Справа № 206/4071/17
1-кс/206/395/17
УХВАЛА
02 серпня 2017 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню-технічну освіту, не працюючого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в сілу ст. 89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
02 серпня 2017 року слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду із цим клопотанням.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0001046 від 31.07.2017 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 21.07.2017 приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу буд.1-а по вул. Наставників в Самарському районі м. Дніпро виявив автомобіль марки ГАЗ року випуску, білого кольору VIN НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 проживає: АДРЕСА_2 та яким фактично керує ОСОБА_8 .
В той час, оглянувши зазначений транспортний засіб та виявивши той факт що автомобіль відчинений та ключі від зазначеного транспортного засобу знаходяться в ньому у ОСОБА_4 , близько о 17 годині 05 хвилин, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: автомобілем марки ГАЗ року випуску, білого кольору VIN НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 ,
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищезазначеним транспортним засобом, ОСОБА_4 , знаходячись в тому ж місці приблизно о 17 годині 10 хвилин, скориставшись відсутністю фактичного володільця транспортного засобу, сів в середину автомобіля марки ГАЗ року випуску, білого кольору VIN НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , завів двигун та привівши його в рух з місця вчинення злочину зник, розпорядившись автомобілем на власний розсуд.
Дії ОСОБА_4 слідчий кваліфікує, як незаконне заволодіння транспортним засобом за 1 ст. 289 КК України.
Слідчий зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Криміналим процесуальним кодексом України, ніж тримання під вартою, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваного перешкоджати здійсненню кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого та свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості виконання процесуальних рішень.
На підставі викладеного просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням розміру застави не менше ніж 10 розмірів мінімальної заробітної плати.
Клопотання слідчого погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити і обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 , не має офіційного постійного доходу, не працює, не навчається, на життя заробляє випадковими підробітками та знаходячись на волі може вчиняти нові кримінальні правопорушення. Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 раніше працював на підприємстві потерпілого ОСОБА_9 йому відомо, його місце проживання та місце знаходження його підприємства у зв`язку з чим ОСОБА_4 може незаконно вплинути на потерпілого. Зі слів ОСОБА_10 , останній викрав автомобіль Мосійчука у зв`язку з сваркою та відсутністю коштів, так з метою незаконного впливу на потерпілого останній перебуваючи на волі може вчинити інше знищення чи пошкодження майна
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав частково, заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати більш м`який запобіжний захід. Зазначив, що він має постійне місце проживання. Від слідства не переховувався.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і пояснив, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку підозрюваного та виконання обов`язків згідно КПК України, оскільки домашній арешт є занадто м`яким. При цьому підтримав клопотання і просив його задовольнити.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що відповідатиме вчиненому кримінальному правопорушенню.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Встановлено, що 31.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ч. 1 ст. 289 КК України, кримінальне провадження № 0001046.
01.08.2017 року ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із доданими матеріалами було вручено ОСОБА_4 року о 16 год. 40 хв.
31.07.2017 року о 22 годині 25 хвилин в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 .
У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Врахувавши дійсні обставини справи, вважаю що доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не знаходять належного підтвердження.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості за який відповідно до ч. 1 ст. 289 КК України передбачено штраф від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.
Має постійне місце проживання, яке зареєстровано у встановленому законом порядку, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, від органів слідства не переховувався, на всі виклики з`являється. Скарги на нього за місцем мешкання не надходили. Згідно відомостей внесених до ЄРДР сам повідомив власника автомобіля по телефону, що викрав його.
Висновок слідчого про те що ОСОБА_4 знаходячись на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не має офіційного постійного доходу та те що ОСОБА_4 раніше працював на підприємстві потерпілого ОСОБА_9 і йому відомо, його місце проживання та місце знаходження, може незаконно вплинути на потерпілого та пошкодити його майно свого підтвердження не знайшли та засновані лише на доводах.
Доводи прокурора, що ОСОБА_4 знаходячись на волі може перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого, може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли.
Таким чином, не знайшли належного підтвердження спроби ухилитися від слідства чи суду.
Отже необхідності обирати найбільш суворий запобіжний захід, який є винятковим, не доведено.
Проте необхідний і достатній запобіжний захід слід обрати з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 179 Кримінального процесуального кодексу України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Врахувавши обставини справи вважаю, що до підозрюваного слід застосувати найбільш м`який вид запобіжного заходу особисте зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 196, 309, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України

у х в а л и в :
Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження зокрема для проведення процесуальних дій;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.

Зазначені обов`язки діють два місяці, по 02 жовтня 2017р. включно.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням умов звільнення під заставу покласти на слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1