АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Cправа № 791/139/16-к
Провадження: 11-сс/791/10/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала про обрання Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
іменем України
24 січня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0003165 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 16 грудня 2016 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 15.08.2008 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 187, ст. 70 КК України,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 14.02.2017 року з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

ОСОБА_8 підозрюється в замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, та в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що мали місце в м. Херсоні 18.08.2016 року.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, мотивуючи свої доводи тим, що слідчий суддя не врахував те, що ОСОБА_8 має не зняту та непогашену судимість за вчинення особливо тяжкого злочину, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, не зареєстрований та не має постійного місця проживання, за вказаним ним адресами не проживає, перебував у розшуку, а тому, знаходячись на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин. Вважає, що прокурором зазначено достатні підстави, які обґрунтовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора, та просив їх задовольнити, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, у дебатах сторони залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

22 вересня 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України.

31.10.2016 року підозрюваного ОСОБА_8 оголошено в розшук.

15.12.2016 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені зазначених злочинів.

Як убачається з матеріалів провадження, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наступні обставини, що підозрюваний має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , має намір працевлаштовуватися, а слідчим та прокурором не доведено достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та, знаходячись на свободі, може вчинити інший злочин.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що в матеріалах справи відсутні достовірні відомості про обізнаність особи про оголошення підозри, перебування особи в розшуку само по собі не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя також послався на те, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку.

З урахуванням зазначених вище обставин відповідно до ч.1, 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладення на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів, тому твердження апелянта про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж того, який зазначений у клопотанні слідчого, є безпідставними.

Викладені вище обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України, які не є тяжкими, санкції статей яких, передбачають альтернативні види покарань, наявність у нього міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, не дають достатніх підстав вважати, що, ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, буде переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, тому доводи прокурора про наявність таких ризиків ґрунтуються на припущеннях, і будь-якими доказами не підтверджуються.

Хоча прокурор посилається на те, що підозрюваний перебував у розшуку, вчинив злочин у період не знятої та непогашеної судимості, але не обґрунтовує, що застосований запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Сам факт підозри особи у вчиненні злочину не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без наявності ризиків, які б давали достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, у зв`язку з чим, доводи прокурора про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту із цих підстав не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 не встановлено.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування судового рішення та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як про це ставиться питання прокурором в апеляційній скарзі, колегія судді не знаходить, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 16 грудня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 24 січня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 24 січня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2