н/п 1-кп/490/558/2017
В И Р О К
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, росіянина, з загальною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , призваного за мобілізацією Центральним ОРВК міста Запоріжжя 22.04.2015, який проходив службу на посаді номера обслуги протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані матрос до 15.03.2017 року,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
Сторони кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
22 квітня 2015 року громадянин ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний за мобілізацією для проходження військової служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2015 №113 матрос ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду номера обслуги протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї зазначеної військової частини.
14 квітня 2016 року матросу ОСОБА_3 було надано відпустку тривалістю десять діб. 24 квітня 2016 року ОСОБА_3 зобов`язаний був з`явитися до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
24 квітня 2016 року о 08 год. 30 хв. матрос ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, не з`явився вчасно з відпустки на службу до військової частини НОМЕР_1 та перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
04 березня 2017 року о 08 год. 30 хв. матрос ОСОБА_3 , добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_1 та того ж дня приступив до виконання службових обов`язків
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у нез`явленні вчасно з відпустки на службу до військової частини, оскільки він образився на те, що його не направляли до АТО, незважаючи на його численні рапорти, та не вважав за доцільне знаходитись у військовій частині в Миколаєві. У зазначений в обвинуваченні період він перебував за місцем свого проживання в м.Запоріжжя. У вчиненому щиро кається.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу з відпустки без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч.4 ст.407 КК України.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у нарколога з грудня 1993 року з діагнозом : психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, раніше не судимий.
Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді, підготовленої інспектором Центрального районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_5 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як низький, виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства, здійснюючи нагляд та контроль під час іспитового строку.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, що у сукупності з даними про особу обвинуваченого - істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст. ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній - особисте зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1