Справа № 523/1053/17
Провадження №1-кс/523/170/17
УХВАЛА

23.01.2017 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, маючого неповну середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, згідно клопотання зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22.04.2011 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.121 ч.1, ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000982від 07.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з клопотанням, погодженим із прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_6 .

Відповідно до даного клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 06.10.2016 року, приблизно о 17 год 00 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи на пустирі, який розташований біля будинку №73 по вул..От.Чепіги в м.Одесі, маючи умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якого в руці знаходився мобільний телефон марки «Леново», та впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, повторно, підійшов до ОСОБА_7 , та шляхом ривка викрав вищевказаний мобільний телефон. Після чого з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 , матеріальний збиток на суму 2000 грн.

Згідно клопотання у скоєнні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , як у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України. 22.01.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри складеної відносно ОСОБА_6 у повному обсязі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , допитом підозрюваного ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження.

В поданому клопотанні слідчий зазначає, що характер та обставини вчиненого злочину, який інкримінується ОСОБА_11 , свідчить про наявність реального ризику, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу підозрюваний, перебуваючи на свободі матиме можливість та буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, схиляючи останніх до викривлення свідчень. Також враховуючи те, що по даному кримінальному провадженню допитані не всі свідки, є фактом того, що підозрюваний буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та повному, всебічному дослідженні всіх доказів. Також, зібраними у провадженні матеріалами, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_11 , встановлено, що останній, не має у власності нерухомого майна, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, не має постійного місця проживання на території міста Одеси, вказане свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, що дозволяє йому з легкістю залишити місце проживання, населений пункт в якому проживає та переховуватися від органів досудового розслідування та суду у тому числі і за кордоном.

Крім того обставини за яких вчинено злочин та схильність підозрюваного до перебільшення значимості своєї особи, що власне послужило причиною виникнення кримінального правопорушення, вказують на відношення останнього до охоронюваних законом права власності людини та громадянина, враховуючи це можна із впевненістю стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві.

В клопотанні слідчий зазначає, що на підставі всього вищенаведеного, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому просив в клопотанні застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_6 раніше був засуджений, офіційно не працевлаштований, неодружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, тому вважає, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, адже підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі, чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Слідчий підтримав подане клопотання, посилаючись на ті ж ризики та підстави, що викладені в самому клопотанні.

Адвокат, що здійснює захист підозрюваного, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, та просила застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту для можливості влаштування його до реабілітаційного центру або приюту, посилаючись на важкі життєві обставини підозрюваного.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, зазначивши, що ніде не зареєстрований, не має постійного місця проживання, мешкає в різних місцях де приходиться, батько та мати померли, квартиру продано.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст.ст.177, 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини інкримінованого злочину, скоєного відносно неповнолітнього, тяжкість покарання (за кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України, передбачено покарання до 6 років позбавлення волі), також враховує особу підозрюваного, який є офіційно не працевлаштований, офіційно неодружений, в судовому засіданні встановлено, що не має місця реєстрації та місця проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності 22.04.2011 року, звільнившись із місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та по сплину короткого проміжку часу, знову йому інкриміновано скоєння кримінального правопорушення проти власності, що свідчить про наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення; знищення, переховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення. З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вміненого ОСОБА_6 діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86; 26 червня 1991).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Феррарі- Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81,14 березня 1984, DR 37,15) зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Враховуючи положення ч.3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

З урахуванням особи підозрюваного, відсутності постійного місця роботи, та обставин злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у межах розміру передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області (№21).

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, 128000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
-прибувати до слідчого з періодичністю: один раз в тиждень;
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання тароботи;
-утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі;
-докласти зусиль до пошуку роботи.
Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ст.182 ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту затримання, тобто з 23.01.2017 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 23.03.2017 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя : ОСОБА_1