Справа № 373/824/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 000214 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 02 лютого 2017 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні по АДРЕСА_1 , яке орендує ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії являються непомітними для сторонніх осіб, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок майна інших осіб, усвідомлюючи суспільну-небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку з шухляди столу, що знаходився в орендованому приміщені, коштів в сумі 1500 грн. 00 коп., купюрами по 500 грн., що належать ОСОБА_5 . В подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В результаті злочинних дій потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн. 00 коп.
По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення, зазначивши, що перебуваючи приміщенні по АДРЕСА_1 , яке орендує ОСОБА_5 , викрав у останнього 1500 грн. 00 коп. та витратив ці кошти на власні потреби. Працював у потерпілого, приймаючи метал. Отримував за свою роботу плату в розмірі 80 гривень на день. Оскільки це не великі кошти, їх не вистачало, напередодні свого дня народження вирішив здійснити крадіжку. На викрадені кошти купив продукти харчування для святкування дня народження. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати. Цивільний позов потерпілого визнає частково. Не заперечує проти відшкодування викрадених 1500 гривень та моральної шкоди в розмірі близько 500 гривень. На даний час коштів не має, оскільки тимчасово не працює.
В рамках пред`явленого обвинувачення справа слухалась в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч.3 ст.349 КПК України їм роз`яснено.
Стосовно цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 12000 гривень, обгрунтовуючи розмір моральної шкоди, потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що викраденням коштів ОСОБА_4 заподіяв йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях. Крім того, частина викрадених коштів належала не йому, що змусило перепозичати кошти та віддавати їх власникам. Будь-яких доказів на підтвердження своїх позовних вимог не надав.
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставинами, які пом`якшують покарання, визнано щире каяття, яке виразилося у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння; активне сприяння розкриттю злочину, яке виразилося у належній участі у слідчих діях.
Обставин, що обтяжують покарання, не виявлено.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який не працює, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, беручи до уваги наявність двох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, і приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів буде призначене йому покарання у виді громадських робіт.
Призначення покарання у виді штрафу суд вважає неможливим, оскільки зі слів самого ж обвинуваченого він не працює та має на даний час брак коштів.
В ході судового розгляду встановлено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 заподіяна матеріальна шкода в розмірі 1500 гривень, яка підлягає відшкодуванню обвинуваченим в повному обсязі на підставі ч.1 ст.1166 ЦК України.
Визначаючи розмір морального відшкодування, суд враховує обставини справи, характер та суть позовних вимог, їх обгрунтування, глибину і тривалість моральних страждань, враховуючи часткове визнання цивільного позову обвинуваченим, і приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого, в сумі 500 грн.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень 00 коп. матеріальної шкоди та 500 (п`ятсот) гривень 00 коп. моральної шкоди.
Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1