АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/325/17 Справа № 200/4273/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191, ч.1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017 року було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_9 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст. 358 К КК України, а також врахував той факт, що підозрюваний, будучи приватним підприємцем, раніше співпрацював із ДП «Новомосковський військовий лісгосп», а тому існує ризик у вигляді можливого знищення чи спотворення ще не вилучених слідством доказів., незаконний вплив на свідків, які працювали з підозрюваним в одному лісгоспі та мешкають поряд із ним, а також можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування вимог скарги зазначає те, що висновки суду, викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи, повідомлення про підозру є незаконним, оскільки прокурор ОСОБА_6 не мав повноважень погоджувати його. Протоколи слідчих дій та процесуальні рішення не обгрунтовують підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу. Суд безпідставно заборонив підозрюваному спілкуватися із захисником, свідками захисту, експертом, який може бути залучений захисником.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, пояснення слідчого, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_9 ці вимоги закону були дотримані.

Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч.1 ст. 358 КК України. При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливого знищення чи спотворення ще не вилучених слідством доказів., незаконний вплив на свідків, які працювали з підозрюваним в одному лісгоспі та мешкають поряд із ним, а також можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_9 , який обґрунтовано підозрюється у вчинені злочинів, один з яких є тяжким за ч. 4 ст. 191 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Доводи, викладені стороною захисту в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає слушними, однак такими що не впливають на правильність висновків суду в даному конкретному випадку, оскільки ризики, зазначені в ухвалі суду є реальними, і запобігти їхньому уникненню окрім як за допомогою застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту неможливо.

Що ж стосується посилання апелянта на те, що суд першої інстанції безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства під час застосування запобіжного заходу заборонив його підзахисному спілкування у будь-якій формі із будь-якими учасниками кримінального провадження крім слідчого, прокурора чи суду, колегія суддів вважає їх такими, що заслуговують на увагу та приходить до висновку, що слідчим суддею в даному випадку в резолютивній частині ухвали про це було зазначено помилково, оскільки будь яке судове рішення, тим паче про обрання запобіжного заходу, не може бути винесено з порушенням права підозрюваної особи на захист, яке закріплено нормами діючого кримінального процесуального законодавства.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що відомості про особу підозрюваного та фактичні обставини кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення його належної поведінки та дієвості кримінального провадження щодо нього.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді. Застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою, а подана на неї апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017 року, якою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 358 КК України, застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4