Справа № 191/1670/17
Провадження № 1-в/191/565/17
У Х В А Л А
іменем України
17 липня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК № 94 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення СВК № 94 с. Шахтарське клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яким просить суд застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України.

Засуджений своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації СВК № 94 проти клопотання заперечував, так як засуджений має одне непогашене стягнення.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

В розумінні правил ст. 81 КК України підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим свого виправлення та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен грунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше засуджений п`ять разів. По даній справі засуджений 10.06.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України та 04.11.2015 року Павлоградським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі. Початок строку: 04.11.2015 року. Кінець строку: 11.01.2018 року. В установах виконання покарань знаходиться з 23.06.2015 року. В СВК № 94 перебуває з 05.08.2015 року, на теперішній час працевлаштований на дільниці ЖБІ, характеризується посередньо, намагається дотримувати норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, участь у програмах диференційованого виховного впливу та самодіяльних організаціях не приймає, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, соціально корисні зв`язки задовільні, провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому злочині, має три заохочення та одне непогашене стягнення. УДО на підставі ст.. 81 КК України підлягає по відбуттю 2/3 строку покарання, тобто з 21.02.2017 року, матеріали розглянуті комісією установи 15.06.2017 року відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення. Станом на 17.07.2017 року не відбута частина строку покарання становить 5 місяців 24 дні.

Вивчивши відомості про особу засудженого, характеристика якого не є позитивною, його поведінку протягом всього строку відбування покарання, а саме, наявність після трьох заохочень одного непогашеного стягнення, а також враховуючи те, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в їх сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд не вбачає зразкової поведінки засудженого та доведення ним свого виправлення.

Таким чином, клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України, Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», керуючись ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Копію ухвали направити начальнику СВК № 94, засудженому ОСОБА_5 .

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1