Справа № 583/471/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" березня 2017 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
українця, громадянина України, уродженця с. Гай Мошенка Охтирського району Сумської області, неодруженого, освіта середня, не працюючого, мешкає без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

1) вироком Охтирського міського суду Сумської області від 03.10.1997 року за ст. 81 ч. 3,

140 ч. 2, 44, 42, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання

покарання на 2 роки;

2) вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 03.02.2000 року за ст. 81 ч. 3, 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3) вироком Охтирського районного суду Сумської області від 27.01.2003 року за ст.

185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі;

4) вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.07.2006 року

за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

5) вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.09.2010 року за ст.

185 ч. 3 , 304 ч. 1, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

6) вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.09.2013 року за ст.

185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі.

за ст. 289 ч. 2, ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, -
встановив:
03.03.2017 року в порядку ст.ст. 291, 293 КПК України від керівника Охтирської місцевої прокуратури до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 289 ч. 2, ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.

17.03.2017 року в підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про те, що під час досудового розслідування кримінального правопорушення, були дотримані всі вимоги кримінально-процесуального закону, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту відсутні. Вважав, що маються підстави для призначення кримінальної справи до судового розгляду судом у складі судді одноособово у відкритому судовому засіданні з викликом обвинуваченого та потерпілого. Посилаючись на те, що обвинувачений раніше судимий, скоїв тяжке кримінальне правопорушення, з моменту обрання особистого зобов`язання він продовжив злочинну діяльність та вчинив 27.02.2017 року нове кримінальне правопорушення, ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.03.2017 року у справі № 583/397/17, провадження № 1-кс/583/158/17, ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому прокурор просив змінити йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Обвинувачений не заперечував проти призначення справи до розгляду, однак вважав, що підстави для тримання його під вартою відсутні.

Потерпілий, в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, врахувавши думку прокурора та інших осіб, що беруть участь у розгляді справи, дійшов наступного висновку:

Дане кримінальне провадження підсудне Охтирському міськрайонному суду Сумської області.

Визначених ст. 314 ч. 2 п. 1-4 КПК України підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту не встановлено.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складений відповідно до приписів ст. 291 КПК України, затверджений прокурором з дотриманням вимог закону.

За приписами ст. 27 КПК України кримінальне провадження не потребує розгляду у закритому судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає за доцільне призначити судовий розгляд обвинувального акту у відкритому судовому засіданні одноособово суддею, з викликом обвинуваченого, потерпілого.

Суд, вирішуючи вимоги за клопотанням, виходив з того, що згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Підпункти 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час судового провадження судом за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що рьвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом враховано, що згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд, проаналізувавши встановлені у кримінальному провадженні обставини, доводи сторін у кримінальному провадженні та надані ними докази, дійшов висновку про належне обґрунтування ініціативи про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки він раніше судимий, скоїв тяжке кримінальне правопорушення, з моменту обрання особистого зобов`язання він продовжив злочинну діяльність та вчинив 27.02.2017 року нове кримінальне правопорушення, ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.03.2017 року у справі № 583/397/17, провадження № 1-кс/583/158/17, ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, висновок суду щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою ґрунтується не лише на підставі суворості можливого судового рішення у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, а це зроблено з урахуванням низки відповідних фактів в сукупності, які підтверджують існування таких ризиків, та свідчать про такий їх ступінь, який вказує на відсутність підстав для незастосування запропонованого прокурором запобіжного заходу обвинуваченому або застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заперечення обвинуваченого щодо зміни йому міри запобіжного заходу суд вважає необґрунтованими.

В силу положень ст.ст. 196 ч. 4, 197 КПК України суд визнав за обов`язок визначити строк тримання під вартою обвинуваченого з моменту його затримання 17.03.2017 року, але не більше, ніж до 24.00 год. 15.05.2017 року.

На підставі ст. 5 пункту «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. 29 Конституції України, ст.ст. 7-20, 22-29, 31, 35, 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 314-317 КПК України, суд
ухвалив:
Призначити обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001018 від 25.12.2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ст. 289 ч. 2, ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, - до розгляду судом одноособово суддею у відкритому судовому засіданні Охтирського міськрайонного суду Сумської області 05.04.2017 року о 10.00 год., яке провести в залі суду за адресою м. Охтирка Сумської області, вул. Незалежності, 5.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання, обраний ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.02.2017 року по справі № 583/406/17, провадження № 1-кс/583/159/17, змінити на тримання під вартою.

Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_6 з моменту його затримання 17.03.2017 року, але не більше, ніж до 24.00 год. 15.05.2017 року.

Викликати в судове засідання прокурора, обвинуваченого, потерпілого, визнавши їх явку обов`язковою.

Ухвала може бути оскаржена в частині рішення суду щодо зміни міри запобіжного захисту обвинуваченому безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає
Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_8
Повний текст ухвали виготовлений і проголошений 17.03.2017 року о 14.00 год.