Справа № 569/3680/17
У Х В А Л А

09 березня 2017 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що виконувач обов`язків начальника Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_3 , діючи у змові з колишнім начальником вказаної державної установи ОСОБА_4 вимагали та отримували від керівників державних підприємств лісового господарства Рівненської області неправомірну вигоду у розмірі 5 тис. доларів США від кожного за приховування порушень, що виявленні при проведенні перевірки та не проведення подальшої перевірки у інших підприємствах.

05 березня 2017 року під час проведення огляду місця події у гр. ОСОБА_3 вилучено грошові кошти: 50 купюр номіналом 100 доларів США, 62 купюри номіналом 50 євро, 19 купюр номіналом 100 євро, 50 купюр номіналом 100 доларів 100 доларів США, 32 купюри номіналом 100 доларів США, 36 купюр номіналом 50 доларів США. Всього вилучено 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США та 5000 євро.

Також вказує, що є достатні підстави вважати, що грошові кошти, які добровільно видані та вилучені у гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються предметом неправомірної вигоди, яка отримувалася від директорів лісгоспів, відповідають критеріям речового доказу, який визначений ст. 98 КПК України, оскільки являються матеріальними об`єктами, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі являються предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій грошовими коштами, які набуті кримінально протиправним шляхом, підлягають спеціальній конфіскації, тому просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення прокурора в судовому засіданні, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено що у проваджені військової прокуратури Рівненського гарнізону перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 04 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

05 березня 2017 року під час проведення огляду місця події у гр. ОСОБА_3 вилучено грошові кошти: 50 купюр номіналом 100 доларів США, 62 купюри номіналом 50 євро, 19 купюр номіналом 100 євро, 50 купюр номіналом 100 доларів 100 доларів США, 32 купюри номіналом 100 доларів США, 36 купюр номіналом 50 доларів США. Всього вилучено 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США та 5000 євро.

У вищевказаному кримінальному провадженні, повідомлень про підозру органом досудового розслідування не пред`явлено.

Накладення арешту на вищевказане майно, яке є речовими доказами, дасть можливість проведенню ряду експертиз, відшкодування завданих збитків та можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 368 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно - грошові кошти, які вилучені у гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення огляду місця події 05 березня 2017 року, а саме грошових коштів у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США та 5000 євро.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Апеляційного суду Рівненської області.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1