Провадження № 1-кс/470/37/17
Справа № 470/76/17
У Х В А Л А
17 лютого 2017 року смт. Березнегувате
Слідчий суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Березнегуватського відділення Снігурівського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
16 лютого 2017 року слідчий звернувся до слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області з відповідним клопотанням у якому зазначив, що 16 січня 2017 року на підставі заяви ОСОБА_5 про викрадення належного йому мобільного телефону марки «Nokia» з житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , у Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 0000014 за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України. 16 лютого 2017 року під час невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia». Посилаючись на те, що вилучений під час обшуку мобільний телефон є тимчасово вилученим майном, щодо якого старшим слідчим ще не вирішено питання про визнання його речовим доказом, та є потреба у визначенні його грошової оцінки, старший слідчий просив накласти арешт на мобільний телефон для забезпечення його подальшого зберігання у камері речових доказів Березнегуватського відділення Снігурівського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання слідчий суддя доходить наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Аналіз змісту ст. 168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим майном може вважатись майно, яке одержано в результаті: затримання особи в порядку, передбаченому ст.ст. 207, 208 цього Кодексу; обшуку; огляду.
Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).
Таким чином, вирішення питання про те, чи є майно, яке потрапило до уповноваженої особи органу досудового розслідування, тимчасово вилученим, залежить від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею.
У клопотанні старший слідчий послався на те, що мобільний телефон було вилучено під час обшуку, а тому він є тимчасово вилученим майном. Однак поза увагою слідчого залишилось те, що після проведення вказаного невідкладного обшуку 15.02.2017 року слідчий в порядку ч.3 ст.233 КПК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку, яке було задоволено ухвалою від 16.02.2017 року та надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 з метою виявлення та вилучення мобільного телефону марки «Nokia» моделі «RM-1172» ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 . Відповідно, оскільки слідчим суддею було прямо надано дозвіл на відшукання вказаного мобільного телефону та його вилучення, мобільний телефон не є тимчасово вилученим майном.
У клопотанні слідчий зазначив, що ним ще не вирішено питання про визнання мобільного телефону речовим доказом, але будь-яких перешкод для прийняття слідчим відповідного рішення не існує. Крім цього, в разі позитивного вирішення цього питання слідчий має можливість передати речовий доказ до камери зберігання речових доказів Березнегуватського відділення Снігурівського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області або власнику майна на відповідальне зберігання.
З огляду на викладене вище, слідчий суддя доходить висновку що клопотання старшого слідчого є безпідставним , а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 173,309 КПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Березнегуватського відділення Снігурівського відділу поліції ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1