Провадження №1-кп/748/39/17
Єдиний унікальний № 748/2342/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000900 від 19.07.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, громадянина України, одруженого, має на утриманні 2-ох неповнолітніх дітей, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ :
15.07.2016, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно наніс ОСОБА_9 два удари ногою в область живота, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом стінки тонкої кишки, ускладненими розлитим серозно-фібрінозним перитонітом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Обвинувачений в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав та дав показання, що того дня, ОСОБА_11 з яким у його дружини був конфлікт з приводу спадщини, прийшов до будинку, де проживали вони з дружиною та дітьми, а також потерпілий. ОСОБА_11 був п`яним і з цього приводу у нього виник конфлікт з дружиною обвинуваченого. Коли в кімнату забігла менша донька обвинуваченого та почала плакати, він не витримав та двічі вдарив потерпілого по голові, той впав і тоді обвинувачений притис коліном живіт потерпілого. Також потерпілий коли падав зачепив стілець, але яким чином обвинувачений не помітив. Більше його він не бив. Потерпілий пішов у свою кімнату і там лежав. Настільки серйозну травму потерпілому спричинити обвинувачений не хотів, але погоджується з кваліфікацією його дій зазначеній в обвинуваченні. У потерпілого просив вибачення, у скоєному щиро кається.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується іншими доказами дослідженими в провадженні.

Так, потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні дав показання, що того дня він зранку ходив за конем, потім його повернув і повернувся додому десь о 10 чи 11 годині. Тільки зайшов на поріг його вдарили чимось по голові. Він втратив свідомість і отямився вже на ліжку у своїй кімнаті, коли його розбудила ОСОБА_12 .. Коли лежав на ліжку начебто йому ще наносили удари ногами по животу і голові. Потім його повезли в лікарню, де зробили операцію.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дала показання, що коли вона з сім`єю переїхала в село, то з потерпілим у них виникали сварки з приводу вживання ним спиртного. Того дня, ОСОБА_11 випив її бражку, а коли він прийшов то почався скандал. Обвинувачений не вмішувався. Потім потерпілий накинувся на неї та став душити, вона вдарила потерпілого сковородою по руці. Тоді вибігла донька ОСОБА_14 і почала плакати, потерпілий накричав на неї і тоді обвинувачений двічі вдарив його по голові і той впав на стілець, а потім на відра. Потім потерпілий встав та пішов у кімнату. Це було десь о 18 годині приблизно. Обвинувачений до кімнати потерпілого потім не заходив. Доньку ОСОБА_15 підбурюють родичі потерпілого давати неправдиві показання.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 дали показання, що того дня близько 10 години потерпілий взяв коня у них, а через годину коня він повернув та пішов додому. Потерпілий був не п`яний та без тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_12 дала показання, що десь о 12-30 вона прийшла до ОСОБА_8 і побачила, що він лежить на ліжку побитий. Обвинувачений сказав їй, що побив ОСОБА_18 .. Другого разу вона прийшла десь о 18-30. ОСОБА_11 був вже при свідомості, у нього болів живіт, йому давали таблетки, воду. Тоді вона пішла на вулицю і викликала поліцію. Зранку потерпілого бачила і тілесних ушкоджень у нього не було.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні надала показання, що обвинувачений приїхав до села навесні з дружиною, яка є сестрою потерпілого. 15.07.2016 десь о 13 годині до неї прибігла ОСОБА_12 та попросила подзвонити в поліцію, бо ОСОБА_20 побив ОСОБА_18 .. Свідок пішла до них додому та побачила потерпілого, який лежав та тримався за живіт і не міг встати. Потім викликала поліцію.

Неповнолітня ОСОБА_21 під час допиту в судовому засіданні дала показання, що на той час проживала з матір`ю ОСОБА_22 та вітчимом ОСОБА_20 .. Того дня обвинувачений побив її дядька ОСОБА_18 .. Коли потерпілий прийшов додому, вони почали сваритися з її матір`ю та вітчимом. Спочатку обвинувачений наніс удари руками, а потім вдарив потерпілого ногою. Той пішов у свою кімнату, а обвинувачений через деякий час зайшов до кімнати стягнув потерпілого з ліжка та наніс кілька ударів ногами. Це вона бачила через вікно навпроти кімнати, де лежав потерпілий. Потім обвинувачений погрожував їй та вимагав дати інші показання.

Як видно з висновку судово-медичної експертизи №895 від 19.08.2016 у ОСОБА_8 маються тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом стінки тонкої кишки, ускладненими розлитим серозно-фібрінозним перитонітом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Ці ушкодження, на думку експерта не могли бути спричинені потерпілим власноруч. Ці ушкодження могли утворитися 15.07.2016 за 6-18 годин до початку операції 16.07.2016 о 3 годині, тобто між 9 та 21 годиною 15.07.2016. Тілесні ушкодження утворилися від дії предмету (предметів) з обмеженою поверхнею, індивідуальні властивості якого на ушкодженнях не відобразились та могли утворитися, в тому числі, від ударів кулаками чи ногами.

Під час слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_21 вони давали показання аналогічні тим, що вони дали в судовому засіданні.

Аналізуючи зазначені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що тяжкі тілесні ушкодження потерпілому наніс саме обвинувачений, оскільки інші особи присутні на той час на місці вчинення злочину ( ОСОБА_22 та її діти) не завдавали ударів потерпілому, а отримання тілесних ушкоджень через падіння на стілець чи інші предмети виключається, оскільки сам потерпілий та свідок ОСОБА_21 заперечували падіння ОСОБА_8 на стілець у кухні. Також суд приходить до висновку, що ці тілесні ушкодження були завдані близько 18 години в кімнаті потерпілого, оскільки свідок ОСОБА_12 зазначала, що близько 12-30 потерпілий вже знаходився у своїй кімнаті без свідомості, а також сам потерпілий повідомив, що конфлікт у кухні відбувся одразу коли він прийшов близько 11 години.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_21 не могла бачити кімнату потерпілого через вікно, бо на ньому малися штори, є необґрунтованими, оскільки з протоколу огляду місця події від 18.07.2016, який проводився з 17-32 години по 18-15 годину видно, що штори на вікнах будинку не забезпечують щільного закриття вікна, а свідок ОСОБА_21 зазначала, що коли дивилася у вікно на вулиці ще було видно.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілого, свідків та дослідивши докази в кримінальному провадженні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 в умисному заподіянні ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, а його дії кваліфікуються за ч.1 ст.121 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше в силу ст.89 КК України не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, займався надання правової допомоги за цивільно-правовими угодами, за місцем проживання характеризується негативно, але у зв`язку з даним обвинуваченням, за час утримання в Чернігівському СІЗО негативні характеристики відсутні, страждає на ряд хронічних захворювань, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір, яка є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк передбачений санкцією ч.1 ст.121 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому необхідно залишити у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання обвинуваченому необхідно рахувати з 26.09.2016 дня взяття під варту. У строк відбування покарання обвинуваченому необхідно зарахувати час попереднього ув`язнення з 26.09.2016 і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, призначивши йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 26.09.2016 дня взяття під варту. У строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати час попереднього ув`язнення з 26.09.2016 і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1