АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/379/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/54/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.121 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ;

з участю: прокурора ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника потерпілого - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Чортківської місцевої прокуратури та представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2016 року, -

Встановила:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, на утриманні 3-є неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, виправдано з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Згідно вироку, за даними обвинувального акту, що складений 11 квітня 2016 року у м.Борщів Тернопільської області слідчим СВ Борщівського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 та затверджений того ж дня начальником Борщівського відділу Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_12 , ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 8 листопада 2015 року біля 14.00 год. знаходився на одній із вулиць с. Сапогів Борщівського району, де розпивав спиртні напої із ОСОБА_13 , поблизу господарства ОСОБА_14 . В цей час по вулиці проходив житель вищевказаного населеного пункту ОСОБА_9 і ОСОБА_7 покликав його до себе. Під час цієї зустрічі ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс три удари кулаком своєї руки в область голови ОСОБА_9 . Від отриманих ударів ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_7 продовжуючи свої протиправні дії, взяв ОСОБА_9 обома руками за верхній одяг та декілька разів вдарив його головою до землі.

В результаті вищевказаних умисних дій ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритого подвійного перелому дуги правої виличної кістки із втисненим (або заглибленим) зміщенням фрагментів; закритого перелому кісток носа; закритої черепно-мозкової травми у виді підгострої (що розвинулася поступово) субдуральної гематоми (крововиливу під тверду мозкову оболонку) в лівій півкулі головного мозку із його стисненням та зміщенням серединних структур, з характерною клінічною картиною та хвилеподібним перебігом у перші дні після травми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляційних скаргах:

- представник потерпілого просить поновити строк на апеляційне оскарження, а зазначений вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно враховано лише покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які нібито спростовують показання потерпілого про умисне заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а також зроблено невірний висновок про те, що показання потерпілого ОСОБА_16 про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 є навіяними йому його родичами, зокрема дружиною ОСОБА_17 .

Судом не взято до уваги доказів, які могли істотно вплинути на його висновки-показання потерпілого ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , судово - медичного експерта ОСОБА_24 .

Зокрема свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у своїх показаннях не спростували та не підтвердили факт спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_25 .

Крім того, в судовому засіданні не здобуто будь-яких даних про те, що рідні потерпілого ОСОБА_16 спонукали його оговорювати ОСОБА_7 у спричиненні йому тілесних ушкоджень.

Так, потерпілий ОСОБА_26 в судовому засіданні зважаючи на стан його здоров`я після отриманих травм не зумів детально розповісти про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень, так як в нього замітно погіршилася вимова, йому важко сформулювати та виразити свою думку і він частково внаслідок травми спостерігає періодичні провали в пам`яті. Разом з тим, він показав, що пам`ятає події, які мали місце 8 листопада 2015 року до зустрічі з ОСОБА_7 та частково під час нанесення йому ОСОБА_7 ударів в обличчя та голову. Також потерпілий зауважив, що до того дня він перебував із обвинуваченим ОСОБА_7 у добрих стосунках, ніколи з ним не сварився. І до сьогоднішнього дня він на нього зла не тримає.

Крім того, судом не дано належної оцінки висновку судово-медичної експертизи від 26 січня 2016 року, згідно якого змінні наростаючі клінічні прояви травматичного процесу впродовж 9-24 листопада 2015 року вказують на прямий причинно-наслідковий зв`язок травми голови, отриманої ОСОБА_27 8 листопада 2015 року.

Вказаний висновок підтвердив в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_24 , який показав, що тілесні ушкодження виявлені в ОСОБА_16 не характерні для падіння, а могли бути спричиненні лише кулаками.

- прокурор просить вищевказаний вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Вказані вимоги мотивує тим, що суд безпідставно не бере до уваги показання потерпілого ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , судово - медичного експерта ОСОБА_24 .
Зокрема свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у своїх показаннях не спростували та не підтвердили факт спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_25 .

Крім того, в судовому засіданні не здобуто будь-яких даних про те, що рідні потерпілого ОСОБА_16 спонукали його оговорювати ОСОБА_7 у спричиненні йому тілесних ушкоджень.
Крім того, судом не дано належної оцінки висновку судово-медичної експертизи від 26 січня 2016 року, який підтвердив в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_24 та показав, що тілесні ушкодження виявлені в ОСОБА_16 не характерні для падіння, а могли бути спричиненні лише кулаками.

Тому стороною обвинувачення надано суду належні, допустимі, достовірні докази, які узгоджуються між собою та не виключають один одного, які дають підстави для визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, потерпілого та його представника, а також прокурора, що просять задовольнити їх апеляційні скарги, з мотивів, викладених у ній, а вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши частково судове слідство та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.392 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Під час проголошення вироку представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 не був присутній в залі судового засідання, а копію вироку отримав поштовим відправленням 10.12.2016 року, тому був позбавлений можливості вчасно та належно підготовити апеляційну скаргу.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Проте ці вимоги закону під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні не виконані, обставини, які мають істотне значення для вирішення кримінального провадження належним чином не з`ясовані.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині виправдувального вироку зазначаються підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Аналіз вироку та дослідження матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що суд неповно провів судовий розгляд кримінального провадження, чим істотно порушив вимоги кримінально-процесуального закону, а тому прийшов до передчасного висновку про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України, що призвело до прийняття рішення, яке не відповідає вимогам статті 370 КПК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що 8 листопада 2015 року біля 14.00 год. знаходився на одній із вулиць с. Сапогів Борщівського району, де розпивав спиртні напої із ОСОБА_13 , поблизу господарства ОСОБА_14 . В цей час по вулиці проходив житель вищевказаного населеного пункту ОСОБА_9 і ОСОБА_7 покликав його до себе. Під час цієї зустрічі ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс три удари кулаком своєї руки в область голови ОСОБА_9 . Від отриманих ударів ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_7 продовжуючи свої протиправні дії, взяв ОСОБА_9 обома руками за верхній одяг та декілька разів вдарив його головою до землі.
В результаті вищевказаних умисних дій ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.
Суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 невинуватим та виправдав на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1) неповнота судового розгляду;

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
Статтею 410 КПК України встановлено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Згідно ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:

1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;

2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;

3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;

4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду даного кримінального провадження судом було допитано ряд свідків, зокрема: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_33 , ОСОБА_20 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_11 ..

Разом з тим, обґрунтовуючи виправдувальний вирок, суд послався у ньому лише на покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_31 , ОСОБА_17 та ОСОБА_30 , стисло виклавши їх зміст, не зазначаючи, які обставини ними підтверджуються, а які спростовуються.

Також, суд залишив поза увагою і не дав та не навів у вироці жодної юридичної оцінки показанням інших допитаних в судовому засіданні свідків, наявному в матеріалах справи висновку експерта №104 щодо отриманих ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та показанням допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_24 ..

Отже, суд в порушення вимог ст. 374 КПК України не навів у вироку переконливих мотивів щодо того чому він взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Висновки суду щодо оцінки доказів повинні бути викладені в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумнів у їх достовірності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний вирок постановлений із порушенням вимог КПК України, який підлягає до скасування.
Крім того, відповідно до вимог п.7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Під час проведення часткового судового слідства у суді апеляційної інстанції, а саме при відтворенні звукозапису судових засідань встановлено, що дані, які містяться у журналі судового засідання не відповідають даним, що зафіксовані на технічному носії інформації.
П.1 ч.1 ст.415 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини 2 статті 412 цього Кодексу.
За таких обставин, колегія суддів, враховуючи усе викладене вище, приходить до висновку про те, що вирок суду першої інстанції слід скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, чим частково задовольнити апеляцію прокурора та представника потерпілого.
Під час нового судового розгляду необхідно усунути вказану вище неповноту, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, дослідити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують ОСОБА_7 у спосіб, визначений кримінально-процесуальним законодавством.

Також висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Зрештою, дати належну правову оцінку зібраним доказам, виходячи з принципу їх достовірності, допустимості та достатності і винести законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:
Поновити представнику потерпілого ОСОБА_9 - адвокату ОСОБА_10 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги прокурора Чортківської місцевої прокуратури та представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2016 року задовольнити частково.

Вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2016 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в тому ж суді в іншому складі суду.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2