Справа № 640/1537/17
н/п 1-кп/640/384/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову у арешті майна
"03" березня 2017 р.
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
01.02.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов з прокуратури Харківської області обвинувальний акт затверджений прокурором ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про арешт майна обвинуваченого в порядку ст. 170 КПК України, та накласти арешт на 1/4 частки житлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , та інше нерухоме та рухоме майно, яке належить на праві власності обвинуваченому в межах суми цивільного позову в сумі 300 тис. грн. Арешт майна необхідно з метою забезпечення позову.
Потерпіла клопотання підтримала.
Обвинувачений проти клопотання заперечував, зазначив, що ця частка майна придбана у шлюбі, тому йому належить лише половина ? частка від ? частки будинку.
Захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання про арешт майна заперечував, зазначив, що потерпіла не зазначила жодних ризиків щодо відчуження майна обвинуваченим тощо.
Прокурор поклався на розсуд суду.
Суд, вислухавши клопотання представника потерпілої, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.
Потерпілою заявлений цивільний позов щодо стягнення моральної шкоди на суму 300 тис. грн.
Згідно з ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно обвинуваченого, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
В силу ч. 1 ст. 173 КПК України суд відмовляє в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідності такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, зокрема, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та спів розмірність обмеження права власності завдання кримінального провадження.
Враховуючи, що на теперішній час не вбачається достатніх підстав для арешту майна обвинуваченого, беручи до уваги, відсутність доказів на підтвердження відчуження обвинуваченим майна, не зазначення потерпілим наявність іншого майна, накладення арешту без документального підтвердження може порушити права третіх осіб, що заявлений цивільний позов стосується стягнення моральної шкоди, розмір якої повинен бути визначений з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, тому суд вважає, що клопотання про арешт майна обвинуваченого задоволенню не підлягає.
На, підставі викладеного клопотання представника потерпілої про накладення арешту майна не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 314 КПК України, суд, -

Суддя
Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .