Пр.№ 1-кп/646/10/2017
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.17 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за№0000031 від 21.11.2012р., відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мечебилове Барвінківського р-ну Харківської області, з середньо-спеціальної освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , раніше судимого 01.06.2012р. Городищенським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.122 КК України до 3-х років обмеження волі, з випробовувальним строком 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2012 року, приблизно о 08-00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, наніс близько 15-20 ударів руками по голові та тулубу ОСОБА_5 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження та відкрито заволодів майном ОСОБА_5 , а саме: мобільним телефоном «НОКИА -5230», вартістю 560 гривень, картою пам`яті вартістю 40 гривень, курткою вартістю 600 гривень, светром вартістю 135 грн., брюками вартістю 285 гривень, кросівками вартістю 285 гривень; на загальну суму, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 125 від 14.11.2012 р. - 1905 гривень. Після чого викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Того ж дня приблизно о 08-10 годині ОСОБА_6 , знаходячись у вказаній квартирі, діючи навмисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, застосувавши насильство до ОСОБА_8 , насильницьким шляхом задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом, вступивши з ним в орогенітельний контакт без згоди останнього, тим самим зазіхнув на його статеву свободу і статеву недоторканність.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у скоєнні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.1 ст.153 КК України, не визнав та пояснив, що 01.12.2012р. він знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_9 у нього вдома. Близько п`ятої години ранку до ОСОБА_9 прийшов його знайомий ОСОБА_5 зі своєю подругою ОСОБА_10 , яких обвинувачений до того не знав. В ході спілкування з ОСОБА_5 та сумісного розпиття спиртних напоїв між обвинуваченим та ОСОБА_5 виникла сварка, яка переросла в обопільну бійку. Після чого конфлікт було вичерпано і вони продовжили разом розпивати спиртні напої. ОСОБА_5 запропонував йому продати свій телефон, щоб купити ще самогону. На таку пропозицію він погодився та зателефонував своєму знайомому ОСОБА_11 , який живе неподалік, та запропонував йому придбати телефон потерпілого. Хвилин через 10 ОСОБА_11 прийшов і погодився купити вказаний телефон за 180 грн. для свого батька чи дядька. Потерпілий погодився. ОСОБА_11 забрав телефон та пішов його показувати батьку, через хвилин 20 зателефонував та сказв, що телефон не вмикається, тому він принесе його назад. ОСОБА_6 тим часом сходив до сусіда та взяв в борг самогон. Коли повернувся, потерпілого вже не було, вони втрьох розпили самогон. Потім приїхали працівники міліції та затримали ОСОБА_6 , оскільки потерпілий написав на нього заяву. Коли ОСОБА_11 приніс телефон, вони всі вже були в міліції, тому він залишив телефон у сусіда.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненні інкрімінованих йому державним обвинуваченням злочинів, підтверджується дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження доказами, які погоджуються між собою в їх сукупності та взаємозв`язку.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що в день зазначених подій він познайомився в електропотязі з ОСОБА_10 , яку запросив в гості до свого знайомого ОСОБА_9 , на що вона погодилася. Коли вони прийшли до квартири за місцем проживання ОСОБА_9 , там був власник квартири, ОСОБА_6 , та ще двоє незнайомих йому хлопців. Вони всі разом вживали спиртні напої. Коли він зібрався їхати додому, ОСОБА_6 почав висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою та вимагати гроші на горілку. Оскільки він не погодився давати гроші, ОСОБА_6 , який на той час вже був дуже п`яний, забрав у нього з кишені мобільний телефон та при цьому бив його руками по голові та тулубу, від чого потерпілий на деякий час втратив свідомість. Повернувся до тями від того, що ОСОБА_9 обливав його водою. Потім ОСОБА_6 наказав йому роздягнутися, забрав його речі та замкнув в туалеті, де застосував до нього сексуальне насильство, вступивши проти його волі в орогенитальний контакт. Через деякий час потерпілому вдалося вибігти з квартири. Він вибіг в речах, які йому перед цим дав ОСОБА_9 , та звернувся до міліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , пояснив суду, що взимку 2012 року, йому зателефонував знайомий ОСОБА_6 та запропонував йому придбати мобільний телефон. Вони зустрілись, ОСОБА_6 завів його до квартири ОСОБА_9 , де йому віддали телефон (хто саме, він не пам`ятає), але гроші за нього він не віддав, пояснивши, що покаже своєму батькові, і, якщо з телефоном усе гаразд, він його придбає. Але коли свідок приніс додому телефон та намагався його включити, виявилося, що телефон несправний. Тому він відніс його для того, щоб віддати ОСОБА_6 , але останнього не виявилося на місті їх попередньої зустрічі. Тому він заніс телефон сусіду ОСОБА_9 .

Показаннями свідка ОСОБА_9 , дослідженими в судовому засіданні, який на момент розгляду справи даним складом суду помер, разом з тим, в судовому засіданні попередньому складу суду пояснив, що приблизно взимку 2012 року в нього вдома в квартирі АДРЕСА_3 знаходився його знайомий ОСОБА_6 . Вранці до нього прийшов також його знайомий ОСОБА_5 зі своєю подругою. Вони всі разом, тобто свідок, обвинувачений, потерпілий та подруга потерпілого, розпивали спиртні напої. Згодом свідок пішов спати в іншу кімнату, а обвинувачений, потерпілий та його подруга залишились розпивати спиртні напої. Свідок чув, як між обвинуваченим та потерпілим виникла сварка, але з якого приводу, свідок точно не знає. Що потім відбувалося між обвинуваченим та потерпілим, свідок не знає, оскільки він заснув.

Також показаннями свідка ОСОБА_10 , дослідженими на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції та відповідно до ст.8 розділу ХІ Перехідних положень КПК України (в ред. 2012р.), яка під час досудового розслідування прямо вказала та показала (в тому числі в протоколах очних ставок та протоколах відтворення обставин події (а.с.50-64)на ОСОБА_6 як на особу, яка скоїла ці злочини.

Заявою потерпілого ОСОБА_5 , яка зареєстрована 01.11.2012р. у Журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються під №10567, з якої судом встановлено, що потерпілий звернувся до Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з приводу відкритого заволодіння невідомим його особистим майном та спричинення тілесних ушкоджень 01.11.2012р. за адресою: АДРЕСА_4 , в (а.с.22).

Протоколом огляду місця події від 02.11.2012р., з якого вбачається, що місцем події є квартира АДРЕСА_3 , та з якого судом встановлено, що під час огляду вказаної квартири з неї було вилучено кросівки білого кольору, спортивні брюки чорного кольору, спортивна кофта з логотипом «addidas» (а.с.20).

Заявою потерпілого ОСОБА_5 та рапортом від 05.11.2012р., відповідно до яких зареєстровано повідомлення потерпілого про вчинений щодо нього злочин, передбачений ч.1 ст.153 КК України (а.с.21, 22)

Протоколом огляду від 01.11.2012р., з якого вбачається, що у гр-на ОСОБА_12 було вилучено мобільний телефон Nokia 5230 imei НОМЕР_1 у корпусі чорного кольору без видимих пошкоджень (а.с.23).

Протоколом огляду від 05.11.2012р. з фототаблицею, з якого вбачається, що було оглянуто куртку чорного кольору з утеплювачем, коротку, з ознаками природного зносу; брюки на утеплювачі, з білими вставками, зі слідами зносу; светр чорного кольору з напіввовняної тканини, без пошкоджень зі ознаками зносу; кросівки білого кольору зі шнуровкою білого кольору з нашаруваннями бурого кольору; мобільний телефон «Нокіа 5230» у корпусі чорного кольору, з незначними потертостями, у виключеному стані, з флеш картою об`ємом 2 ГБ, без сім-карти, з чохлом чорного кольору з щільного матеріалу, схожого на шкіру (а.с.31-34).

Постановою від 05.11.2012р. вказані речі були визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання потерпілому (а.с.35, 36).

Висновком товарознавчої експертизи від 14.11.2012р., з якого судом встановлено, що вартість телефону складає 560 грн., стартового пакету МТС 10 грн., зарядного пристрою 30 грн., карти пам`яті 40 грн., куртки чоловічої 600 грн., светру чоловічого 135 грн., брюк спортивних утеплених 285 грн., кросівок з кожзамінника 285 грн., усього на загальну суму 1945 грн. (а.с.32).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 09.11.2012р. за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , з якого вбачається, що обвинувачений в ході проведення цієї слідчої дії підтвердив факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому (а.с.73-75) .

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 05.11.2012р. за участі потерпілого ОСОБА_5 , з якого вбачається, що потерпілий в ході проведення цієї слідчої дії підтвердив факт нанесення йому обвинуваченим ОСОБА_13 тілесних ушкоджень та відкритого заволодіння його особистим майном (а.с.43-48).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 05.11.2012р. за участі свідка ОСОБА_10 , з якого вбачається, що свідок в ході проведення цієї слідчої дії підтвердила той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 насильницьким шляхом відібрав у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон та одяг, наносячи потерпілому удари (а.с.53-58).

Висновком експерта №5558-ая/12 від 02.11.2012р., з якого вбачається, що у гр.-на ОСОБА_5 мають місце сінці та садни на голові, синці на шиї та тулубі, які утворились від дії тупих твердих предметів та могли бути спричинені у строк, зазначений ОСОБА_5 . За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження (а.с.24 26).

Висновком експерта №5566-ая/12 від 02.11.2012р., з якого вбачається, що у ОСОБА_6 мають місце: садна на обличчі, яка утворилась внаслідок дії тупого твердого предмету, приблизно за 3-5 днів до освідування, садни в області лівого колінного суглобу утворились приблизно за 5-7 днів до освідування. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження (а.с.27-29).

У відповідності до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Судом враховано вказівки суду апеляційної інстанції, викладені в ухвалі від 28.01.2014р., якою скасовано попередній вирок в даній справі.

Під час встановлення порядку та обсягу дослідження доказів прокурором було заявлено про допит трьох свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Обвинувачений та потерпілий клопотань про допит інших свідків не заявляли.

Під час судового розгляду прокурор відмовився від допиту свідка ОСОБА_10 , оскільки були вичерпані всі можливі засоби, направлені на встановлення її місцезнаходження, та вони виявилися безрезультатними. Потерпілий та обвинувачений також вважали недоцільним подальший виклик цього свідка.

Оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку та розглянувши справу на засадах змагальності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 в пред`явленому йому обвинуваченні та, виходячи з фактичних обставин справи, кваліфікує його дії за ч. 2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та за ч.1 ст.153 КК України як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства.

Інкрімінована ОСОБА_6 кваліфікуюча ознака повторності за ч.2 ст.186 КК України не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає виключенню із обвинувачення.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_6 вчинив середньої тяжкості та тяжкий злочини.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочину та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційного працевлаштування не має, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, судимий вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 01.06.2012р. за ч.1 ст.122 КК України до 3 років обмеження волі, з застосуванням ст. 75 КК України на 2 роки (а.с.76-86).

Враховуючи, що злочини, за які ОСОБА_6 засуджується даним вироком, вчинено ним в період іспитового строку, встановленого вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 01.06.2012р., при цьому в рамках даного кримінального провадження в період з 01.01.2012р. по 19.05.2014р. утримувався під вартою, остаточне покарання підлягає призначенню з урахуванням положень ст.ст.71, 72 КК України, а також ст.416 КПК УКраїни.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає, оскільки за час розгляду справи даним складом суду обвинувачений з`являвся за першим викликом до суду, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором не доведена, строк обраного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання сплинув 31.10.2016р..

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 84-86, 89, 91-92, 94, 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.153 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- за ч.1 ст.153 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.153 КК України, визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 01.06.2012р. та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_13 з метою виконання даного вироку.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 01.01.2012р. по 19.05.2014р. включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: мобільний телефон «Нокіа 5230» у корпусі чорного кольору з картою пам`яті на 2 Гб, чохол чорного кольору, куртку чорного кольору, светр чорного кольору, брюки чорного кольору з білими вставками, кросівки білого кольору (а.с.37,38) - вважати повернутими власнику ОСОБА_15

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводського районний суд м.Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1