АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7165/16-к Номер провадження 11-кп/786/169/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0003207 від 26.08.2016 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2016 рокувідносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :
До Апеляційного суду Полтавської області надійшло кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2016 року та остаточно визначено покарання у виді, 4 років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Не погодившись з вказаним вироком суду обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить оскаржений вирок змінити, призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України з урахуванням ст.. 69 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.. 71 КК України визначити остаточне покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Апеляцію обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання не враховано того, що він з самого початку досудового розслідування усвідомив негативний характер своїх дій, повністю визнав свою вину та активно сприяв досудовому розслідуванню. Крім того зазначає, що фактично сам, маючи намір повернути телефон потерпілому через 2 години після заволодіння ним, прийшов на зустріч з потерпілим, де і був затриманий працівниками поліції.

Також апелянт вказує, що суд недостатньо повно приділив увагу тому факту, що він повністю відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду та останній жодних претензій до нього не має, просить обвинуваченого суворо не карати, що дане кримінальне правопорушення було спровоковано діями потерпілого, а саме вживанням нецензурної лексики в адресу ОСОБА_6 .

Вироку місцевого суду оскаржив і потерпілий ОСОБА_7 . В поданій апеляції прохає вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити його за вчинене кримінальне правопорушення із застосуванням ст.. 69 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.. 71 КК України остаточно визначити покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

На переконання принесеної апеляції посилається на те, що жодних претензій до обвинуваченого не має, моральну та матеріальну шкоду він відшкодував у повній мірі, визнає, що спровокував ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення відносно нього.

Іншими учасниками процесу вирок суду не оскаржувався.

Так за вироком суду Так за вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 16 серпня 2016 року близько 09 год. 20. хв.. , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «23 вересня» по вул.. Івана Мазепи, 33 в м. Полтава, переслідуючи корисливий умисел, маючи на меті відкрите заволодіння чужим майном, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, шляхом ривка із руки потерпілого ОСОБА_7 , заволодів мобільним телефоном «Нокіа-300», вартістю 339 грн. 75 коп., в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 60 грн. на рахунку якої були гроші в сумі 15 грн. та картка пам`яті на 2 Гб, вартістю 25 грн., чим завдав ОСОБА_7 , матеріального збитку на загальну суму 439 грн. 77 коп., після чого зник з місця вчинення злочину.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, подану ним апеляційну скаргу підтримував в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , та в його інтересах захисника, які просили задовольнити подані апеляції з наведених підстав, прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст..370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішенням, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглядаючи дане кримінальне провадження дотримався вказаних вимог закону та постановив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, вчиненому за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи чого не заперечує і сам обвинувачений.
Щодо доводів апелянтів про призначення занадто суворого покарання обвинуваченому та можливість призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими виходячи з такого.

Покарання ОСОБА_6 призначене судом виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, яке згідно з ч.4 ст.12 КК України є тяжким; обране з врахуванням особи обвинуваченого, вчинив злочин, маючи невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2016 року, неодноразово засуджувався за злочини проти власності, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправдання, а також призначене в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією даної статті.

Виходячи з цих же засад, суд першої інстанції призначив обвинуваченому остаточне покарання, застосовуючи положення ст.71 КК України, приєднавши при цьому невідбуту частину покарання за попереднім вироком не повністю , а частково і знову ж таки в мінімальному розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд врахував, що злочин він вчинив в період коли судимість за попереднім вироком не знята і не погашена, у вчиненому він щиро розкаявся та активно сприяв розслідуванню злочину, позицію потерпілого.

Доводи, викладені в судовому засіданні апеляційного суду захисником адвокатом ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого щодо тяжкого стану здоров`я матері ОСОБА_6 жодним чином не виправдовують злочинну поведінку обвинуваченого і не є обставиною для застосування ст. 69 КК України при призначені йому покарання.

В принесених апеляціях не наведено інших будь-яких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та даних про його особу, не взяті до уваги судом першої інстанції при призначенні покарання.

Підстав для застосування ст.69 КК України колегія суддів не вбачає, отже, призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним і достатнім до виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Керуючи ст.ст.404, 405, 407 КПК України колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2016 рокувідносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України без змін;
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3-х місяців з моменту проголошення, а засудженим , що перебуває під вартою у той же строк з моменту отримання копії судового рішення
Судді:

_____________ _________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .