області розслідується кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 14.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 26.11.1999 року ОСОБА_12 одружилася із ОСОБА_13 07.05.2004 року перебуваючи у шлюбі, за спільні кошти, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 придбали земельну ділянку площею 0,254га з кадастровим номером :05:005:0009 у АДРЕСА_1 , про що було укладений відповідний договір купівлі-продажу.

На даній ділянці був побудований житловий будинок. В листопаді 2006 року на ґрунті неприязних відносин, які склалися між ОСОБА_13 та його дружиною ОСОБА_12 , ОСОБА_13 скориставшись тим, що всі оригінали документів щодо земельної ділянки знаходилися у нього, він 19.10.2010 року одноособово продав спільну із ОСОБА_12 земельну ділянку площею 0,254 га з кадастровим номером :05:005:0009 у АДРЕСА_1 ОСОБА_14 .

Про це ними було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки №1747 від 19.10.2010 року, який посвідчений ОСОБА_15 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. У п. 5 вказаної угоди нотаріус зазначила, що ОСОБА_13 було подано довідку Маковищанської сільської ради № 351 від 25.11.2010 року про те, що на відчужуваній земельній ділянці відсутні будь-які будівлі і споруди та не проводяться будівельні роботи, що не відповідало дійсності, оскільки будинок був збудований в листопаді 2006 року.

10.12.2010 року зазначену земельну ділянку ОСОБА_14 продала ОСОБА_10 , про що між ними також було укладено договір купівлі-продажу №2154, який також посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом ОСОБА_15 .

При цьому, зазначені договори купівлі-продажу земельної ділянки визнані не законними та скасовані, а за ОСОБА_12 визнано право власності на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки на підставі рішення Макарівського районного суду №1016/2958/12 від 02.04.2013 року, яке залишено без змін Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17.10.2013 року та Ухвалою ВССУ від 05.02.2014 року.

У подальшому ОСОБА_10 використовуючи декларацію про закінчення будівництва та готовність об`єкта до експлуатації № КС 9 від 21.10.2011 року, 28.02.2012 року оформив на своє ім`я та у свою власність житловий будинок, при цьому, із листів Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області та Державної архітектурно-будівельної інспекції України випливає, що вказана декларація зазначеними органами не реєструвалася та не видавалася.

Даний будинок є об`єктом злочину.

15 листопада 2016 року, ухвалою слідчого судді Макарівського районного суду Київської області клопотання задоволено, накладено арешт на житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_10 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_10 в апеляційній скарзі, просить скасувати ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 15 листопада 2016 року.

Посилаючись на те, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 20 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_10 задоволено, скасовано рішення Макарівського районного суду м.Києва від 12.03.2015р. та ухвалено нове рішення яким відмовлено в позові ОСОБА_12 до ОСОБА_10 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок та визнання житлового будинку спільним майном подружжя.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2015 року вказане рішення Апеляційного суду Київської області від 20.07.2015 року залишене без змін.

Тому апелянт вважає, що він на сьогоднішній день є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Заслухавши суддю доповідача, думку представників скаржника, які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_10 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Зі ст.170 КПК України вбачається що, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Твердження апелянта про те, що він на даний час є власником спірного будинку тому немає підстав накладення арешту на нього є безпідставними, оскільки прокурором надано суду постанову від 15 червня 2016 року про визнання і приєднання до справи речових доказів, згідно з якою житловий будинок з надвірними господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,254 га з кадастровим номером :05:005:0009 на якій він розташований за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000031.

З вище викладеного вбачається, що житловий будинок з надвірними господарськими спорудами у АДРЕСА_1 , є об`єктом кримінально протиправних дій. А тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаного речового доказу, реалізувати з метою забезпечення цивільного позову, однієї із сторін, третьої сторони для погашення кредиторських вимог та інших кредиторів, вчиняти щодо нього інші дії, та заборонити відчуження житлового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, що знаходяться у АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність накладення арешту на майно - житловий будинок з надвірними господарськими спорудами у АДРЕСА_1 , що є об`єктом протиправних дій.

Метою арешту є збереження вказаного нерухомого майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 15 листопада 2016 року є законною та обґрунтованою тому її необхідно залишити без змін, а апеляці ну скаргу ОСОБА_10 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
С У Д Д І: ______(підпис)______ ______(підпис)______ ______(підпис)______