ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 30 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
при секретарі ОСОБА_10
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2016 року засуджено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новотроїцька РФ, мешканця м. Біла Церква, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, що працював заступником начальника Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради,
- за ч. 2 ст. 367 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права на 3 роки обіймати посади у державних реєстраційних органах, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій, та з штрафом у дохід держави у розмірі 11 900 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 150 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 липня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
За вироком суду, ОСОБА_7 , працюючи на посаді державного реєстратора начальника відділу державної реєстрації Білоцерківської міської ради Київської області, являючись службовою особою, якій було присвоєно 9-й ранг державного службовця у межах 5 категорії, маючи відповідні посадові повноваження щодо здійснення на постійній основі організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій, неналежно виконував свої посадові обов`язки та повноваження через несумлінне ставлення до них і, 13 лютого 2013 року, без достатніх підстав, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» вніс до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців зміни до установчих документів ТОВ «Агроком» та зареєстрував зміни у складі учасників зазначеного ТОВ, що потягло тяжкі наслідки. А саме, за обставин, вказаних у вироку, учаснику вказаного ТОВ ОСОБА_8 спричинено збитків на суму 11 000 136, 67 грн.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, вважає, що винуватість його підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення не доведено. Крім того, акцентує увагу на неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність, а також зазначає, що моральну шкоду на користь потерпілого стягнено безпідставно. Зважаючи на наведене, просить як вирок місцевого, так і ухвалу апеляційного суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У запереченнях на касаційну скаргу захисника потерпілий ОСОБА_8 посилаючись на законність та обґрунтованість судових рішень просить залишити їх без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, захисників, пояснення засудженого, думку потерпілого та його представника, перевіривши матеріали провадження і обговоривши наведені у скарзі та запереченнях доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 94 КПК України передбачено, що, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У касаційній скарзі захисник у тому числі оскаржує встановлені районним судом фактичні обставини кримінального провадження, посилається на неповноту судового розгляду, що було предметом перевірки апеляційного суду.
Суд касаційної інстанції, з огляду на вимоги ст. 433 КПК України, не перевіряє судові рішення щодо неповноти й однобічності досудового розслідування та судового слідства, а також невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а виходить з обставин, встановлених судом.
Доводи захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду отримали оцінку судом апеляційної інстанції.
У касаційному порядку ці доводи не перевіряються.
Висновки суду 1ї інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за вказаних у вироку обставин, відповідають матеріалам кримінального провадження і ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, які достатньо викладені у вироку та їм дана належна оцінка.
Оцінивши здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК чинним кримінальним законодавством. Зміст вироку суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України.
Дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України, як неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, судом кваліфіковані вірно.
Так, засуджений ОСОБА_7 , вчинив реєстраційну дію щодо внесення змін до установчих документів ТОВ «Агроком» та зареєстрував в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зміни у складі учасників ТОВ «Агроком», однак, не перевірив належним чином подані документи на предмет їх комплектності та наявності підстав для зупинення реєстраційних дій чи відмови у їх вчиненні, не витребував документи, що підтверджували б правомочність прийняття зборами учасників ТОВ «Агроком» рішення про виключення ОСОБА_8 зі складу учасників зазначеного товариства.
Свої висновки суд детально обґрунтував, проаналізувавши досліджені у судовому засідання докази в їх сукупності. До того ж, сам засуджений по суті вказав, що він дійсно допустив службову недбалість при реєстрації документів Товариства «Агроком». Після виключення ОСОБА_8 , ТОВ «Агроком» фактично припинило свою діяльність.

Розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції дотримався вимог ст. 419 КПК України, дослідив усі письмові докази, які містяться у справі, проаналізував доводи апеляційних скарг щодо незаконності вироку суду першої інстанції, дав на них відповіді, мотивувавши своє рішення належним чином.
Також, у частині вирішення цивільного позову у справі касаційний суд не знаходить підстав для зміни вироку в частині відшкодування завданої моральної шкоди, оскільки судом 1-ї інстанції в повному обсязі розглянуто позовні вимоги потерпілого, та, на підставі наданих суду доказів, прийнято вірне рішення про часткове задоволення цього позову в частині відшкодування моральної шкоди, з мотивуванням його розміру, з яким колегія суддів також погоджується. Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, потерпілий зазначає, що внаслідок неправомірних дій засудженого у нього погіршилось здоров`я, він вживає ліки для підтримки серця та інше., адже внаслідок позбавлення його участі у ТОВ «Агроком», він втратив всі кошти, що вклав у статутний фонд цього ТОВ.
З уваги на таке, судові рішення щодо ОСОБА_7 , є законними і обґрунтованими, призначене покарання справедливим, а відтак касаційна скарга задоволенню не підлягає. Матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення інших вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судових рішень.
З урахуванням наведеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, статтями 376, 433, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 01 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2