Ухвала іменем україни 25 січня 2017 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоОСОБА_1 , суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 04 березня 2016 року про відмову у поновленні потерпілому ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 та повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 січня 2016 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 1074,95 грн, моральну шкоду 1500 грн.

На вищевказаний вирок суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції, 22 лютого 2016 року, з апеляційною скаргою звернувся потерпілий ОСОБА_6 , в якій, окрім вимог щодо скасування оскаржуваного вироку суду та ухвалення нового вироку з призначенням ОСОБА_7 більш суворого покарання та задоволення його цивільного позову в повному обсязі, заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні ОСОБА_6 зазначено, що він не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення вироку суду, копію вказаного вироку отримав поштою лише 20 січня 2016 року, апеляційна скарга подана ним після того, як його адвокату надали матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 04 березня 2016 року у поновленні потерпілому ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України відмовлено, а апеляційну скаргу разом з доданими до неї документами повернуто особі, яка її подала ОСОБА_6 .

При цьому судом зазначено, що будь-яких обставин, які б об`єктивно унеможливлювали подачу апеляційної скарги у передбачений законом строк, не встановлено, а причини пропуску вказаного строку, зазначені у клопотанні потерпілого ОСОБА_6 , не є поважними.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування доводів касаційної скарги потерпілий зазначає про незаконність оскаржуваної ухвали, вважає, що строк на апеляційне оскарження вироку він пропустив з поважних причин, а саме: у зв`язку із тим, що пройшов певний час, до того моменту, як адвокату з яким він уклав договір на підготування апеляційної скарги надали можливість ознайомитись з матеріалами справи, так як в суді першої інстанції у нього взагалі не було захисника, тому підготувати апеляційну скаргу без ознайомлення з матеріалами провадження захисник не мав можливості. Апеляційну скаргу було подано потерпілим в понеділок 22 лютого 2016 року до канцелярії міськрайонного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Про день та час розгляду кримінального провадження у порядку касаційної процедури учасників цього провадження, було поінформовано, при цьому вони не повідомили Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про своє бажання взяти участь у касаційному розгляді. Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст.434 КПК України участь засудженого в розгляді провадження судом касаційної інстанції при перевірці судових рішень, зазначених у ст.424 цього Кодексу, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність засудженого, його захисника під час розгляду провадження судом касаційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

У відповідності з ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно вимог ч.2 ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Пропущений із поважних причин строк, відповідно до вимог ч.1 ст.117 КПК України повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Згідно ч.7 ст.115 КПК України при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні святкові дні, а при обчисленні строку годинами і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Разом з тим, цих вимог суд апеляційної інстанції не дотримався.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ухвалено та проголошено 05 січня 2016 року. При проголошенні вироку потерпілий ОСОБА_6 не був присутній, в матеріалах провадження міститься заява потерпілого про подальший розгляд даного провадження без його участі, з проханням про призначення обвинуваченому суворого покарання та задоволення його позовних вимог (а.п.66).

Копія ухваленого щодо ОСОБА_7 вироку потерпілому ОСОБА_6 направлена поштою та ним отримана 20 січня 2016 року (а.п.223).

Тобто, останнім днем оскарження вироку було 21 лютого 2016 року, який припадав на неробочий день (неділя). Звідси останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, тобто 22 лютого 2016 року (понеділок).

Разом з тим, судом апеляційної інстанції не було належним чином обчислено закінчення строку подачі апеляційної скарги потерпілим та постановлено передчасну ухвалу про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
За таких обставин висновки суду апеляційної інстанції про невідповідність апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_6 вимогам ст.399 КПК України, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, а ухвала про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, безпідставною.
Крім того, суд апеляційної інстанції відмовляючи у поновленні строку та повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_6 , не знайшовши підстав для його поновлення, у порушення вимог п.4 ч.3 ст.399 КПК України, виніс ухвалу не в повному складі, а однооособово.
Таким чином, ухвалюючи рішення про повернення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції діяв з порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим касаційна скарга потерпілого є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню та призначенню нового розгляду в суді апеляційної інстанції, у ході якого необхідно усунути вказані недоліки, перевірити доводи, викладені в скарзі потерпілого, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 04 березня 2016 року про відмову у поновленні потерпілому ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 та повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, - скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3