Справа № 464/4302/17
пр.№ 1-кп/464/281/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.07.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр-н України, з середньою освітою, військовозобов`язаний, неодружений, не працює, судимості немає, -

за ч.2 ст.186 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 12 червня 2017 року о 15.00 год., знаходячись неподалік школи № 84, що за адресою: м.Львів, вул.Зубрівська, 30, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшовши ззаду до потерпілої ОСОБА_6 , та застосовуючи фізичне насильство, схопив своєю рукою золотий ланцюжок, який був на шиї потерпілої та шляхом ривка, відкрито викрав золотий хрестик із розп`яттям Ісуса Христа вагою 3 г вартістю 2300 грн. та медальйон у вигляді Божої Матері прямокутної форми вагою 2 г вартістю 1800 грн., які висіли на ланцюжку та належали потерпілій ОСОБА_6 , а всього майна потерпілої на загальну суму 4100 грн. Крім цього, своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження: підшкірні крововиливи на шиї, які утворились від дії тупого предмета з подовгуватою поверхнею та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердив, що 12 червня 2017 року о 15.00 год. проходив біля школи № 84, що на вул.Зубрівській, 30 в м.Львові. Там помітив потерпілу ОСОБА_6 , в якої на шиї був золотий ланцюжок. Він підійшов до неї ззаду та схопив рукою за золотий ланцюжок потерпілої, що висів на її шиї та зірвав його, а хрестик та медальйон з ланцюжка злетіли. Припускає, що вони загубилися. Після цього, з викраденим став втікати, однак через декілька метрів був затриманий працівниками поліції. Зазначив, що має намір відшкодувати потерпілій заподіяну шкоду. У вчиненому щиро розкаюється і просить суд суворо не карати.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, проте направила суду заяву, в якій просить розглядати кримінальне провадження у її відсутності. Щодо призначення покарання обвинуваченому, то покладається на розсуду суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням висновку судово-медичної експертизи та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

з висновку судово-медичної експертизи вбачається, що у потерпілої ОСОБА_6 виявлено підшкірні крововиливи на шиї, які утворились від дії тупого предмета з подовгуватою поверхнею та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

а.с.23

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

З урахуванням вимог ст.ст.65-67 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який судимостей немає, та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, щиро покаявся, має на меті відшкодувати потерпілій заподіяну шкоду, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробовуванням, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Речові докази: фрагменти золотого ланцюжка, які належать потерпілій ОСОБА_6 та які повернуті останній під розписку, - слід залишити ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк три роки.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: фрагменти золотого ланцюжка, які належать потерпілій ОСОБА_6 та які повернуті останній під розписку, - залишити ОСОБА_6 .

Запобіжний захід ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт залишити до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий