Справа № 642/718/16к
Провадження № 1кп/642/8204/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, із неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.07.2016р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням на 2 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

встановив:
01.12.2016 р. близько 19 год.30 хв. ОСОБА_4 знаходячись біля кафе «У Галини», що розташоване в м. Харкові, майдан Привокзальний, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв з лівої кишені курточки Буткова, з яким вони раніше не були знайомі мобільний телефон «Nomi і 184», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №13585 від 21.12.2016р. становить 392 грн., сховавши собі у кишеню брюк пішов у не встановленому напрямку та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 392грн.

Крім цього, 06.12.2016р. близько 12.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні залу очікування Південного залізничного вокзалу м. Харкова, що розташований на майдані Привокзальному,1 у м. Харкові, маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 заснула, шляхом вільного доступу, викрав гаманець ОСОБА_5 , який знаходився поряд з нею, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №13587 від 16.12.2016р. становить 159 грн. 60 коп., в якому знаходились грошові кошти загальною сумою 248 грн., сховавши собі у праву зовнішню кишеню курточки з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 407 грн. 60 коп..

У судовому засіданні обвинувачений в пред`явленому йому обвинуваченні винним себе визнав повністю, підтвердивши вищевикладене, пояснивши, що 01.12.2016р. та 06.12.2016р. скоїв крадіжку речей, що належать потерпілим із корисливих мотивів для власного вживання.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому позбавлення права на апеляційний порядок недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою обвинуваченого, в порядку ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та вивченням документів, що характеризують його особу.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини таємного викрадення чужого майна, повторно, суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доказано повністю та кваліфікує його дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжку) вчинену повторно за ч.2 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого в силу ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння у розкритті злочину, повне відшкодування потерпілим спричиненої матеріальної шкоди.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України, є скоєння злочину повторно.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, тяжких наслідків від злочину не настало, відсутність з боку потерпілих претензій матеріального чи морального характеру.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, визнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції інкримінованої статті із застосуванням положень ст. 71 КК України.

Доля речових доказів по справі вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначивши покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15.07.2016 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (двох) років 1 (одного) місяця.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній у виді домашнього арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання при приведенні у виконання вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 881 грн.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим з моменту вручення йому копії вироку. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Головуючий: