Справа№ 640/1498/17
н/п 1-кп/640/369/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працюючого, раніше неодноразово судимий: останній раз 23.11.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.72, ч.4 ст.70, ч.1 ст.204, ч. 2 ст. 185 КК України до З років позбавлення волі, звільнений 25.01.2016 року по відбуттю строку покарання, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України
06.01.2017 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в ТЦ «Караван», розташований за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7, зайшов до приміщення магазину «СПОРТМАСТЕР», в середині якого на полиці помітив чоловічу пухову куртку, код товару: 1665111CLB, після чого ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив таємно викрасти вказане майно, яке належить ТОВ «Спортмастер-Україна». Реалізуючи свій злочинний умисел, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв з полиці чоловічу пухову куртку, код товару: 1665111CLB, вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 23 від 24.01.2017 року складає 3999,17 грн., та одягнувши її в примірювальній кімнаті під свою куртку, в яку був одягнений, направився у бік виходу із магазину, не маючи намір сплачувати за останню. Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_4 перетнув лінію «антикражних воріт» та вийшов із приміщення магазину «СПОРТМАСТЕР». Однак, свій злочинний умисел довести до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений з викраденим майном службою охорони магазину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не спорював, пояснив причини та обставини скоєного.
Так, під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що він, 06.01.2017 року, о 19 годині, перебуваючи в ТЦ «Караван» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7, зайшов до приміщення магазину «СПОРТМАСТЕР» та помітив чоловічу пухову куртку, взяв її з полиці, одягнувши її в примірювальній кімнаті під свою куртку, та направився у бік виходу із магазину. Перетнувши лінію «антикражних воріт», вийшов із приміщення магазину, однак був зупинений з викраденим майном службою охорони. В скоєному розкаюється, просить строго його не наказувати, зазначаючи, що більше красти не буде, майно повернуто до магазину.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглянути справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України доведена у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, відсутність майнових претензій від потерпілого, повернення майна, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніш неодноразово судимий - 05.05.1991 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.229-6 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років виправних робіт з утриманням в дохід держави 20% заробітку, 05.04.1994 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, 28.08.1998 року Ленінським районним судом за ч. 2 ст.140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 30.10.2000 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.206 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 20.03.2002 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, 03.08.2004 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.70, ст. 69, ч.3 ст.187, ст.395 КК України до 5 років позбавлення волі, 21.09.2011 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.259 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, 17.04.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, 16.05.2014 року Харківським районним судом Харківської області за ч.4 ст.70, ч.1 ст.204 КК України до 3 років позбавлення волі, 23.11.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.72, ч.4 ст.70, ч.1 ст.204, ч. 2 ст. 185 КК України до З років позбавлення волі, звільнений 25.01.2016 року по відбуттю строку покарання.
ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, має місце реєстрації в м. Харкові, розлучений, на його утриманні неповнолітніх дітей немає, з його слів працює неофіційно кур*єром.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, і вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання в межах санкції статі, інкримінованої йому у вигляді позбавлення волі.
Однак, в силу вимог ст. 75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки. При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати після набрання вироком законної сили. Речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлений, витрат немає.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання по ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.2 ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.
Речові докази по справі, передані потерпілому на зберігання залишити у його користуванні.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту скасувати після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1