ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2572/16-к
провадження № 1-кп/753/324/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" грудня 2016 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004232 від 13.05.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
В Дарницькому районному суді м. Києва розглядається кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні, керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачені не працюють, раніше притягувались до кримінальної відповідальності можуть ухилитись від суду, а також впливати на потерпілих та свідків.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили змінити обвинуваченим запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики наведені прокурором необґрунтовані.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтримали думку захисника.

Заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ризиками, які свідчать про доцільність продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим та стверджують наявність конкретного суспільного інтересу обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на думку суду, є можливість впливу на потерпілих і свідків, переховуватись від суду та продовжувати злочинну діяльність.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, є особами, що раніше притягувались до кримінальної відповідальності.

Таким чином, обраний відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжний захід на даний час відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінують, позбавляють можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисту.
З урахуванням вимог ч. 3 ст. 183 КПК України відповідно до якої, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, тяжкості вчиненого злочину, наявних ризиків суд вважає, що альтернативою тримання обвинуваченого під вартою може бути застава в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, яка здатна забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши термін дії цього запобіжного заходу до 27 січня 2017 року включно.

У разі внесення застави в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, що становить 48 000 гривень за кожного, на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва та надання суду документу, що підтверджує сплату, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають звільненню з-під варти з покладенням на них наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченим наслідки невиконання цих обов`язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: