Справа № 339/121/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2017 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадженням № 0000172 від 23.03.2017 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, громадянина України, не працюючого, є особою, яка відповідно до ст.89 КК немає судимості.
за ч.1 ст.185 КК України , -
в с т а н о в и в:
22.03.2017 року ОСОБА_4 в денний період часу, перебуваючи неподалік верхнього складу ДП «Болехівське ЛГ» в урочищі «Воротці» в адміністративних межах с.Поляниця Болехівської міської ради, побачив колоди дерева породи бук, які в зрубаному вигляді лежали на землі та вирішив вчинити їх крадіжку.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 22.03.2017 року приблизно о 18 год. вантажним автомобілем марки «ЗІЛ 131» р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до реєстраційних документів належить ОСОБА_6 , прибув до верхнього складу ДП «Болехівського ЛГ» в урочищі «Воротці».
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи в урочищі «Воротці», діючи умисно, з метою особистого збагачення та корисливих мотивів, з допомогою сили рук та допомоги невстановлених слідством осіб, яких попередньо запевнив у законності своїх дій, став вантажити колоди породи бук в кузов автомобіля.
Завантаживши на кузов лісопродукцію породи бук в кількості десяти колод, загальною кубомасою 6.965 м3, ОСОБА_4 направився вищевказаним автомобілем в с.Тисів Болехівської міської ради, тобто до місця свого проживання, тим самим маючи реальну можливість розпорядитися викраденим, довів свій злочинний умисел до кінця.
Однак близько 20 год. при в`їзді в с.Тисів автомобіль марки «ЗІЛ 131» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , був зупинений працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив крадіжку десяти колод дерева породи бук загальною кубомасою 6.965 м3 та вартістю 9 896.35 грн., чим заподіяв матеріальні збитки ДП «Болехівське ЛГ».
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час проведення досудового слідства 03 квітня 2017 року в даному кримінальному провадженні між представником потерпілого ДП «Болехівське ЛГ» ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч.1 ст. 468, ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди представник потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду матеріали досудового розслідування і просить постановити вирок, яким затвердити вказану угоду і призначити обвинуваченому покарання, узгоджене між представником потерпілого і обвинуваченим в угоді про примирення, а долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК УКраїни.
ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю .
Представник потерпілого ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просила затвердити зазначену угоду.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільною, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України є правильною.
Обвинувачений розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є: обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
А для представника потерпілого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди .
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов"язаний довести кожну обставину, інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявка клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому ОСОБА_4 роз"яснено і є зрозумілими.
У разі невиконання угоди про примирення представник потерпілого відповідно до ст. 476 КПК України має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч.1 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.
Суд вважає, що узгоджене обвинуваченому покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують покарання ( щире каяття, відшкодування шкоди) , відсутності обставин, що його обтяжують, у виді штрафу в розмірі 1700 грн. буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Судом перевірено, що угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.
Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, відсутні підстави вважати, що обвинувачений не виконає взяті на себе зобов`язання, а тому угода підлягає затвердженню судом.
Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України, у відповідності до якої гроші, цінності, та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

З наведеної норми закону вбачається, що у випадках використання майна з метою вчинення кримінального правопорушення таке майно конфіскується, крім випадків коли їх власник не знав про таке використання.

При дослідженні речових доказів встановлено, що речовими доказами визнано: автомобіль марки «ЗІЛ 131» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , лісопродукцію породи бук 2-3 сорту, загальною кубомасою 6,965 м3 , товарно-транспорту накладну серії ІФА № 042597 від 22.03.2017 року з додатком, специфікацію - накладну.
На вказані речові докази згідно ухвали слідчого судді Болехівського міського суду ОСОБА_7 від 27 березня 2017 року накладено арешт.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобіля «ЗІЛ 131» р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , який не був обізнаний про вчинення крадіжки, а тому вказаний автомобіль слід повернути йому, як власнику.

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.314,370,373,374,469,471,474-475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 03 квітня 2017 року між представником потерпілого ДП «Болехівське ЛГ» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000172.
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн .
Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт, накладений ухвалою слідчого судді Болехівського міського суду від 27 березня 2017 року на автомобіль марки «ЗІЛ 131» р.н. НОМЕР_1 , лісопродукцію породи бук 2-3 сорту, загальною кубомасою 6,965 м3 в кількості 10 штук; товарно-транспорту накладну серії ІФА № 042597 від 22.03.2017 року з додатком, специфікацію - накладну - скасувати.
Речові докази:
- автомобіль марки «ЗІЛ 131» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні на території Долинського ВП та належить ОСОБА_6 повернути йому, як законному власнику;
- лісопродукцію породи бук 2-3 сорту, в кількості 10 шт., загальною кубомасою 6,965 м3, що знаходиться на зберіганні на території нижнього складу ДП Вигодське ЛГ в смт.Вигода Долинського району повернути ДП Болехівське ЛГ, як власнику.

- товарно-транспорту накладну серії ІФА № 042597 від 22.03.2017 року з додатком, специфікацію - накладну - зберігати при матеріалах провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехіський міський суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення :
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- представником потерпілого виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6, 7 ст. 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1