Справа № 444/826/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/370/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2017 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 13 січня 2017 року відносно ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 13.01.2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з моменту фактичного затримання останнього.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_7 в підтримку своїх апеляційних вимог зазначає, що в матеріалах справи міститься неналежний висновок експерта щодо викраденого майна, належність потерпілому якого не було встановлено жодним належним та допустимим доказом. Крім цього, захисник вказує на непослідовність показів потерпілого ОСОБА_10 , який первинно повідомив про його побиття візуально знайомими особами, без жодного згадування про вчинення відносно нього розбійного нападу. Також захисник зазначає, що як органом досудового розслідування, так і судом жодним чином не встановлено мотиву, способу і мети в діях ОСОБА_6 на вчинення розбійного нападу по відношенню до ОСОБА_10 , з яким міг бути і перебував в боргових відносинах, і до житла останнього потрапив за попередньою домовленістю.

Крім цього, сторона захисту вказує, на не обґрунтованість наявності обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки така встановлена лише зі слів потерпілого та свідка, без наявного в матеріалах кримінального провадження медичного акту огляду особи на стан сп`яніння.

Згідно з вироком суду, 25 січня 2016 року о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою в групі разом з іншою особою, через відчинені вхідні двері, проникли в житловий будинок ОСОБА_10 , що розташований по АДРЕСА_1 , де вчинили напад на ОСОБА_10 з метою заволодіння грошовими коштами та іншим майном, належним потерпілому ОСОБА_10 , застосувавши до ОСОБА_10 фізичне насильство, яке є небезпечним для здоров`я, що виражалось у нанесенні в голову й інші частини тіла ОСОБА_10 множинних ударів руками і ногами ОСОБА_6 та металевим предметом схожим на «фомку» іншою особою, в результаті чого потерпілому заподіяні множинні тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_6 та інша особа відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_10 , а саме ноутбуком марки «Apple», зарядним пристроєм та акумулятором до ноутбука марки «Apple» та з місця події зникли на автомобілі.
На даний вирок суду подали апеляційні скарги обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 ..
Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просять оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати та виправдати його за пред`явленим обвинуваченням.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що потерпілий його оговорив, жодного розбійного нападу по відношенню до останнього обвинуваченим не вчинялось, при цьому обвинувачений вказує, що раніше був з приязних відносинах з потерпілим, 25.01.2016 року до будинку потерпілого потрапив за попередньою домовленістю з останнім. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що суд першої інстанції проводив судовий розгляд упереджено та не об`єктивно, спрямовував потерпілого, свідків та експерта під час допитів, запитання сторони захисту знімались з розгляду.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Захисник в підтримку своїх апеляційних вимог зазначає, що в матеріалах справи міститься неналежний висновок експерта щодо викраденого майна, належність потерпілому якого не було встановлено жодним належним та допустимим доказом. Крім цього, захисник вказує на непослідовність показів потерпілого ОСОБА_10 , який первинно повідомив про його побиття візуально знайомими особами, без жодного згадування про вчинення відносно нього розбійного нападу. Також захисник зазначає, що як органом досудового розслідування, так і судом жодним чином не встановлено мотиву, способу і мети в діях ОСОБА_6 на вчинення розбійного нападу по відношенню до ОСОБА_10 , з яким міг бути і перебував в боргових відносинах, і до житла останнього потрапив за попередньою домовленістю.

Крім цього, сторона захисту вказує на не обґрунтованість наявності обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки така встановлена лише зі слів потерпілого та свідка, без наявного в матеріалах кримінального провадження медичного акту огляду особи на стан сп`яніння.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник та обвинувачений підтримали подані апеляційні скарги з мотивів наведених в апеляційних скаргах.

Прокурор та представник потерпілого заперечили проти апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, вважають вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.
Згідно п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку обов`язково зазначаються, в тому числі, докази на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви зміни обвинувачення та підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.
Однак, суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного вироку відносно ОСОБА_6 зазначених норм кримінального процесуального закону не дотримався, що призвело до прийняття судового рішення, сумнівного з точки зору його відповідності вимогам ст.370 КПК України.
Як вбачається з вироку Жовківського районного суду Львівської області від 13.01.2017 року, ухваленого відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції перерахував всі докази, які досліджувалися в ході судового розгляду кримінального провадження, але фактично будь-якої оцінки вказаним доказам не надав. Суд не зазначив мотивів, з яких частину вказаних доказів він не приймає до уваги, в тому числі на підтвердження чи спростування версії обвинуваченого про перебіг події, що мала місце 25.01.2016 року між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 , перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, долучення потерпілим ОСОБА_10 після значного періоду часу як речового доказу у кримінальному провадженні нібито викраденого ОСОБА_6 ноутбука у потерпілого, чим порушив вимоги ст.374 КПК України.
Тобто, не оцінивши у відповідності до вимог ст.374 КПК України, докази в даному кримінальному провадженні, суд робить невмотивований висновок про те, що наведені у мотивувальній частині вироку докази свідчать про наявність беззаперечних доказів вини ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, та в подальшому зміненому прокурором в ході судового розгляду кримінального провадження.
Також, суд першої інстанції у оскаржуваному вироку взагалі не зазначив конкретних доказів, які, на його переконання, підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Досить сумнівним, на думку колегії суддів, видається і висновок суду першої інстанції щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_6 умислу на вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_10 з метою заволодінням майном останнього, з посиланням лише на покази самого потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , який є сином потерпілого, та не перевірено в подальшому можливість того, що останні могли оговорити обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому.
Більш того, викладаючи формулювання обвинувачення ОСОБА_6 за ч.3 ст.187 КК України, визнаного судом доведеним, суд першої інстанції зазначає, що ОСОБА_6 вчинив по відношенню до потерпілого ОСОБА_10 саме розбійного нападу, без перевірки інших можливих версій перебігу події з огляду на стосунки між обвинуваченим та потерпілим в минулому.
На переконання колегії суддів, зазначені порушення вимог ст.374 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також зазначені вище суперечності, на думку колегії суддів, ставлять під сумнів законність та обґрунтованість вироку Жовківського районного суду Львівської області від 13.01.2017 року, ухваленого відносно ОСОБА_6 ..
Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст.404 КПК України, переглядає судові рішення в межах доводів апеляційної скарги.
Так як апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 13.01.2017 року щодо ОСОБА_6 не містять вимоги дослідження доказів в порядку ч.3 ст.404 КПК України, апеляційний суд позбавлений можливості самостійно дослідити докази, дати їм відповідну оцінку та прийняти рішення в даному кримінальному провадженні.
А відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії судового розгляду.
При цьому, відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника підлягають ретельній перевірці під час нового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 судом першої інстанції.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст.376, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 13 січня 2017 року відносно ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з-під варти в залі суду, та застосувати до ОСОБА_6 раніше обраний до проголошення вироку запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в АДРЕСА_1 в нічний час з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. на строк два місяці починаючи з 21.04.2017 року.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Головуючий:
Судді: