Дата документу Справа № 310/6086/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/332/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 187 ч.1 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянська Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що він 17.08.2016 року приблизно о 20 годині, знаходячись біля буд.№100 по пр.Східному (Пролетарському) в м.Бердянську Запорізької області, маючи умисел на скоєння розбійного нападу на громадян, озброївшись дерев`яною палицею, сховався у кущах та став очікувати зручного моменту для скоєння нападу.

В цей же час, в безпосередній близькості від нього проходила ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 .

ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи умисно з корисливих мотивів, напав на потерпілу ОСОБА_9 та застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, штовхнув її рукою в спину, відразу після чого наніс дерев`яною палицею один удар в область потиличної частини голови від якого потерпіла впала на землю, чим спричинив їй тілесні ушкодження у виді: синцю на голові, забою м`яких тканин потиличної області голови зліва, струсу головного мозку, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Відразу після цього, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 схопив своєю лівою рукою за ремінь жіночої сумки, яка належить потерпілій ОСОБА_9 та наніс їй приблизно 8 ударів дерев`яною палицею в область лівої та правої верхньої кінцівки, грудної клітини, правої верхньої кінцівки, правої сідниці, спричинивши їй тілесні ушкодження у виді: синців на лівій та правій верхній кінцівках, на передній поверхні грудної клітини зліва, на правій нижній кінцівці, в ділянці правої сідниці, садна в ділянці попереку з права, забоїв м`яких тканин, синців обох плечей, правої нижньої кінцівки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. В процесі розбійного нападу ОСОБА_8 заволодів сумкою потерпілої, в якій знаходилося її майно всього на загальну суму 4200 грн.

Після чого ОСОБА_8 залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 4200 грн.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст.187 КК, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.05.2016 року, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Вирішено питання про запобіжний захід, початок строку відбування покарання, зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, речові докази у справі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи обставин справи і правову кваліфікацію своїх дій, просив пом`якшити призначене йому покарання, посилаючись на те, що суд не врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме, що він визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, попросив вибачення у потерпілої, має батьків пенсійного віку, страждає на хвороби.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши позицію прокурора, яка заперечила проти доводів і вимог апеляції, вважаючи за необхідне вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_8 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК, судова колегія вирок суду в цій частині не переглядала, а обмежилася лише дослідженням питання законності і обґрунтованості визначення судом обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.
З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння злочину обвинуваченим за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.
Вимагаючи пом`якшити призначене покарання обвинувачений ОСОБА_8 посилався на те, що суд при призначенні покарання не врахував пом`якшуючі покарання обставини.

Разом з тим, перевіривши матеріали кримінального провадження, судова колегія не може погодитись з такими вимогами з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Мотивуючи своє рішення про призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який віднесено до тяжких злочинів, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття обвинуваченого.
Разом з тим, суд обґрунтовано прийняв до уваги особу винного, який не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше був неодноразово засуджений за скоєння умисних корисливих злочинів. Даний злочин скоєно у період іспитового строку.
Отже, підстав вважати покарання явно несправедливим через його суворість, а також правових підстав для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК колегія суддів не убачає. Відтак вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_8 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, в той же строк від дня отримання ним повного тексту даної ухвали суду.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4