Справа № 192/314/17
Провадження № 1-кп/192/80/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" травня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Теплівка Пирятинського району Полтавської області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає без реєстрації в АДРЕСА_2 , не працюючого, який має середню освіту, не одруженого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 11 лютого 2017 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи прийшов на територію неогородженого приміщення цеху по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 , де через отвір в стіні проник до приміщення складу, де таємно викрав 2 ротора потужністю 15 кВт, вартістю 4 860 гривень 75 копійок за один на загальну суму 9 721 гривня 50 копійок та 1 редуктор вартістю 758 гривень 50 копійок, які належать ОСОБА_5 , після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 10 480 гривень.
В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.
В судовому засіданні пояснив, що 11 лютого 2017 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, він прийшов на територію неогородженого приміщення цеху по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 , де через отвір в стіні проник до приміщення складу та таємно викрав 2 ротора потужністю 15 кВт та 1 редуктор, які викинув з вікна другого поверху. Потім поклав викрадене на санчата та відвіз і здав на метал, за що отримав 600 гривень. В скоєному кається, викрадене майно повернув потерпілому, в судовому засіданні вибачився перед ним.
Потерпілий ОСОБА_5 в судових засіданнях пояснив, що на його думку обвинувачений заходив на його склад декілька разів та викрав набагато більше майна, а 11 лютого 2017 року діяв не самостійно, а з іншими особами. Проте обставини вчиненого, які викладені в обвинувальному акті не оспорював, відмовився від своїх скарг, які подавав до суду.
Враховуючи те, що обвинувачений, потерпілий та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України не встановлено.
Суд не приймає доводи потерпілого стосовно того, що крадіжка була вчинена групою осіб, оскільки під час судового розгляду обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження, а доказів вчинення крадіжки групою осіб суду не надано і таке обвинувачення ОСОБА_3 не пред`явлено, а відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Вирішуючи відповідно до ст. 65 КК України питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
В той же час суд вважає, що обвинувачений може бути виправлений і без ізоляції його від суспільства, знаходячись під контролем органів, що відають виконанням вироку. Тому, суд вважає доцільним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що буде необхіднимі достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75,76 КК України, ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1