Справа № 645/5915/16-к
Провадження № 1-кп/645/485/16
УХВАЛА
Іменем України
30 грудня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0003717, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ахалі Кіндгі, Очамчирського району, Республіки Грузія, громадянина Грузії, що має середню освіту, одруженого, має на утримання двох малолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрації не має, раніше судимий: 06.08.2009 року Київським районним судом м. Сімферополь за ч. 1 ст. 15, ч.3 ст. 162 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 2)17.09.2009 року Центральним районним судом м. Харкова із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 05.08.2015 року Коломацьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,
за ч.1 ст. 162 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , 09 жовтня 2016 року, приблизно о 02 год. 30 хв., отримавши достовірну інформацію від своїх знайомих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про те, що двері квартири АДРЕСА_2 не зачинені, вирішив незаконно проникнути до вказаної квартири. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на незаконне проникнення до приміщення квартири, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, порушуючи законні права на недоторканність володіння ОСОБА_8 , ОСОБА_5 проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де перебував на протязі 10 хвилин, після чого покинув зазначену квартиру.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.
В підготовчому судовому засіданні 29.12.2016 року потерпіла ОСОБА_8 в усній та письмовій формі відмовилася від підтримання обвинувачення за ч. 1ст. 162 КК України відносно ОСОБА_5 , просила закрити кримінальне провадження, пояснила, що ОСОБА_5 повністю відшкодував завдану шкоду, претензій матеріального та морального характеру до не нього не має.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання потерпілої та просив закрити дане провадження у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення.
Захисник-адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували щодо закриття кримінального провадження по даній справі, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення з таких підстав.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження щодо даного кримінального правопорушення здійснюється у формі приватного обвинувачення на підставі заяви потерпілого.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, коли потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як визначено в ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктом 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Відповідно до статей 1, 3 Конституції України, в Україні як демократичній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до частини 1 статті 64 Основного Закону України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України, тобто у відповідності до вироку суду.
Частиною 1 статті 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, отже держава зобов`язана гарантувати кожному захист його прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп).
Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.
Судом встановлено, що потерпіла в межах своїх прав, визначених КПК України, в добровільному порядку подала заяву про відмову від обвинувачення. Тиску, погроз або примусу для написання такої заяви до неї не застосовувалось.
Таким чином, враховуючи ту обставину, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, а також те, що потерпіла від обвинувачення відмовилася, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 162 КК України підлягає закриттю.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді застави, скасувати, а заставу в розмірі 34450 грн., яка внесена ОСОБА_10 , повернути останній.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 284, 477 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Кримінальне провадження №0003717 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення.
Заставу скасувати та повернути ОСОБА_10 , внесену останньою 02.11.2016 року на депозитний рахунок НОМЕР_1 суму в розмірі 34450 грн.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 7-ми днів з дня проголошення.
Суддя -