Ухвала
іменем україни
11 квітня2017 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0001119 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК, за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року,
в с т а н о в и в:

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, яке належить засудженому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Прийняте рішення щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за те, що він у листопаді 2014 року, перебуваючи у селі Рубченки Володарського району Київської області, зірвав листя дикорослої коноплі, висушив його та перевіз до місця свого проживання на АДРЕСА_1 , де зберігав вказаний наркотичний засіб (канабіс) до 27 березня 2015 року без мети збуту.

05 січня 2015 року, перебуваючи за місцем свого проживання, ОСОБА_7 за 900 грн. збув особі, провадження відносно якої закрито, поліетиленовий пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору в середині.

22 березня 2015 року у невстановлений час, перебуваючи на проспекті Бажана, 5-Є, у місті Києві, ОСОБА_7 у невстановленої особи придбав психотропну речовину амфетамін, яку незаконно зберігав за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.

23 березня 2015 року о 16 годині 35 хвилин, перебуваючи біля будинку № 6-Е на вул. Тростянецькій у місті Києві, ОСОБА_7 , діючи повторно, незаконно за 300 грн. збув ОСОБА_8 порошкоподібну речовину рожевого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін.

24 березня 2015 року о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку № 6-Е на вул. Тростянецькій у місті Києві, ОСОБА_7 , повторно незаконно збув ОСОБА_8 за 300 грн. порошкоподібну речовину світло-бежевого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін.

27 березня 2015 року у невстановлений час, перебуваючи на проспекті Бажана, 5-Є, у місті Києві, ОСОБА_7 у невстановленої особи повторно придбав невстановлену кількість психотропної речовини амфетамін, яку незаконно зберігав за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.

У цей же день о 20 годині, перебуваючи біля будинку № 6-Е на вул. Тростянецькій у місті Києві, ОСОБА_7 , діючи повторно, незаконно за 300 грн. збув ОСОБА_8 порошкоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін.

У цей же день в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 у період часу з 20 години 36 хвилин до 21 години 30 хвилин співробітниками правоохоронних органів було виявлено та вилучено два поліетиленових пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, чотири згортки фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору та електронні ваги з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить судові рішення щодо нього скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує, що щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, які вчинив внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, а тому своє виправлення вважає можливим без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.ст. 69, 75 КК.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , який підтримав касаційну скаргу засудженого, прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно приписів ч. 3 ст. 374 КПК у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Формулювання обвинувачення повинно містити всі ознаки складу злочину, у чиненні якого особу визнано винною, та за своїм змістом відповідати диспозиції норми закону України про кримінальну відповідальність.

Проте при постановленні вироку щодо ОСОБА_7 вказаних приписів місцевий суд не дотримався та постановив вирок з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК настає за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту. При цьому відповідальність настає у випадку, коли розмір наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, що були предметом цього злочину, перевищує невеликий, оскільки незаконне виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту у невеликих розмірах тягне відповідальність за ст. 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Всупереч викладеному, визнавши ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, а саме у незаконному виготовленні, зберіганні та перевезенні без мети збуту наркотичного засобу канабісу, суд в межах висунутого обвинувачення не встановив та не зазначив у мотивувальній частині вироку кількість наркотичного засобу, який ОСОБА_7 відповідно виготовив, перевозив та зберігав, що вданому випадку має значення для вирішення питання про наявність у його діях складу злочину.

Крім того, як і у випадку ст. 309 КК предметом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, виступають наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги. Тому для кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 307 КК суду необхідно встановити яку саме речовину винний відповідно незаконно виробляв, виготовив, придбав, зберігав, перевозив або пересилав з метою збуту, чи незаконно збув.

Однак, визнавши ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, суд у вироку не вказав вид речовини (наркотичний засіб, психотропна речовина чи їх аналоги), яку ОСОБА_7 згідно обвинувачення 05 січня 2015 року збув за 900 грн. особі, провадження відносно якої закрито, натомість зазначив лише, що то була порошкоподібна речовина білого кольору.

Тобто, суд у вироку не виклав об`єктивної сторони складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК, та не зазначив формулювання обвинувачення, яке б відповідало диспозиціям вказаних норм і було визнане судом доведеним.

Вказане згідно приписів ст. 412 КПК є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зазначені порушення залишилось без уваги суду апеляційної інстанції, який їх не усунув та дійшов передчасного висновку про правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого.

Оскільки допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення вимог кримінального процесуального закону позбавляють касаційний суд можливості перевірити доводи касаційної скарги щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів і особі засудженого, тому касаційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а вирок місцевого суду та ухвала суду апеляційної інстанції на підставі ч. 2 ст. 433 КПК скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, в ході якого необхідно врахувати вищенаведене, та постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

В порядку ч. 2 ст. 433 КПК вирок Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9 ?єва