Справа № 133/986/16-к
Провадження №11-кп/772/472/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

розглянула 08 лютого 2017 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000199 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.12.2016 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишенька Хмільницького району Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.06.2013 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2013 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 04.06.2014 року ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 04.06.2014 року звільнено від відбування покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2013 року за амністією;

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на три роки з покладанням відповідно до ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, з`являтись періодично в цей орган для реєстрації.

Вирішено питання із судовими витратами.

За участю прокурора: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :
В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про зміну вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.12.2016 року через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність вказавши в резолютивній частині вироку, що саме орган пробації має контролювати виконання обов`язків покладених на обвинуваченого вироком суду відповідно до стю76 КК України.
Та виключити із резолютивної частини вироку місцевого суду посилання на заборону виїзду за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.
Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.
Згідно вироку суду ОСОБА_6 засуджений за те що19.03.2016 року близько 01:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з метою особистого збагачення, прийшов до магазину, що в АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_8 , де, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, виконуючи свої злочинні наміри, усвідомлюючи настання негативних наслідків, шляхом розбиття віконного скла та розгинання металевих ґрат, проник в середину даного магазину, звідки здійснив крадіжку майна, після чого з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши власнику матеріальних збитків на загальну суму 525,20 грн.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; прокурора, який просив задовільнити його апеляційну скаргу; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про зміну вироку суду в частині призначеного покарання, із задоволенням апеляційної скарги прокурора.
Обвинувачений на апеляційний розгляд не з`явився хоча був повідомлений про час та місце слухання провадження, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги прокурора.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, за яким йому призначено покарання, при обставинах викладених у вироку, правильні і ґрунтуються на безпосередньо у суді досліджених доказах і ніким не оскаржуються.
Доводи апеляційної скарги прокурора на вирок міськрайонного суду вірні та підлягають до задоволення оскільки, відповідно до ст.413 КПК України місцевим судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність.
Так, у відповідності до ч.ч.2, 3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Пунктом 2 ч.2 ст.76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016 року) визначено, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а п.2 ч.1 ст.76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009 року) визначалось, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України лише на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Тому, нова редакція ст.76 КК України від 07.09.2016 року, в частині заборони виїзду за межі України взагалі, а не тільки на постійне проживання, погіршує становище обвинуваченого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Козятинського міськрайонного суду від 12.12.2016 року ОСОБА_6 засуджено за кримінальне правопорушення, яке він вчинив у березні 2016 року, тобто до дня набрання Законом України від 07.09.2016 року №1492-VIII чинності.
За таких обставин, прийшовши до переконання, що ОСОБА_9 необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, суд мав покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016 року), без застосування обмежень щодо виїзду за межі України, які не підлягали до застосування, як такі, що погіршують становище обвинуваченого.
За таких умов судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.
Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.12.2016 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині обов`язків покладених на обвинуваченого відповідно до ст.76 КК України.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про застосування щодо ОСОБА_6 положень п.2 ч.2 ст.76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016 року) щодо заборони виїзду за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом вірно: