Справа № 371/1568/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/405/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 10.05.2017

УХВАЛА
Іменем України
10 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Миронівського районного суду Київської області від 02 лютого 2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Богуслав Київської області, українця, громадянина України, який є студентом Маслівського аграрного технікуму імені П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету, не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, проживає по АДРЕСА_1 ,
визнано винним за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк 2 роки. Покладено обов`язки згідно п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Маслівка Миронівського району Київської області, українця, громадянина України, який є студентом Маслівського аграрного технікуму імені П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету, не судимий, неодружений, має на утриманні малолітню доньку, проживає по АДРЕСА_2 ,
визнано винним за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк 2 роки. Покладено обов`язки згідно п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів по справі, -
ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, 01 грудня 2016 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , перебуваючи в с.Маслівка Миронівського району Київської області, з метою особистого збагачення, домовились про таємне викрадення супутникової антени, яка прикріплена до зовнішньої стіни гаражного приміщення на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, близько 22 години 00 хвилин 01 грудня 2016 року перелізли через металеву хвіртку паркану домоволодіння по АДРЕСА_3 . Таким чином обвинувачені незаконно проникли до огородженої території домоволодіння, яке належить ОСОБА_9 .

Перебуваючи на огородженій парканом території вищезазначеного домоволодіння, виконуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_8 , перебуваючи біля гаражного приміщення, спостерігав за тим, щоб їхні дії не були помічені власником майна та сторонніми особами, в той час як ОСОБА_7 за допомогою гайкового ключа відкрутив та зняв зі стіни гаражного приміщення супутникову антену вартістю 929 гривні 22 копійки, що належить ОСОБА_10 .

Викраденою супутниковою антеною обвинувачені розпорядилися на власний розсуд, перенісши її до території домоволодіння, у якому проживає ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 929 гривень 22 копійки.

На вищезазначений вирок, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким:

ОСОБА_8 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк 2 роки та покласти на нього обов`язки згідно п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.

ОСОБА_7 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк 2 роки та покласти на нього обов`язки згідно п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не вмотивовано не ззазначив,що обвинувачені вчинили злочин групою осіб.

Заслухавши суддю-доповідача,

прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково та просив вирок суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції,

обвинувачених, які погодилися з доводами, викладеними в апеляційній скарзі прокурора,

вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаним вимогам вирок суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_8 та ОСОБА_7 учасниками судового розгляду не оскаржується.

Як свідчить аналіз матеріалів кримінального провадження, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ґрунтується на сукупності зібраних у справі, та належним чином оцінених і наведених у вироку доказів.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції виключив із обвинувачення кваліфікуючу ознаку вчинення злочину групою осіб, на думку колегії суддів є необґрунтованими.

Так, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення.

Суд першої інстанції правильно вважав доведеним те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою, вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, яким завдали потерпілій ОСОБА_11 шкоду в розмірі 929 грн. 22 коп.

Колегією суддів встановлено, що будь-якого рішення у вироку про виключення із обвинувачення кваліфікуючої ознаки вчинення злочину групою осіб, суд першої інстанції не приймав.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно з ч.1 ст.75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у даному випадку у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років. враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з вироку суд, призначаючи покарання обвинуваченим, дотримався вказаних вимог закону.

Так, при призначенні покарання обвинуваченим, суд обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючи обставини щире каяття у вчиненому злочині, повне визнання своєї вини та сприяння розкриттю злочину, обтяжуючу обставину вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб; відсутність жодних претензій з боку потерпілої.

Крім того, суд першої інстанції при призначенні покарання взяв до уваги, що обвинувачені свою вину у вчиненні злочину визнали повністю, розкаялися та давали правдиві покази щодо вчиненого ними злочину, заслухав думку учасників судового розгляду та на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки встановлені фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції їх від суспільства, при засудженні їх до 3 х років позбавлення волі в межах санкції ст.185ч.3 КК України із застосуванням ст.75,76 КК України.

Твердження прокурора про те, що вирок суду підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, є хибними. Крім того, в прохальній частині своєї апеляційної скарги, прокурор просить призначити покарання таке ж яке і призначив суд першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів, дійшла висновку, що вирок Миронівського районного суду Київської області від 02 лютого 2017 року ухвалений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 420 , КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Миронівського районного суду Київської області від 02 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
(підпис) (підпис) (підпис)