Справа № 527/1235/17
провадження № 1-кс/527/334/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2017 року слідчий суддя - суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , з участю старшого слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області клопотання старшого слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 000492, внесено в ЄРДР 6 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
06 липня 2017 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №000492, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України.
В ньому слідчий прохає накласти арешт на майно вилучене 05.02.2017 року під час огляду зупиненого автомобіля, що перевозив свіжорозпиляні на колоди стовбури дерев без необхідних документів, а саме, на : вантажний автомобіля марки «ЗИЛ-ММЗ» 554 М 1983 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 жителю с. Озадівка Бердичівського району Житомирської області і перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , а також на свіжорозпиляні на колоди стовбури дерев, які перевозилися на вказаному автомобілі, шляхом заборони відчуження власнику, володільцю, чи іншим особам та користування вказаними речами із залишенням їх на території Глобинського ВП.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що 05.07.2017 близько 09 год. на вул. Промисловій в м. Глобине Полтавської області, працівниками Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області був зупинений автомобіль марки "ЗИЛ-ММЗ" 554М, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який перевозив свіжорозпиляні на колоди стовбури дерев без необхідних документів.

05.07.2017 року старшим слідчим СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 було проведено огляд зупиненого автомобіля. Його водієм виявився ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який відмовився давати будь-які пояснення у відповідності до ст. 63 Конституції України.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля марки «ЗИЛ-ММЗ» 554 М, 1983 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 житель с. Озадівка, Бердичівського району, Житомирської області.
Після проведення огляду автомобіль «ЗИЛ-ММЗ» 554 М із свіжорозпиляними на колоди стовбурами дерев та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , вилучено до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.
У кримінальному проваджені є достатньо даних вважати, що вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, тому з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на них.
У судовому засіданні старший слідчий Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 клопотання підтримував, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому. Вказав, що вже звернувся до Кременчуцького лісгоспу для виділення спеціаліста, який би кваліфіковано встановив породу зрубаних дерев, їх кількість та визначив розмір шкоди.
Користувач майна ОСОБА_4 , у задоволенні клопотання прохав відмовити. У судовому засіданні пояснив, що незаконну порубку дерев не здійснював, перевозив колоди на прохання свого знайомого ОСОБА_9 із домоволодіння його матері , розташованого в АДРЕСА_2 (номер чітко не пам`ятає чи АДРЕСА_3 . Наскільки йому відому, дрова були куплені матір`ю ОСОБА_10 . Це він намагався пояснити на місці зупинки поліцейському, проте, той його не слухав і викликав слідчо-оперативну групу. Автомобіль перебуває у його користуванні близько двох років.
Представник володільця автомобіля адвокат ОСОБА_5 , категорично заперечував проти арешту автомобіля, мотивуючи тим, що цим будуть порушені права ОСОБА_4 , який використовує автомобіль для господарських потреб. Вказував, що в розумінні складу ст. 246 КК України автомобіль не є ні предметом, ні засобом (знаряддям) злочину, тому його вилучення не є законним. Протокол огляду не відповідає вимогам ст. 104 КПК України, так як в ньому не зазначено підстави для такого огляду. Також у поліцейського ОСОБА_11 були відсутні підстави для зупинення транспортного засобу, передбачені ст. 35 Закону України «Про поліцію» та відсутні підстави для витребування документів (ст. 32 Закону України «Про поліцію»).

Слідчий суддя, заслухавши сторони , дійшла до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч.3 цієї ж статті встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За змістом ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування , передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Ч.5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Клопотання про арешт майна подане слідчим у строк, передбачений ч.5 ст. 171 КПК України. Існує сукупність підстав і розумних підозр вважати, що вилучене майно свіжорозпиляні на колоди стовбури дерев є предметом злочину, передбаченого ст. 246 КК України та доказом його вчинення, а тому підлягатиме дослідженню в рамках кримінального провадження (огляду за участю спеціаліста з метою визначення шкоди довкіллю чи ін.), а в разі доведення вини підлягатиме конфіскації, відповідно до санкції вказаної статті.
Вказане майно відповідає критерію, зазначеному у п.4 ч.2 ст. 167 КПК , набуло статусу тимчасово вилученого майна на підставі протоколу огляду від 5.07.2017 року, тому незастосування арешту може призвести до його приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, відчуження. З огляду на викладене клопотання ст. слідчого в цій частині підлягає задоволенню.
В той же час вилучений автомобіль арешту не підлягає з наступних підстав.
Згідно науково-практичного коментаря КК України за загальною редакцією академіка В.В. Сташиса та академіка ОСОБА_12 , Київ 2004, злочин, передбачений ст. 246 КК України є закінченим, коли дерева зрубані і заподіяна істотна шкода.
З вказаного випливає, що не може визнаватися засобом вчинення злочину, транспортний засіб, який застосовувався для перевезення незаконно добутого, і таким чином, не використовувався для виконання об`єктивної сторони даного злочинного посягання ( в конкретному випадку, для незаконної порубки лісу).
Оскільки вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ» 554 М, 1983 року випуску, синього кольору, не є ні предметом, ні засобом вчинення кримінального правопорушення він не підпадає під ознаки тимчасово вилученого майна (ст. 167 КПК) , а отже, арешту не підлягає. З вказаних підстав не підлягає арешту і свідоцтво про реєстрацію названого транспортного засобу.

Таким чином, клопотання ст.слідчого задовольняється частково.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 372 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання старшого слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт вилученого майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно вилучене 05.02.2017 року під час огляду зупиненого автомобіля, а саме - свіжорозпиляні на колоди стовбури дерев без необхідних документів, шляхом заборони відчуження власнику, володільцю, чи іншим особам та користування вказаними речами із залишенням їх на території Глобинського ВП.

У накладенні арешту на вантажний автомобіля марки «ЗИЛ-ММЗ» 554 М 1983 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 жителю с. Озадівка Бердичівського району Житомирської області і перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали вручити (направити) прокурору, слідчому, володільцю майна та його представнику, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя суддя Глобинського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1