Справа № 171/2558/15-к

В И Р О К
іменем України
встановив:
В ніч з 28 на 29 серпня 2015 року гр. ОСОБА_4 знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , де також знаходились його дружина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші особи. В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка на ґрунті того, що останній кинув каміння в область голови ОСОБА_5 . В ході сварки, що перейшла в обоюдну бійку між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , у останнього виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень. Далі ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитися у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, за допомогою ножа, який він зберігав при собі, наніс один удар в область грудної клітини зліва ОСОБА_6 .
В наслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення лівої бічної поверхні грудної клітки з ушкодженням лівого плеврального синуса, проникненням в черевну порожнину та ушкодження товстого кишківника, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечні для життя.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю та пояснив, що в той день (дату він не пам`ятає) він разом з дружиною, потерпілим ОСОБА_7 та ще двома мешканцями с. Солдатське йшов додому. Це було опівночі. ОСОБА_7 рвав на чужому городі кабачки та викидав їх, на що він зробив йому зауваження. Потім він побачив, що ОСОБА_7 кинув камінь в голову його дружині, після чого він почав бити ОСОБА_7 . Чим бив та в які частини тіла, він не пам`ятає, так як був схвильований. Потім він забрав свою дружину і відніс її додому. Перебуваючи вдома, він побачив, що до ОСОБА_7 додому поїхала «швидка», тому він пішов дізнатися, що трапилося. Коли він прийшов додому до ОСОБА_7 , то батько потерпілого йому сказав, що він зарізав його сина. Тілесні ушкодження потерпілому він завдав ножем, який носив при собі з метою захисту. У вчиненому розкаюється, покладається на рішення суду.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні вказаного злочину найшла підтвердження в судовому засіданні та підтверджується наступними доказами.
Так, висновком експерта № 178/187-Е42 від 23.09.2015 року підтверджено наявність у потерпілого ОСОБА_6 наступних тілесних ушкоджень: проникаюче колото-різане поранення лівої бічної поверхні грудної клітки з ушкодженням лівого плеврального синуса, з проникненням в черевну порожнину та ушкодження товстого кишківника, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечні для життя. Тілесні ушкодження виникли від ударної дії предмета, що мав колюче-ріжучі властивості, яким міг бути клинок ножа та інші предмети, що мають аналогічні властивості.
Згідно висновку експерта № 01/03-146 від 05.11.2015 року ніж, вилучений в с. Солдатське Апостолівського району у ОСОБА_4 , холодною зброєю не являється.
З протоколу слідчого експерименту від 20.11.2015 року встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 показав та розповів про обставини завдання йому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вечірній час 28.08.2015 року.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується за місцем проживання позитивно, одружений, не працює.
Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.
Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого та обставини вчинення злочину, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк зі звільненням від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України.
У відповідності до ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на проведення експертизи в сумі 491 гр. 04 коп.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 2 роки.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.
Речовий доказ ніж, що знаходиться на зберіганні в Апостолівському ВП, знищити.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати потерпілому.
Суддя: