Справа № 734/117/15-к
1-кп/729/5/17 р.

В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

14.03.2017 Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Часнівці Козелецького району, Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньо технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення не визнали, від дачі поясненнь та надання відповідей на запитання відмовилися.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Проведеним судовим розглядом кримінального провадження встановлено, що пред`явлене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення ґрунтується лише на показах свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з очки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки під час судового розгляду не здобуто жодного доказу про причетність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вчиненого злочину, а ті докази, на які посилається сторона обвинувачення в судовому засіданні, були здобуті під час досудового розслідування та частина із них здобута з порушенням норм чинного законодавства, а інші як самі по собі, так і в сукупності прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті.
Прокурор, обвинувачення ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 базує на доказах, які на його думку підтверджують вчинення останніми злочину передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, а саме: протоколах про адміністративне правопорушення, протоколах огляду предмета( планшету) та дослідження інформації зафіксованої на ньому, опису вилучених об`єктів лову, накладних про їх передачу, опису знаряддя лову, показах свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,
Так, свідок ОСОБА_8 , суду пояснив, що в 2013 році він працював головним державним інспектором Чернігівдержрибоохорони, і 07 липня 2013 року в другій половині дня по телефону ним було отримано повідомлення про те, що на озері Осенькове, поблизу с. Карпилівка, Козелецького району незнайомі особи топтухою ловлять рибу. Він зателефонував своєму колезі ОСОБА_9 та запропонував йому поїхати подивитись, що відбувається на озері. Вони сіли в службовий автомобіль та заїхали в Остерське віділення міліції та запросили з собою в рейд працівників міліції ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Всі автомобілем «Нива» прибули в район с. Карпилівка, Козелецького району, вибрали місце на невеликій горі, звідки добре видно озеро Осенькове, та з бінокля по черзі спостерігали, як два чоловіки топтухою ловили в озері рибу. На березі озера стояв мікроавтобус. Вони під`їхали до автомобіля і побачили біля нього 10 літрове відро наполовину заповнене рибою. Він покликав рибалок з озера які принесли з собою рибу та знаряддя лову. Одяг був мокрий, манжети на рукавах сорочок, а та низ брюк були обмотані скотчем. Пізніше він довідався, щотоптухою рибу ловили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вони перебували у стані алкогольного сп`яніння, опору не чинили, вели себе нормально, спочатку відмовлялись від того, що саме вони здійснювали незаконний вилов риби, а потім з цим погодились. У його у службовому автомобілі «Нива» знаходився планшетний комп`ютер. ОСОБА_9 взяв його, та почав проводити відеозйомку того, як все відбувалося. Частина відеозапису збереглася і він в подальшому передав цей відеозапис слідчому. Він в присутності всіх, особисто рахував рибу. Всього було щук в кількості 93 штуки, лина - 2 шт., плоскирки - 3шт, карася сріблястого -5 шт. Також він заміряв знаряддя лову, складав відповідний документ в якому зазначав розміри знаряддя лову. Він почав на березі озера складати протоколи, але неможливо було встановити особи рибалок, тому він вирішив поїхати до Остерського відділення міліції. Відро з рибою він поставив у свій службовий автомобіль, а топтуху закріпив на даху, та поїхав у Остерське відділення міліції. На мікроавтобусі для документування факту незаконного вилову риби ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , водій мікроавтобуса були також доставлені до відділення міліції, де на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було складено протоколи про адміністративне правопорушення за порушення правил рибальства, при цьому останні вину в незаконному вилові риби топтухою визнали повністю. Написали пояснення в протоколах і їх відпустили з міліції. Рибу з автомобіля до відділення міліції не заносили, не перераховували, із понятими не оглядали, і того ж дня він її здав по накладній підприємцю ОСОБА_12 . Йому було відомо, що станом на 07 липня 2013 року кримінальна відповідальність за браконьєрство наставала в разі завдання збитків незаконним виловом риби на суму 4 000 і більше гривень. Вартість риби, яка була виловлена ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , була набагато більше ніж 4000 гривень,так як 12-13 незаконно виловлених щук по ціні 340 грн. за штуку, незалежно від їх розміру і ваги, утворюють склад кримінального правопорушення. Слідчооперативну групу не викликали на місце пригоди з вини юриста Чернігівдержрибоохорони, який станом на 07 липня 2013 року державним рибінспекторам не повідомив, що в разі виявлення завдання збитків незаконним виловом риби на суму 4 000 грн. і більше необхідно викликати слідчооперативну групу. Про це їх повідомили пізніше і на даний час в усіх випадках затримання порушників, які завдали шкоду незаконним виловом риби в розмірі більше 4 000 грн., самі ці порушення рибінспектори не документують, а викликають слідчі групи.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він працює головним державним інспектором Чернігівдержрибоохорони. 07 липня 2013 року йому зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що отримав повідомлення по телефону про те, що на озері Осенькове, поблизу с. Карпилівка, Козелецького району декілька чоловік топтухою ловлять рибу. Вони вирішили поїхати на озеро, але перед поїздкою заїхали в Остерське відділення міліції, та запросили з собою працівників міліції ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Службовим автомобілем «Нива» прибули в район с. Карпилівка, Козелецького району до озера Осенькове, та побачили, двох невідомих чоловіків, які топтухою ловили в озері рибу. Біля берега озера стояв мікроавтобус білого кольору, а біля нього 10 літрове відро, наполовину заповнене рибою. ОСОБА_8 покликав рибалок на берег і вони вийшли із води, маючи при собі топтуху, назвались ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спочатку вони не погоджувались з тим, що ловили рибу забороненим знаряддям лову, а потім погодились з цим. Вони перебували у стані алкогольного сп`яніння, але вели себе нормально та опору не чинили. У службовому автомобілі «Нива» знаходився планшетний комп`ютер ОСОБА_8 , яким він почав проводити відеозйомку того, як все відбувалося. ОСОБА_8 рахував рибу, а всі спостерігали. Всього було щук - 93 шт., та була інша риба. Відро з рибою ОСОБА_8 поставив у свій службовий автомобіль, а топтуху закріпив на даху автомобіля, та всі поїхали у Остерське відділення міліції, щоб встановити особу рибалок. Протоколи про скоєння адміністративних правопорушень на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за незаконний вилов риби складав ОСОБА_8 . Він не зазначив його в протоколі як свідка, тому він особисто після складання протоколів сам дописав в них свої дані. Він пропонував ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дописати себе свідком в екземплярах протоколів виданих їм, але вони відмовились. Рибу із службового автомобіля «Нива» біля Остерського відділення міліції не виймали, до міліції не заносили, не перераховували, із понятими не оглядали. Слідчооперативну групу на місце пригоди не викликали, складали тільки протокол про адміністративне правопорушення та передавали в юридичний відділі рибоохорони, а вони далі вирішували, як з ними діяти.
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , працівники міліції, які приймали участь у затриманні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за незаконний вилов риби, дали в суді аналогічні покази. Одночасно вони суду пояснили, що протоколи про адміністративне правопорушення на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали складати працівники рибоохорони, а не працівники міліції, на березі озера, а потім продовжили в кабінеті дільничного інспектора Остерського відділення міліції.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 7 липня 2013 року, в денний час, він разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на автомобілі «Форд», який належить ОСОБА_4 , на його пропозицію, приїхали відпочивати на озеро «Осенькове», яке розташоване біля с. Карпилівка, Козелецького району, Чернігівської області. Машину залишили метрів за 200 від озера, так як через багно не могли доїхати ближче. Через певний час він відійшов зателефонувати дружині і побачив, як на великій швидкості до них їде автомобіль «Нива». Один чоловік у формі, який вийшов з автомобіля побіг до хлопців, а до нього підбіг інший чоловік у цивільному одязі. Потім останній спитав чоловіка у формі чи щось там є. Останній відповів, що немає нічого. Після чого чоловік в формі побіг в кущі і витяг предмет, схожий на «топтуху» і наказав йому тягнути її до машини. Він запитав, хто він такий, що наказує і останній показав посвідчення рибінспектора. Він відмовився, тоді інспектор сам потягнув предмет, який схожий на «топтуху» до машини, де вже стояло відро з рибою. Звідки взялась риба - він не знає. Працівник рибінспекції цікавився автомобілем на якому вони приїхали і він показував йому документи на автомобіль. Чи рахував інспектор рибу він не пам`ятає. Потім сказав, що всі поїдуть з ними. На їхні заперечення щодо належності їм риби, останній повідомив, що свою непричетність вони будуть доводити в суді, додавши, що вони опинились в непотрібному місці. Після чого відро з рибою поставив до автомобіля «Нива», а «топтуху» - на багажник і всі поїхали в Остерське відділення міліції. Після приїзду на місце ОСОБА_4 та ОСОБА_3 запропонували пройти до приміщення відділення поліції та забрали ключі від автомобіля. Через годину останні вийшли з приміщення міліції, інспектор віддав їм ключі від автомобіля і вони поїхали звідти.
До показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час їх затримання на березі озера Осенькове добровільно, без застосування до них засобів морального та фізичного впливу визнали, що топтуха належить їм і риба у відрі виловлена саме ними, суд ставиться критично та не може взяти до уваги, як доказ, оскільки вказані свідки є працівниками міліції та рибоохоронних органів, здійснювали рейд по виявленню фактів незаконного вилову водних живих ресурсів, зацікавлені у розгляді кримінального провадження. Крім того, як вбачається із відеозапису, дослідженого безпосередньо в судовому засіданні, моменту затримання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших, і вилучення риби з відром, затримані стверджували, що риба їм не належить. В порушення ст. 62 Конституції України про те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, головний державний інспектор ОСОБА_8 заявив обвинуваченим, що вони будуть доводити свою невинуватість в суді. І тільки після того, як ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 доставили до Остерського відділення міліції, без достатніх на те причин, так як працівниками рибоохорони та міліції були оглянуті документи ОСОБА_4 на автомобіль, що підтверджується ксерокопією журналу № 160 обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Остерського МВМ Козелецького РВ УМВС, останні в присутності працівників міліції визнали себе винними у вилові риби забороненим знаряддям лову. Тому суд розцінює даний факт, як моральний тиск на обвинувачених зі сторони вищезазначених посадових осіб, що викликає сумнів в тому, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнавальні покази своєї вини давали добровільно, без будь - якого тиску на них зі сторони працівників правоохоронних органів.
Також суд критично відноситься і до показів свідка ОСОБА_13 , оскільки він перебуває в дружній стосунках з обвинуваченими. Оскільки, вищезазначені свідків є особами зацікавленими в розгляді кримінального провадження, їх показання різняться між собою, тому суд не бере їх до уваги, як один із доказів, передбачених ч.2 ст. 84 КПК України.
В описі об`єктів лову вилучених у правопорушників та накладній № 28 від 07.07.2013 року зазначено, що 07.07.2013 року ОСОБА_8 вилучена риба свіжа, а саме щука- 93 шт., карась сріблястий-5 шт.. лин- 2 шт., плоскирки-5 шт., а всього 103 шт., загальною вагою 9,5 кг. і що вона здана ОСОБА_16 . Договором від 03.09.2010 року укладеним між головним державним управлінням охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Чернігівській області в особі т.в.о. ОСОБА_17 та ОСОБА_12 , передбачена передача управлінням приватному підприємцю риби вилученої у порушників Правил рибальства без сертифікату, яка призначена для відгодівлі тварин і підприємець зобов`язується прийняти цей товар й оплатити за ціною 0,1 грн за 1 кг.
З листа Козелецької об`єднаної державної податкової інспекції від 28 січня 2015 року вбачається, що представник Козелецької ОДПІ участі у роботі комісії по оцінці риби не брав. ОСОБА_12 не визначалась торгівельним підприємством, якому доручається реалізація незаконно добутих природних ресурсів, або продуктів, вироблених із них. Угода між Козелецькою ОДПІ та ОСОБА_12 на реалізацію незаконно добутих природних ресурсів, або продуктів, вироблених із них, яка б діяла станом на 07 липня 2013 року чи на даний час - не укладалась. Кошти до бюджету від реалізації риби ОСОБА_12 не перераховувались.
В листі начальника Козелецького міжрайонного Управління Головного управління держсанепідемслужби у Чернігівській області, головного державного санітарного лікаря Козелецького району зазначається, що згідно пукту 16 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою КМУ від 25 серпня 1998 р. № 1340, рішення про визнання не придатною для вживання в їжу людям і про можливість передачі на корм тваринам риби вилученої 07 липня 2013 року головним інспектором Управління охорони відтворення використання водних біоресурсів ОСОБА_8 , ним не приймалось.
Інформація начальника управління Чернігіврибоохорони від 17.01.2015 року, на яку посилається сторона обвинувачення, щодо передачі риби для відгодівлі тварин відповідно до вищезазначеного договору, суперечить вказаній інформації в листах Козелецької об`єднаної державної податкової інспекції та Козелецького міжрайонного Управління Головного управління держсанепідемслужби у Чернігівській області, головного державного санітарного лікаря Козелецького району, а також Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним.
Згідно опису-оцінки, складеного інспектором ОСОБА_8 , знаряддям незаконного лову є «топтуха», довжиною 1,8 м., висотою 0,8 м., шириною- 0,8 м. вічко-15мм, яка визнана речовим доказом в даному кримінальному провадженні і яка згідно приймального акту № 0165 від 09.07.2013 року прийнята на склад рибоохорони в якому зазначені вищевказані параметри знаряддя лову. Досліджуючи в судовому засіданні « Топтуху» було встановлено, відносно чого не заперечувала і сторона обвинувачення, що даний речовий доказ не є тим знаряддям лову, який було виявлено та вилучено 07.07.2013 року та здано на склад рибохорони 09.07.2013 року, оскільки на дослідженому знарядді лову, на аркуші прикріпленому до нього, було зазначено, що його довжина- 0,8 м., висота- 0,8м, розмір вічка відсутній, але при цьому вказана дата надходження 07.07.2013 р.
З протоколу огляду предмету, а саме планшету марки « Ipad» від 15.01.2015 р.вбачається, що його огляд та огляд відео файлів, проводився з порушенням вимог ст. 237 КПК України,яка передбачає, що для участі в огляді речей запрошуються підозрюваний, захисник та інші учасники кримінального провадження, які при проведенні цієї слідчої дії мають право зробити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду. Протокол не містить відомостей про участь обвинувачених та їх захисників в огляді даного предмета.
Відповідно до вимог ч.1 та ч. 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно з приписами ч.ч 1, 2, 3, 4 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу. Дублікат документа (документ, виготовлений таким же способом, як і його оригінал) може бути визнаний судом як оригінал документа.
З заяви ОСОБА_8 вбачається надання слідчому вищезазначеного планшету тільки для його огляду та огляду відеофайлів і не містить відповідного дозволу на виготовлення їх копій, а в протоколі дослідження інформації, на який посилається сторона обвинувачення, зазначено, що слідчий здійснив дослідження інформації, що міститься на оптичному диску.
Стаття 159 КПК України передбачає, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Таким чином, вилучення електронного документа( матеріалів відео зйомки цифровою камерою планшетного комп`ютера « Ipad») є неможливим без ухвали слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів. Такої ухвали матеріали кримінального провадження не містять.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно з вимогами статей 85,86 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Статтею 89 КПК України передбачено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Отже, враховуючи вищезазначене суд вважає, що протоколи про адміністративне правопорушення за № 001495 та № 001496, складені відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , протокол огляду предмета ( планшета « Ipad»), відеозапису на ньому, а також протокол дослідження інформації, що міститься на оптичному диску, та копії цього відеозапису не можуть бути визнані допустимими доказами.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
В обвинуваченні пред`явленому ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 вказане, як місце вчинення кримінального правопорушення, озеро " Осенькове" поблизу села Карпилівка Козелецького району Чернігівської області. Однак з листа датованого 01.08.2016 року за підписом в.о. начальника Козелецького міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_18 наданого на запит адвоката вбачається, що будь-яка інформація відображена або задокументована на будь-яких носіях про водний об`єкт з назвою « Осенькове» на території Козелецького району Чернігівської області в управлінні відсутня.
Відповідно до ст. 26 Водного Кодексу України Державний облік поверхневих вод здійснюється:центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері гідрометеорологічної діяльності, шляхом проведення постійних гідрометричних, гідрохімічних спостережень за кількісними і якісними характеристиками поверхневих вод згідно з програмою, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері гідрометеорологічної діяльності, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства; центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, у частині обліку поверхневих водних об`єктів.
Матеріали кримінального провадження містять і інший лист датований 16.08.2016 року за підписом в.о. начальника управління ОСОБА_18 проте, що управління вважає природну водойму озером з місцевою назвою озеро « Осенькове». До такого висновку управління прийшло після направлення останньому відповідного запиту прокурором Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури. Інформація викладена в вищезазначених листах суперечить одна одній, тому враховуючи що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущені, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого суд вважає, що прокурором не доведено в тому числі і місце вчинення кримінального правопорушення - озеро « Осенькове» Козелецького району Чернігівської області.
Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. (Рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).
У відповідності з вимогами ст. 62 Конституції України, та роз`яснень викладених в п. 23 Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» із змінами та доповненнями, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущенні. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.
За правилами ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ч. 4 ст. 17 КПК України).
Таким чином, в судовому засіданні вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку, встановленому КПК України, беззаперечно не доведена.
Згідно положень ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
За вищенаведених обставин, винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні свого підтвердження не знайшла, у зв`язку з чим обвинувачені підлягають виправданню за недоведеністю їх участі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід на досудовому розслідуванні обвинуваченим не обирався.
Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370,371,373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнати невинуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 249 КК України та виправдати, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене ними.
Речові докази: планшет марки «Ipad» після вступу вироку в законну силу залишити в розпорядженні власника, « Топтуху» - знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1