АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/482/17 Справа № 202/7867/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційного суду Дніпропетровської області у м. Дніпрі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2016 року, якою задоволено подання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлено засудженого для відбування покарання, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2016 року задоволено подання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_9 про зміну покарання у виді штрафу у дохід держави засудженому ОСОБА_7 у зв`язку з несплатою призначеного вироком суду штрафу на покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин.

В обґрунтування прийнятого рішення суд в ухвалі вказав, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року ОСОБА_7 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та засуджений до покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі 1700 гривень. Із заявою про розстрочку сплати штрафу ОСОБА_7 не звертався, а матеріали кримінального провадження не містять даних, що ОСОБА_7 є особою, до якої відповідно до положень ч. 3 ст. 56 КК України можуть бути застосовані громадські роботи.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні вказаного подання прокурора про зміну призначеного судом покарання.

В обґрунтування своїх вимог, адвокат вказує, що після набрання вироком суду першої інстанції законної сили, 21 квітня 2016 року засуджений ОСОБА_7 здійснив оплату призначеного штрафу, повністю, у розмірі 1700 гривень, що підтверджується відовідною квитанцією. Крім того адвокат зазначає, що після сплати штрафу ОСОБА_7 зателефонував до районного суду та повідомив про здійснення платежу. Але районий суд однобічно провів судове слідство, не викликав в судове засідання ОСОБА_7 та прийняв, на думку апелянта, невірне рішення. Висновки суду не відповідають дійсним обставинам провадження.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який апеляцію обґрунтованою, колегія суддів приходить до висновку про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до ч. 2 ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Але перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження вищезазначені норми закону були порушені.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, підставою для направлення до суду прокурором подання про заміну покарання ОСОБА_7 у виді штрафу на громадські роботи послугувало те, що він начебто не виконав вирок суду Індустріального районного суду від 02.11.2015 року, яким він був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1 700 грн.
Дане подання прокурора було розглянуто судом першої інстанції без участі засудженого ОСОБА_7 , і в ухвалі суд вказав, що оскільки останній відповідно до ч.1 ст. 26 КВК України не сплатив призначений йому штраф у місячний строк, не представив документу про виконання в цій частині вироку, то суд вирішує питання про заміну йому покарання на 100 годин громадських робіт. Судове засідання було проведено без участі ОСОБА_7 .
Але таке рішення суду першої інстанції є помилковим, оскільки не було з`ясовано фактичних даних про те, що ОСОБА_7 ще 21.04.2016 року на виконання вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2015 року сплатив цей штраф. Про те, що він дійсно сплатив штраф 21.04.2016 року, свідчить квитанція про сплату цього штрафу (а.с.19). Тобто висновок суду не відповідає фактичним обставинам провадження.
Крім цього, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції при розгляді клопотання прокурора по суті не було дотримано вимог КПК України, а саме, належним чином не був повідомлений ОСОБА_7 про день і час розгляду клопотання по суті, він був позбавлений можливості повідомити суд про виконання призначеного вироком покарання.
В матеріалах провадження знаходяться повідомлення про виклик ОСОБА_7 у судове засідання для розгляду подання прокурора, але немає підтверджень про їх отримання, що свідчить про розгляд подання прокурора судом першої інстанції з порушенням права на захист інтересів у суді ОСОБА_7 . ОСОБА_7 в апеляційному суді пояснив, що повідомлення про виклик до суду він не отримував.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах кримінального провадження наявні докази того, що ОСОБА_7 , ще 21.04.2016 року на виконання вироку суду від 02.11.2015 року сплатив штраф у розмірі 1700 гривень, про що свідчить квитанція про його сплату. Тобто він виконав вимоги вироку.
У зв`язку з чим ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, через неправильність висновків суду необхідно скасувати та відмовити прокурору в задоволенні клопотання.
Також колегія суддів зауважує, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 подана у встановлений термін, остільки з матеріалів провадження видно, що копію ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 з адвокатом отримали лише 18.01.2017 року та 20.01.2017 року адвокатом була подана апеляційна скарга. Тобто процесуальний строк на оскарження не пропущено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляцію адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2016 року, відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська ОСОБА_9 про заміну призначеного покарання засудженому ОСОБА_7 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді: