Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/84/17-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2017 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000115 від 26.02.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , уродженця с.Варварівка Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
26 лютого 2017 року, об 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, зайшов до альтанки, яка розташована праворуч від входу до лісництва, що по АДРЕСА_3 , де потерпілим було припарковано мотоцикл, марки «QINCQI BIRD», без державного номерного знаку, чорного кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , об`ємом 124.5 кубічних сантиметрів, що належить ОСОБА_5 , і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони (дії) залишаються непоміченими, витягнув дроти з блоку живлення мотоцикла і з`єднавши них запустив двигун зазначеного мотоцикла та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на суму 16 251.94 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.289 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання та надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким неоспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.289 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинене проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що виразилося у незаконному заволодінні транспортним засобом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Таким чином, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він є особою, яка в силу ст.89 КК України є не судимим, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, його вік, по місцю проживання характеризується позитивно, тимчасово не працюючий, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження. З врахуванням вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, оскільки ОСОБА_3 , визнав свою винність у вчиненому злочині, надав покази в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо наслідків які настали від вчиненого кримінального правопорушення, повернув деякі деталі транспортного засобу, яким незаконно заволодів власнику, на час розгляду даного кримінального провадження претензії зі сторони потерпілого відсутні, разом із конкретними обставинами справи, відсутністю обтяжуючих обставин, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як особа не являє собою підвищено суспільно небезпечною особою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винного, суд приходить до висновку про необхідність обрання до ОСОБА_3 , кримінального покарання, пов`язаного з обмеженням волі в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності та можливості застосування до ОСОБА_3 , ст.75 КК України, і на підставі якої звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього передбачені ч.1 п.п.1,2 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як самим ОСОБА_3 , так і іншими особами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.179, 314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50, 51, 61, 65-67, 75, 76, ч.1 ст.289 КК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому за ч.1 ст.289 КК України покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з випробуванням із встановленням йому одного року і шести місяців іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Матеріали кримінального провадження № 0000115 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/84/17-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1