Провадження № 1-кс/344/5031/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000224 від 15.10.2016р.,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що на підставі ухвали слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2016р. щодо підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 03.01.2017 року включно із визначенням застави. Однак закінчити досудове розслідування у вказаний термін не можливо, оскільки необхідно згідно отриманих ухвал слідчого судді провести 6 тимчасових доступів до інформації про телефонні з`єднання та скласти аналіз отриманої інформації, провести 3 тимчасові доступи по руху коштів по банківських рахунках в банках: «Укрсоцбанк», «ПУМБ», «Приват Банк», та скласти аналіз отриманої інформації, провести ряд слідчих дій спрямованих на встановлення невідомих осіб, які в співучасті із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 вчинили кримінальні правопорушення. Вказані процесуальні дії неможливо було здійснити раніше через велику значну кількість інформації необхідної для вилучення в операторів мобільного зв`язку та банках. При виявленні та встановленні всіх учасників кримінального правопорушення, необхідно оголосити про підозри, обрати запобіжні заходи, скласти обвинувальний акт та реєстр у кримінальному провадженні, надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваним та їх захисникам.

Постановою заступника прокурора Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців (до 05.03.2017р.). Слідчий зазначає, що підстав для зміни чи скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу немає, а встановлені під час досудового розслідування ризики не зменшилися, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків просив продовжити строк тримання його під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила клопотання задовольнити, продовжити строк запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Захисники підозрюваного в судовому засіданні клопотання заперечили, оскільки вважають наведені ризики не доведеними, при цьому просили враховувати характеризуючі особу підозрюваного дані, міцність соціальних зв`язків та просили змінити запобіжний захід підозрюваному з тримання під вартою на домашній арешт, про що подали відповідне клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисників.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від 80 до 300 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 09.10.2016р. ОСОБА_8 домовився з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не були обізнані з наміром про вчинення злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановленими слідством особами, про оренду сільськогосподарської техніки, а саме двох комбайнів та трьох вантажних автомобілів для обмолоту та перевезення зерна сої.

Після цього, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановлені слідством особи, з корисливих спонукань, за допомогою орендованої техніки здійснили обмолот зерна сої на площі 30 га, що в урочищі «Ріднички» с. Вікняни Тлумацького району в результаті чого отримали 56 тон зерна сої, яку збули у м. Львові та м. Кременець Тернопільської області, чим спричинили ФГ «Водолій-55» матеріальну шкоду в особливо великих розмірах на загальну суму 588000 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановлені слідством особи, з корисливих спонукань домовилися вчинити крадіжку чужого майна, а саме зерна сої із земельних ділянок, які орендує ФГ «Кадуб», площею 45 га, які знаходяться в урочищі «Вікно» с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області. Однак свої злочинні наміри не довели до кінця із за причин, що не залежали від їх волі, так як 05.11.2016 були затримані працівниками поліції.

05.11.2016 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 06.11.2016 року йому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів, відповідальність за які передбачено ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ухвали слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2016р. щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 03.01.2017р. включно із визначенням застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних вище злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, показаннями потерпілих, показаннями свідків, протоколами слідчого експерименту, протоколами впізнання особи, протоколом обшуку, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України.

В той же час 03.01.2017р. закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з чим 26.12.2016р. постановою заступника прокурора Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців (до 05.03.2017р.).

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаних вище злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, має постійне місце проживання, його вік, стан здоров`я, який має захворювання на бронхіт, та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, його репутацію та відсутність судимості.

Що стосується клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з обгрунтуванням недоведеності встановлених ризиків, слідчий суддя вважає їх необґрунтованими.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р. Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином особлива тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у сукупності з іншими даними про особу останнього спростовує доводи сторони захисту про недоведеність ризиків у кримінальному провадженні. Наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, на які посилається сторона захисту, хоча і заслуговують на увагу, проте суттєво ризиків у кримінальному провадженні не зменшує та на думку слідчого судді не є обгрунтованими підставами для застосування щодо підозрюваного альтернативного запобіжного заходу.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, наряду з положеннями ст.ст.182,183 КПК України враховую практику Європейського суду з прав людини,відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відтак, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 03.01.2017р., вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування, з визначенням застави 300 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього передбачених у ст. 194 КПК України обов`язків.

За таких обставин, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на шістдесять днів - до 25 лютого 2017 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначити заставу 300 (триста) розмірів мінімальної заробітної плати в сумі 413 400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: 2265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк до 25 лютого 2017 року обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

утримуватись від спілкування з усіма потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 29 грудня 2016 року