Справа №127/6894/17
Провадження №1-кс/127/2656/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долина, Теребовлянського району, Тернопільської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке мотивоване тим, що 14.02.2015 на підставі Указу Президента України №215/2015 від 14.01.2015 молодший сержант запасу ОСОБА_4 призваний та направлений на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений до військової частини-польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_3 .
Відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 08.03.2015 № 38 молодший сержант ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , та призначено на посаду командира відділення інженерної техніки 1 інженерно-позиційного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення.
Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 01.07.2015 № 137, молодший сержант ОСОБА_4 призначений на посаду головного сержанта інженерної роти.
З 02.05.2015 молодший сержант ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині-польова пошта НОМЕР_1 .
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Відповідно до абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» та абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженим Законом України від 17.03.2014 № 1126-VI, в Україні оголошено часткову мобілізацію, тобто розпочався особливий період. Відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15 "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію"» від 15.01.2015, термін дії особливого періоду продовжений.
Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час проходження військової служби молодший сержант ОСОБА_4 повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак, молодший сержант ОСОБА_4 в ході проходження військової служби за контрактом в Збройних Силах України, діючи умисно самовільно залишив військову частину-польова пошта НОМЕР_1 , а у подальшому також не з`явився вчасно у відрядження до військової частинипольова пошта НОМЕР_3 без поважних причин в умовах особливого періоду.
У зв`язку з проведенням військовою прокуратурою Донецького гарнізону військової прокуратури сил АТО досудового розслідування кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КПК України, на виконання листа військової прокуратури Донецького гарнізону від 02.11.2016 № 6728, наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 04.11.2016 № 284 молодший сержант ОСОБА_4 був направлений у відрядження до військової частини-польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_5 ) терміном на 30 діб з 04.11.2016 по 03.12.2016 для участі у проведенні слідчих дій, та йому надане посвідчення про відрядження № 654 від 04.11.2016.

04.11.2016 о 09 год. 00 хв. молодший сержант ОСОБА_4 вибув з розташування військової частини-польова пошта НОМЕР_1 у відрядження, однак до військової частини-польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_5 ), а також до військової прокуратури Донецького гарнізону військовослужбовець не прибув, в розташування військової частини-польова пошта НОМЕР_1 не повернувся. Будь-яких документів, які б підтверджували законність підстав щодо його відсутності у військовій частині, командуванню військових частин-польова пошта НОМЕР_3 та НОМЕР_1 , а також до військової прокуратури Донецького гарнізону він не надав.
На підставі ухвали слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області про затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, винесеної у зв`язку зі здійсненням досудового розслідування кримінального провадження №0002312, 24.01.2017 ОСОБА_4 був затриманий та конвойований військовослужбовцями військової служби правопорядку до Артемівського міськрайонного суду.
26.01.2017 Артемівським міськрайонним судом Донецької області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено на нього обов`язок не відлучатися з військової частини-польова пошта НОМЕР_1 . Разом з тим, в порушення ухвали суду, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від військової служби, молодший сержант ОСОБА_4 повторно без дозволу командування та поважних причин до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 не прибув і до теперішнього часу проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби

Таким чином, своїми діями молодший сержант ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України складено 14 березня 2017 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання ОСОБА_4 .

24.03.2017 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 (справа №127/6069/17) надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
30.03.2017 о 17 год. 40 хв. ОСОБА_4 затриманий на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від 24.03.2017.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування. Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.
З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 ,виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, набуття суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому прокурор звернувся з даним клопотанням до суду.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, вказав що ОСОБА_4 , який обгрунтовано підозрюється у вчиненні триваючого тяжкого кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що згідно з п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ч. 2 ст. 177 КПК України може бути підставою для застосування запобіжного заходу, просив застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив стосовно даного клопотання, зазначив, що кається у вчиненому, просить суд не застосовувати найсуваріший запобіжний захід щодо нього. Захисник підозрюваного підтримав заперечення свого піззахисного, суду пояснив, що підозрюваний раніше не судимий, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, крім того ОСОБА_4 зобов"язується виконувати всі обов"язки, передбачені ст. 194 КПК України, тому просить застосувати більш м"який запобіжний захід.

Суд, дослідивши вказане клопотання, заслухавши думку учасників процесуальної дії вважає, що клопотання що клопотання обґрунтоване та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В клопотанні слідчим в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначається наявність ризиків, а саме: те, що підозрюваний обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, яке підтримано прокурором в судовому засіданні.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є учасником бойових дій, має постійне місце проживання та на утриманні трьох неповнолітніх дітей, сам зобов"язується виконувати покладені на нього обов"язки, передбачені ст. 194 КПК України, тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ч. 4 ст. 194, ст. 181 ч. 1 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останнього на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Згідно п.1 ч. 3 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 182, 194, 202 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задоволити частково.

В обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком два місяці, а саме: до 19 травня 2017 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

прибувати до прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 за першою вимогою слідчого;

- цілодобово не залишати місце постійного проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ,без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
В порядку п.1 ч.3 ст. 202 КПК України ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: