Справа № 1-кп/593/58/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"23" лютого 2017 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Представника

потерпілої особи - ОСОБА_4

Обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальну справу (кримінальне провадження №- 10 00177 від 20 жовтня 2016 року про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, утриманців немає, непрацюючого, депутатом не обирався, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Мала Плавуча Козівського району Тернопільської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, непрацюючого, депутатом не обирався, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
На початку жовтня 2016 року у ОСОБА_5 , в ході виконання будівельних робіт по спорудженню вигрібної ями, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме бетонних кілець з узбіччя автодороги зі сполученням с. Конюхи - с. Залісся Козівського району Тернопільської області, які він мав намір використати в якості будівельного матеріалу.

19 жовтня 2016 року ОСОБА_5 запропонував своєму родичеві ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинити крадіжку п`яти бетонних кілець з узбіччя автомобільної дороги зі сполученням с.Конюхи - с. Залісся Козівського району Тернопільської області, на що останній погодився.

Реалізовуючи свій злочинний намір, 20 жовтня 2016 року близько 00:20 год., ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , на своєму тракторі марки МТЗ-80 д.н.з. НОМЕР_1 із причепом, поїхали на вищевказану автодорогу, де, залишивши причіп на узбіччі, за допомогою лопат та даного трактора розкопали і повитягували із землі п`ять бетонних кілець.

Надалі, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 умисно, шляхом закочування, завантажили п`ять бетонних кілець на причіп, таким чином викравши їх, після чого, приєднавши вказаний причіп до трактора, відвезли викрадені бетонні кільця до місця свого проживання, що в с. Хоробрів Козівського району Тернопільської області, де заховали здобуте злочинним шляхом майно.

Вчинивши таємне викрадення п`яти бетонних кілець вартістю 628,80 гривень за одне, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 заподіяли Службі автомобільних доріг у Тернопільській області матеріальну шкоду на загальну суму 3144 гривень.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.

За даним фактом 20 жовтня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №-10 00177.

13 лютого 2017 року в м.Бережани Тернопільської області між представником потерпілого у цьому кримінальному провадженні Служби автомобільних доріг у Тернопільській області в особі ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні укладено угоду про примирення.

Згідно із умовами угоди, представник потерпілої особи й обвинувачені дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачені повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ними своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме:

-обвинувачений ОСОБА_5 основне покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік та 6 місяців, та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.І ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-обвинувачений ОСОБА_6 основне покарання у виді у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік, та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.І ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

В угоді про примирення також передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України й отримана згода обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та представника потерпілої особи ОСОБА_4 на призначення обвинуваченим узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним із обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті; зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 13 лютого 2017 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним із обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті; зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 13 лютого 2017 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Представник потерпілої особи ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення визначені ст. 473 КПК України, він дає свою згоду на призначення обом обвинуваченим покарання, яке визначене у такій угоді й просить її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні також не має заперечень щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між представником потерпілої особи та обвинуваченими.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 беззастережно визнали себе винними, згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною Кримінального Кодексу України.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідає вимогам санкції ч.2 ст. 185 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, добровільно відшкодував заподіяні збитки, є раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для призначення обвинуваченому визначеного в угоді про примирення покарання у виді позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням та встановленням іспитового строку, а також про покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Також, як вважає суд, покарання, узгоджене сторонами угоди щодо обвинуваченого ОСОБА_6 також відповідає вимогам санкції ч.2 ст. 185 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, добровільно відшкодував заподіяні збитки, є раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні троє малолітніх дітей, обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для призначення обвинуваченому визначеного в угоді про примирення покарання у виді позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням та встановленням іспитового строку, а також про покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілої особи ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та призначення обвинуваченим узгодженого сторонами покарання.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винними, цілком розуміють свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення їх до відповідальності, встановленої законом.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної в м.Бережани Тернопільської області 13 лютого 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10 00177 від 20 жовтня 2016 року між представником потерпілої особи ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з іншої, відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 20 жовтня 2016 року, за попередньою змовою групою осіб із обвинуваченим ОСОБА_6 умисно, таємно викрали чуже для них майно п`ять бетонних кілець вартістю 628,80 грн. кожне, загальною вартістю 3144,00 грн.; після чого викрадене привласнили, чим заподіяли потерпілій особі Службі автомобільних доріг у Тернопільській області матеріальну шкоду на вказану суму, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд також вважає доведеним у судовому засіданні й те, що обвинувачений ОСОБА_6 20 жовтня 2016 року, за попередньою змовою групою осіб із обвинуваченим ОСОБА_5 умисно, таємно викрали чуже для них майно п`ять бетонних кілець вартістю 628,80 грн. кожне, загальною вартістю 3144,00 грн.; після чого викрадене привласнили, чим заподіяли потерплій особі Службі автомобільних доріг у Тернопільській області матеріальну шкоду на вказану суму, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 13 лютого 2017 року.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні вирішити з дотриманням положень ст. 100 КПК України.

Про наявність процесуальних витрат по справі учасниками процесу не заявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення між представником потерпілої особи Служби автомобільних доріг у Тернопільській області ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 13 лютого 2017 року, укладену в м.Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10 00177 від 20 жовтня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 13 лютого 2017 року основне покарання у виді позбавлення волі на термін 2 ( два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовим строк терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 13 лютого 2017 року основне покарання у виді позбавлення волі на термін 2 ( два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовим строк терміном 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

-трактор марки МТЗ -80 д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, який перебуває на відповідальному зберіганні ОСОБА_5 вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_5 .

-одне бетонне кільце сірого кольору, розміром: висотою 1 м та діаметром 1 м., яке знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 ( жит. с. Хоробрів Козівського району) повернути Службі автомобільних доріг Тернопільської області.

-чотири бетонних кільця сірого кольору, розміром: висотою 1 м та діаметром 1 м., які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 ( жит. с. Хоробрів Козівського району) повернути Службі автомобільних доріг Тернопільської області.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1