№ 1-кс/489/79/2017
У Х В А Л А
ім`ям України
6 січня 2017 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю власника майна ОСОБА_2 , слідчого Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006255, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України, а саме заволодіння, шахрайським шляхом, квартирою АДРЕСА_1 .
Слідчий Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , як на речовий доказ, а саме як на об`єкт кримінально-протиправних дій.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши думку учасників судового провадження, вважаю що клопотання підлягає задоволенню.

Так, згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема було об`єктом кримінально-протиправних дій.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 є майном, набутим злочинним шляхом в результаті вчинення кримінального правопорушення, з метою розслідування якого проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що доведено показами свідка ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 про заволодіння, належною йому квартирою невідомими особами, обставинами виявлення недостовірності відомостей в документах, які стали підставою для вибуття квартири з володіння ОСОБА_5 , вважаю необхідним накласти арешт на вказане майно для запобігання можливості його відчуження.

При цьому, також враховую, що після початку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, та розгляду слідчим суддею клопотання про арешт вказаної квартири, остання неодноразово була відчужена.

Окрім правової підстави для арешту майна, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для осіб, які на даний час проживають у цьому житлі, вважаю необхідним при арешті майна застосувати заборону відчуження та розпорядження майном.

Керуючись ст.172, 173 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , належну на праві приватної власності ОСОБА_2 , з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати та розпоряджатися нею, до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: