У Х В А Л А
Іменем України

05.04.2017 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вовковинці Деражнянського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, з базовою вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 185 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 22.01.2017 року,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, за якою обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у тому, що 21.01.2017 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Жмеринка по вул. Л.Чайкіної, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, проник на територію виробничого підрозділу Жмеринської колійно машинної станції регіональної філії «Південно західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» де вчинив крадіжку матеріалів верхньої будови колії, які рахуються на балансі даного підприємства, як металобрухт накладок типу Р-65 виду 3 (скріплення) в загальній кількості 33 шт., з них 30 шт. шести отворні та 3 шт. чотирьох отворні, загальна вага яких становить 0,956 т., ринкова вартість яких згідно висновку судово товарознавчої експертизи №540/17-21 від 22.02.2017 року становить 4278,10 грн., після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд. Вищевказаними діями ОСОБА_3 завдав виробничому підрозділу Жмеринської колійно машинної станції регіональної філії «Південно західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» матеріального збитку на суму 4278,10 грн.
Відповідно до угоди про примирення потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України та покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн., а також згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .
Підозрюваний ОСОБА_3 зазначив, що він визнає себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Пояснив, що їхавши в електриці, через вікно побачив на території виробничого підрозділу Жмеринської колійно машинної станції регіональної філії «Південно західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» металобрухт. З метою викрадення металевих виробів-накладок 21.01.2017 року о 22 годині 00 хвилин зайшов через браму на територію даного підприємства звідки викрав металобрухт накладок.
Представник потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що підписав текст угоди про примирення за ініціативою слідчого, який склав угоду та приїхав до нього на роботу для підписання даної угоди. Претензій до підозрюваного не мають.
Заслухавши думку прокурора, сторін угоди, перевіривши зміст угоди на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про відмову в затвердженні угоди про примирення та повернення обвинувального акту прокурору виходячи з такого.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно приписів ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Судом встановлено, що угода про примирення укладена між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Разом з тим, згідно з ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.
З пояснень потерпілого вбачається, що угода про примирення була укладена за ініціативою слідчого, який склав її текст, а потерпілий фактично тільки підписав текст угоди. Зазначена обставина свідчить про допущене порушення вимог ч.1 ст. 469 КПК України.
Крім того пояснення підозрюваного ОСОБА_3 не відповідають обставинам справи зазначених в угоді що ставить під сумнів правильності кваліфікації вчинених його дій за ч.1 ст.185 КК України.
За таких обставин дана угода не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
На підставі викладеного та враховуючи, що при перевірці угоди на відповідність її вимогам КПК України встановлено, що вона укладена за ініціативою слідчого, тобто особи, яка не може бути ініціатором угоди, наявність сумнівів щодо відповідності угоди фактичних обставинам справи та обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, суд дійшов висновку про відмову у затвердженні укладеної угоди.
У пункті 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» роз`яснено, що під час підготовчого судового засідання суд може, зокрема, відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, та повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК України.
Встановлено, що угода досягнута на досудовому слідстві, тому кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ст.474 КПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в затвердженні угоди про примирення, укладеної 28 лютого 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 та повернути кримінальне провадження № 0000059 від 22.01.2017 року прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя