ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4196/17
провадження № 1-кс/753/1134/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" березня 2017 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на рішення слідчого у кримінальному провадженні № 0010348,

В С Т А Н О В И В:
3 березня 2017 р. захисник ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 від 2 березня 2017 р. про відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0010348.

На обґрунтування скарги зазначив, що постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 є незаконною, оскільки в їх показаннях є значні розбіжності.

В судове засідання захисник ОСОБА_4 не з`явився, натомість подав до суду клопотання про розгляд скарги за його відсутності та заявлені у скарзі вимоги підтримав.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до висновку про необґрунтованість скарги з таких підстав.

Слідчими слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0010348 по підозрі ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126КК України..

1 березня 2017 р. захисник підозрюваного ОСОБА_4 подав слідчому клопотання про проведення одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_6 , вказуючи, що такий допит необхідний для з`ясування причин розбіжностей в їх показаннях.

Постановою від 2 березня 2017 р. слідчий ОСОБА_5 відмовила у задоволенні клопотання захисника вказуючи, що дійсно у показаннях підозрюваного та свідків є протиріччя, однак свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за завідоммо неправдиві показання, а отже підтав для проведення їх одночасних допитів слідство не вбачає.

Даючи оцінку обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови суд керується загальними засадами кримінального провадження та відповідними положеннями Кримінального процесуального кодексу, які визначать загальні вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій, містять перелік фундаментальних прав підозрюваного та обвинуваченого та визначають способи участі сторін кримінального провадження у з`ясуванні достовірності показань свідків.

За приписами ст. 7, 9, 20, 22, 23, 26 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність тощо.

Відповідно до ч. 9 ст. 224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Згідно ст. 42 цього Кодексу підозрюваний має право брати участь у проведенні процесуальних дій, а під час судового розгляду обвинувачений має право брати участь у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Ст. 96 КПК України надає сторонам кримінального провадження право ставити свідку запитання щодо обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності його показань, в тому числі щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями, та покладає на свідка обов`язок відповідати на такі запитання.

Аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що закон надає слідчому та/або прокурору право провести одночасний допит вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях, але не зобов`язує це робити. Право брати участь у допиті свідків обвинувачення обвинувачений може реалізувати в судовому засіданні, і таке положення є практичною реалізацією принципу безпосередності.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання про одночасний допит підозрюваного та свідка є обґрунтованою і цією постановою права підозрюваного не порушені, а отже підстав для задоволення скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на рішення слідчого у кримінальному провадженні № 0010348 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1