Провадження № 1-кп/748/151/17
Єдиний унікальний № справи 748/871/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2017 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі суду у м. Чернігові у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000124 від 5 лютого 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з повною загальною середньою освітою, раніше неодноразово судимого: 1) 18.10.2005 р. згідно вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки, з іспитовим строком 2 роки; 2) 13.12.2007 р. згідно вироку Деснянського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки і 1 місяць, звільненого 12.08.2010 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 3 місяці і 7 днів позбавлення волі; 3) 10.03.2015 р. згідно вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 2 роки, з іспитовим строком 1 рік, знятого з обліку 06.04.2016 року по закінченню іспитового строку, без реєстрації місяця проживання, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
05 лютого 2017 року, об 10-30 год., ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, шляхом перелізання через паркан, проник на територію дачного господарства № НОМЕР_1 садового товариства «Ракета», що розташоване біля села Киїнка Чернігівського району Чернігівської області, де з господарського приміщення намагався таємно викрасти мідний кабель ПВС 5х2,5 довжиною 7 метрів, вартістю 189,13 грн, що належить ОСОБА_5 , однак не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі та не вчинив усіх дій, які вважав за необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий потерпілим.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинуваченні не оспорював, у скоєному щиро розкаявся, зобов`язався більше не вчиняти злочини. По суті обвинувачення пояснив, що дійсно 5 лютого 2017 року, через паркан проник до дачної ділянки ОСОБА_5 і намагався викрасти у нього мідний кабель, який знаходився у господарській будівлі типу «кунг», але був помічений та затриманий потерпілим. Мідний кабель хтів продати як металобрухт.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність цивільного позову по справі та збитків, особу винного - його вік, сімейний стан, стан здоров`я, освіту, відсутність характеристики за місцем проживання, те, що ОСОБА_3 офіційно не працює, при цьому раніше вчиняв кримінальні правопорушення і має непогашену судимість.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Ураховуючи наявність у обвинуваченого двох обставин, що пом`якшує його покарання, визнання ним своєї вини, ураховуючи його особу, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції частини статті, якою передбачена відповідальність за вчинений ним злочин, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, при цьому без ізоляції від суспільства, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації і мети покарання, з можливістю виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з максимальним іспитовим строком з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, слід покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд не погоджується з позицію сторони обвинувачення щодо неможливості звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з наступних підстав та міркувань.

Застосування інституту звільнення особи від відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України, в першу чергу залежить від тяжкості злочину, яка визначається насамперед тим, до якої категорії злочинів належить вчинене винним діяння (ст.12 КК).

Як встановлено судом, ОСОБА_3 вчинив незакінчений замах на вчинення злочину, який віднесено законом до категорії тяжких, оскільки був затриманий на місці потерпілим, при цьому він залишився на місці пригоди та чекав працівників поліції і не намагався зникнути.

Тяжкість злочину повинна бути конкретизована з урахуванням значущості об`єкта і предмета посягання, характеру діяння, обстановки, засобу, місця і часу його вчинення, відсутності тяжких наслідків.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 вчинив замах на вчинення злочину з проникненням у сховище, яке було у дачному господарстві та не замкнуте і намагався викрасти майно вартістю 189,13 грн, а що стосується особи ОСОБА_3 , то незважаючи на відсутність його побутової характеристики, він є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за умисні злочини, відбувала покарання у місцях позбавлення волі, при цьому він успішно пройшов останній випробувальний строк згідно вироку суду і був знятий з обліку.

Усі ці обставини, що утворюють у своїй єдності підставу для звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуються судом в їх конкретному вираженні та у своїй сукупності, і дають суду зробити висновок про можливість виправлення ОСОБА_3 без реального відбування покарання.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню у розмірі 594 грн, пов`язані з проведенням судової експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Підстав для обрання запобіжного заходу не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком три роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти в цей орган про зміну місця проживання і роботи.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 594 грн, як процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1