Справа № 682/1751/17
Провадження № 1-кп/682/101/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні м. Славута кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівки, Славутського району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою освітою, не одруженого, маючий на утримані одну малолітню дитину, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушеннчя, передбаченого ч. 1.ст. 185 КК України,

встановив:

08.06.2017 року близько08 год. 00 хв. в с. Великий Скнит, Славутського району ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, через огород потрапив на неогороджену територію домоволодіння ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу з двору, таємно викрав металеву хвіртку та три металеві труби, загальною вагою 70 кг., вартістю 3 грн. 80 коп. за один кілограм, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 266 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка) ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1ст. 185 КК України.

Під час підготовчого засідання між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 досягнуто згоди та підписано угоду про примирення, відповідно до якої сторони погодили, що обвинувачений ОСОБА_4 понесе покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, у вчиненому щиро кається. Також пояснив суду, що розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди йому зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснили, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має. Угоду про примирення вона укладала добровільно, наслідки укладання та затвердження цієї угоди їй зрозумілі. Просить затвердити угоду.

Прокурор вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить її затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 ч. 1 п. 1, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного звинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що угода про примирення за своїм змістом і порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-471 КПК України, відповідає Закону про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, що передбачена санкцією ч. 1ст. 185 КК України. Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості.

Суд переконався в тому, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для її затвердження.

Обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання, суворішого за узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі і він не заперечує проти затвердження угоди.

Потерпілій ОСОБА_6 роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, не роз`яснення їй наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України, та, крім того, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди потерпілій зрозумілі. Вона не заперечує проти затвердження угоди.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ст. 474 ч. 7 КПК України, відсутні.

Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам закону та загальним засадам призначення покарання. При його призначенні враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого, його особу.

Обставинами, що пом`якшують його відповідальність є визнання своєї вини у скоєному, щире каяття.

Обтяжуючих обставин по справі не встановлено.

Отже, за наслідками розгляду угоди у підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 315, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471,473, 474, 475 КПК України, ч. 1 ст. 185 КК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду від 23 червня 2017 року про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази три металевих труби та металеву фіртку повернути ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1