Справа № 363/4186/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/201/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 07.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
07 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 28 листопада 2016 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 23 вересня 2013 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч1.ст.357, ч.1 ст.70 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі; 13 січня 2016 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання1 рік 19 днів,

засуджено за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 21 вересня 2016 року до набрання вироком законної сили.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 , 15 вересня 2016 року, близько 13 години, перебуваючи на території земельної ділянки АДРЕСА_2 та є власністю ОСОБА_9 , де ОСОБА_7 за усною домовленістю з ОСОБА_9 працював по найму та мав вільний доступ до цієї земельної ділянки. Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 скориставшись, що за ним ніхто не спостерігає,маючи вільний доступ до земельної ділянки, повторно, тоємно викрав зварювальний аппарат іноземного виробництва, вартісю 1400 гривень, машину кутову шліфувальну (болгарку) марки Bosch GWS 230, вартістю 958 гривень та циркулярну пилу дискову електричну марки DWT HKS-210 вартістю 2842 гривень, чим завдав ОСОБА_9 шкоду на загаьну суму 5200 гривень. Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.
Не погоджуючись з вироком, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити призначене йому покарання до трьох років позбавлення волі. Зазначає, що вину свою у вчиненому він визнав повністю, щиро розкаявся та повернув викрадене майно потерпілому. Вказує, що саме потерпілий своєю поведінкою спровокував його вчинити протиправні дії.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник обвинуваченого просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на доказах, які зібрані у справі та не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Відповідно до ст.404 КПК України вирок суду перевіряється лише в межах апеляційної скарги.
За змістом ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Мотивуючи призначене обвинуваченому покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, а також ту обставину, що обвинувачений маючи не погашену судимість на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний злочин, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розслідуванні злочину, обтяжуючу покарання обставину рецидив злочину.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів і відсутні підстави вважати його суворим за доводами апеляційної скарги обвинуваченого.
Порушень кримінального процесуального закону під час судового розгляду кримінального провадження, які можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Вишгородського районного суду Київської області від 28 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий:
Судді: