ЄУН № 173/348/16-к
н/п № 1-кп/174/12/2017
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
12 січня 2017 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Посуньки Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, освіта базова загальна середня, одруженого, має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не військовозобов`язаний, не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , та мешкає по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 09.06.2003 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.ст.69,107,76 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.104 КК України, з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- 19.12.2003 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.ст.69,71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
- 19.04.2004 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
- 21.09.2004 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 296, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 28 вересня 2005 року умовно-достроково строком на 01 рік 05 місяців 29 днів;
- 02.08.2007 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 02.02.2011 року по відбуттю строку покарання;
- 19.06.2013 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 69, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08.08.2015 року по відбуттю строку покарання;
- 22.02.2016 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 25.07.2016 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185,71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.11.2016 р. вирок скасовано частково, в частині кваліфікації дій ОСОБА_6 , в решті - залишено без змін,-
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Повторно, ОСОБА_6 , 16.01.2016 року, приблизно о 18 годині 30 хвилини, знаходячись поблизу присадибної ділянки АДРЕСА_3 , побачив, що вказана присадибна ділянка має огорожу у вигляді забору, на межі з яким розташований гараж, який має металеві ворота, які вирішив викрасти. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на незаконне викрадення чужого майна, 16.01.2016 року, приблизно о 18 годині 35 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, підійшов до гаражу, що розташований на вище вказаному подвір`ї, де за допомогою власних зусиль демонтував одну частину воріт гаражу, а саме побачивши, що ворота не знаходяться на петлях лутки, відсунув їх для більш зручного перенесення та вирішив, не повідомляючи про свої злочинні наміри, використати допомогу інших осіб, а саме ОСОБА_7 , зателефонував останньому на мобільний телефон та попросив допомогти перевезти металеві ворота, завіривши його, що вказані металеві ворота належать його матері, і їх необхідно перевезти на інший гараж. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , 16.01.2016 року, близько 18.50 год., діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, за допомогою ОСОБА_7 , який не усвідомлював злочинних намірів ОСОБА_6 , викрав металеві ворота вартістю 4500 грн. 00 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток у розмірі 4500 грн. 00 коп.
Повторно, ОСОБА_6 , 17.01.2016 року, приблизно о 19 годині 50 хвилини, знаходячись поблизу присадибної ділянки АДРЕСА_4 , побачив, що вказана присадибна ділянка має огорожу у вигляді алюмінієвого забору та вирішив його викрасти. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на незаконне викрадення чужого майна, 17.01.2016 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, підійшов до огорожі вищевказаного подвір`я, де за допомогою власних зусиль демонтував одну секцію забору та витягнув її з кріплень, таким чином, викрав вищевказану секцію забору вартістю 740 грн. 00 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю і показав, що в січні 2016 року, можливо 16.01.2016 р., йшов по с.Посуньки, побачив біля гаражу ворота, які вже були не на петлях. Зателефонував знайомому ОСОБА_7 , попросив допомогти погрузити ворота, сказав, що ворота належать йому, останній погодився надати допомогу. Потім зателефонував своєму знайомому ОСОБА_8 , з ним домовився за машину. ОСОБА_8 забрав ОСОБА_7 біля будинку останнього, разом приїхали до нього, завантажили ворота та відвезли до ОСОБА_8 на гараж, бо він погодився їх купити, хоча до цього він мав домовленість з іншим чоловіком. Потім приїхали якісь люди, почалася сварка, він втік, а наступного дня від ОСОБА_8 дізнався, що приїжджали працівники поліції, ворота забрали. Наступного дня ввечері, точний час не пам`ятає, приблизно о 17-18 годині проходив по вулиці в с.Посуньки, побачив алюмінієвий паркан, яким було огороджено одне з домоволодінь та вирішив його викрасти. Підійшов до паркану, відірвав частину, поламав за допомогою рук та ніг, вага металу склала приблизно 20-25 кг, відніс їх на приймальний пункт металобрухту, де продав. Гроші витратив на власні потреби. У вчиненому щиро кається.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина підтверджується показами потерпілих, свідків, письмовими доказами по справі.
Так, потерпіла ОСОБА_4 показала, що 17.01.2016 року разом з чоловіком приблизно о 17 год. на вулиці чистили сніг, потім зайшли додому. Пізніше подзвонив сусід і сказав, що в них вкрали секції паркану. Вибігли на вулицю та побачили, що частина паркану зникла, на снігу були сліди взуття. Звернулися до поліції. Як вкрали, не чула і не бачила. Бачила ОСОБА_6 за декілька днів до крадіжки неподалік від будинку, він оглядав будинок. Його впізнала, на той час він був в чорній шапці. За викликом приїхали працівники поліції, оглянули місце, поїхала з ними до відділку писати заяву. По дорозі заїхали на пункт прийому металобрухту, де знайшла залишки паркану, який був в мішках. Повернули секції паркану і куток з нього. З сумою матеріального збитку, встановленого на досудовому слідстві, не згодна, бо це вартість металу, за ці гроші неможливо встановити новий паркан. Скільки коштує встановлення нового паркану, пояснити не може.
Свідок ОСОБА_7 показав, що взимку 2016 р., ввечері йому зателефонував ОСОБА_6 та попросив викликати машину, бо йому потрібно відвезти метал з с.Посуньки на приймальний пункт, а машину він знайти не може. Сказав йому, щоб він прийшов до нього до під`їзду, через деякий час ОСОБА_6 прийшов з мішком, що в ньому було, не дивився і не питав, бо в с.Посуньки у ОСОБА_6 живуть матір та бабуся, викликав машину і ОСОБА_6 поїхав. ОСОБА_6 поводився спокійно, так, як поводяться із своїм майном, ніяких підозр у нього поведінка ОСОБА_6 не викликала.
Згідно протоколу огляду від 17.01.2016 року з план-схемою до нього /а.с.10-11 т.1/ слідує, що встановлено та оглянуто місце події- ділянка місцевості біля будинку АДРЕСА_4 . встановлено відсутність частини паркану.
Відповідно до протоколу огляду від 17 січня 2016 року /а.с.15 т.1/, оглянуто та вилучено добровільно надані ОСОБА_9 в гаражі № НОМЕР_1 м.Вільногірська Дніпропетровської області частини алюмінієвого паркану.
Згідно висновку експерта № 311 від 24.02.2016 року /а.с. 92-95 т.1/ слідує, що станом на 17.01.2016 року ринкова вартість алюмінієвого паркану складає 740 грн.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2016 року з диском відеозапису до нього /а.с.100-103 т.1/ слідує, що свідок ОСОБА_7 вказав та показав на місце обставини допомоги ОСОБА_6 в перевезенні металевого паркану 16.01.2016 року.
Свідок ОСОБА_8 показав, що взимку 2016 р., в вечірній час, йому зателефонував знайомий ОСОБА_6 та попросив допомогти перевезти ворота з с.Посуньки до м.Вільногірська. В нього є автомобіль, погодився допомогти. ОСОБА_11 сказав по дорозі забрати Вовженяка. Зібрався та поїхав в с. Посуньки, по дорозі забрав ОСОБА_7 біля будинку №15 по Бульвару Миру та разом поїхали в с.Посуньки, де на якійсь з вулиць побачили ОСОБА_6 , поруч стояли металеві ворота. ОСОБА_11 вів себе як звичайно, спокійно, в нього не виникло сумнівів, що ОСОБА_11 продає належні йому ворота. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 завантажили ворота в причеп. Запропонував ОСОБА_6 купити ворота, бо хотів поміняти ворота на належному йому гаражі, він погодився продати за 200 грн., тому поїхали до нього в гараж, що по АДРЕСА_3 . Коли приїхали, відразу за ними приїхали якісь люди, чоловіки та жінки, сказали, що це їх ворота, потім приїхала поліція і ворота забрали.
Свідок ОСОБА_7 показав, що взимку 2016 року, вечері йому подзвонив ОСОБА_6 та попросив, щоб він допоміг завантажити ворота в с. Посуньки. Зрозумів, що ці ворота належать ОСОБА_6 , бо матір останнього живе в с.Посуньки. Погодився допомогти, через деякий час приїхав ОСОБА_8 на належному йому автомобілі і разом поїхали в с.Посуньки, де завантажили ворота та відвезли їх в гараж ОСОБА_8 . За допомогу ОСОБА_6 заплатив йому 70 гривень. Ворота були зняті з петель, стояли біля гаража, ОСОБА_6 поводив себе спокійно, підозри в тому, що ОСОБА_6 вчиняє крадіжку у нього не виникло.
Згідно протоколу огляду від 19.01.2016 року /а.с.27 т.1/ слідує, що встановлено та оглянуто місце події- домоволодіння АДРЕСА_3 , на гаражі відсутні ворота.
Згідно висновку експерта № 311 від 24.02.2016 року /а.с. 92-95 т.1/ слідує, що станом на 16.01.2016 року ринкова вартість металевих воріт розміром 2х3 м складає 4500 грн.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2016 року /а.с.96-99 т.1/ слідує, що ОСОБА_6 вказав та показав на місце обставини скоєння крадіжок чужого майна потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..
Оцінюючи зібрані на досудовому слідстві та досліджені в суді докази, суд не приймає до уваги заперечення потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в частині вартості належного їм майна, яке було викрадено, оскільки його вартість встановлена експертним шляхом, і будь-яких доказів на підтвердження іншого, потерпілими не надано.
Решту доказів, зібраних на досудовому слідстві, досліджених в суді та наведених вище, суд приймає у якості належних та допустимих доказів по справі, оскільки вони отримані в законний спосіб, відносяться до предмета доказування по справі, узгоджуються між собою та взаємно доповнюють один одного.
Таким чином, факти вчинення злочинів ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, обставини, які пом`якшують його покарання, особу ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_6 вчинив злочини середньої тяжкості.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, при судовому розгляді справи не встановлено.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується посередньо, не працює і не має легальних джерел доходів, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
З врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_6 засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25.07.2016 р. по ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, який частково скасовано вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.11.2016 р. в частині кваліфікації дій ОСОБА_6 , в решті - залишено без змін, і вчинив злочини по даній справі до постановлення попереднього вироку, то загальну міру покарання ОСОБА_6 слід визначити за правилами ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Речові докази по справі: дві створки металевих воріт, які знаходяться на збереженні потерпілого ОСОБА_5 ; секцію металевого паркану, яка знаходиться на збереженні потерпілої ОСОБА_4 - слід залишити потерпілим; диск відеозапису до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2016 року з свідком ОСОБА_7 /а.с.105 т.1/- слід зберігати в матеріалах справи.
Оскільки запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню не обирався, відповідні клопотання стороною обвинувачення в судовому засіданні не заявлялися, то до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід обранню не підлягає.
Строк покарання обвинуваченому слід обраховувати з дати винесення вироку, зарахувавши в цей строк покарання, відбуте ним по попередньому вироку, з 25 травня 2016 р. по 12 січня 2017 року.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох ) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, знову призначене покарання поглинути покаранням, призначеним вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі і остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи на призначений строк.
Речові докази по справі: дві створки металевих воріт, які знаходяться на збереженні потерпілого ОСОБА_5 ; секцію металевого паркану, яка знаходиться на збереженні потерпілої ОСОБА_4 - залишити потерпілим; диск відеозапису до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2016 року з свідком ОСОБА_7 - зберігати в матеріалах справи.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обраховувати з 12 січня 2017 року, зарахувавши в цей строк покарання, відбуте ним по попередньому вироку з 25 травня 2016 року по 12 січня 2017 року.
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1