Справа № 191/1144/17
Провадження № 1-кп/191/224/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове кримінальне провадження №0001826 від 15.10.2016 року відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженому, працює начальником охоронно-пожежної служби ТОВ «Дніпронафтопродукт», раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :
14.10.2016 року об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ 1105» легковий хетчбек, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Перемоги зі сторони вул.Центральна у напрямку вул.Миру в м.Синельникове Дніпропетровської області, наближаючись до перехрестя вул. Перемоги та вул. Покровська м.Синельникове Дніпропетровської області, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки проігнорував вимоги дорожнього знаку п. 2.1 Правил дорожнього руху «Дати дорогу», не переконався в безпечному проїзді через перехрестя, не зупиняючись продовжив рух через вище вказане перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем марки «MAZDA-3» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по вул. Покровська зі сторони вул.Чехова у напрямку вул. Садова м. Синельникове Дніпропетровської області.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 53 від 08.02.2016 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравми, яка супроводжувалась закритою травмою грудної клітки: переломи 1, VІІІ,Х,ХІ-го ребер зліва, забою нижньої долі лівої легені, двобічного гемопневмотораксу, гемотораксу зліва, який звернувся, розриву лівого куполу діафрагми, закритої травми живота, розриву печінки, верхнього полюса селезінки, численних гематом брижі тонкої кишки, забою лівої нирки, поза очеревинної гематома зліва, внутрішньочеревної кровотечі. Всі вище вказані тілесні ушкодження у свої сукупності призвели до розвитку травматичного шоку тяжкого ступеню і відповідають категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 6/10.1-238 від 23 березня 2017 року водій автомобіля марки «ЗАЗ 1105» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.16.11 ПДР України, в якому вказано: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».

В даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 16.11. Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.2 ст.286 КК України .

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу винного, який раніше не судимий, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, частково відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 28000 грн., у вчиненому розкаюється.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання в умовах без ізоляції від суспільства в межах інкримінованого йому діяння без позбавлення права керувати транспортними засобами, із застосуванням ст.75 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Також суд вважає необхідним речові докази у справі автомобіль марки ВАЗ 212140 державний номерний знак НОМЕР_3 , який знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_8 , залишити у власності ПП «Явір-2005»; автомобіль марки MAZDA-3 державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_6 залишити у його власності; автомобіль марки ЗАЗ 1105 державний номерний знак НОМЕР_4 залишити у власності ОСОБА_9 .

Крім того, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1055,52 грн.( а.с.54 т.2).

Відповідно до положень ч.ч.3,5, п.7 ч.9 ст.100 КПК України документи, які надані суду, з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд , -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі п.2 ч.2, п.2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися до органу пробації для реєстрації..

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази - автомобіль марки ВАЗ 212140 державний номерний знак НОМЕР_3 , який знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_8 , залишити у власності ПП «Явір-2005»; автомобіль марки MAZDA-3 державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_6 залишити у його власності; автомобіль марки ЗАЗ 1105 державний номерний знак НОМЕР_4 залишити у власності ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі УДКСУ у Шевченківському районі м.Дніпра Дніпропетровської області, р/р: 0004, МФО: 805012, , Банк: ГУДКСУ у Дніпропетровській області, процесуальні витрати за судову автотехнічну експертизу №6/10.1-238 від 23 березня 2017 року, в розмірі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) грн. 52 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1