Справа № 373/789/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № №0000027 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, тяжкими хворобами не страждає,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 у військовому званні солдат, на посаді навідника зенітного артилерійського взводу батальйону охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у період з 02.11.2016 по 12.04.2017, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин в умовах особливого періоду, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не повідомляв, чим вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення, зазначивши, що йому зателефонувала знайома і сказала, що бабуся захворіла. Він, нікому не сказавши та не отримавши дозволу, поїхав до місця свого проживання в м. Калуш. Бабуся померла в грудні 2016 року, однак до частини він не повернувся, оскільки перебував у пригніченому стані. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом, військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.

Обставинами які пом`якшують покарання, визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового розслідування та судового слідства ОСОБА_4 давав детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом в ході судового розгляду не виявлено.

Вчиненим кримінальним правопорушенням (злочином), передбаченим ч. 4 ст. 407 КК України, майнова шкода не завдана. Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Експертизи під час досудового розслідування не проводилися, витрати на залучення експерта відсутні.

Потерпілих у кримінальному провадженні немає.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який по місцю проходження військової служби характеризується посередньо, і приходить до висновку призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статті.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, беручи до уваги пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим його перевиховання без ізоляції від суспільства і приходить до висновку звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, врахувавши обставини справи, суд вважає, з урахуванням клопотання прокурора та думки самого обвинуваченого, який просив до набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід без змін, що до вступу вироку в законну силу йому слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
До звільнення ОСОБА_4 з військової служби нагляд за ним здійснюється командиром військової частини.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1