АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

3 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 1 червня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 1 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003536 від 18.11.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 та іншими статтями КК України, було задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України - прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на нерухоме та рухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- земельну ділянку загальною площею 0,1998 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :12:009:0027 за адресою: Львівська область, Городицький р-н, сел. Суховоля, шляхом розпоряджатися вказаним майном;
- автомобіль LEXUS RX 350, 2010 року, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом заборони ОСОБА_6 та іншим особам у володінні (користуванні) яких перебуває вказане рухоме майно розпоряджатися та користуватися ним, з передачею на відповідальне зберігання першому слідчому відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України та ДП МВС "Інформ-Ресурси" (код 32248749).

В ухвалі слідчий суддя вказав, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в провадженні можливе застосування спеціальної конфіскації, а тому слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації наявні підстави для накладення арешту на майно, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення та відчуження цього майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді місцевого суду, адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна і повернення вилученого майна.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що майно ОСОБА_6 не підпадає під жоден із пунктів, передбачених ст. 167 КПК України.

Зазначає, що арештоване майно є особистою власністю ОСОБА_6 та набуте нею за власні кошти, зокрема, частина коштів перейшла їй спадок від матері ОСОБА_8 , крім того ОСОБА_6 є фізичною особою-підприємцем та має високий дохід. Відтак, ОСОБА_6 мала можливість придбати автомобіль LEXUS RX 350, 2010 року, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та земельну ділянку загальною площею 0,1998 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :12:009:0027 за адресою: Львівська область, Городицький р-н, сел. Суховоля. Таким чином, дане майно не має відношення до кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003536 від 18.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 та іншими статтями КК України.

Також звертає увагу на те, що ОСОБА_6 не є підозрюваною чи обвинуваченою в межах цього кримінального провадження.

Посилається на те, що слідчий суддя постановляючи оскаржувану ухвалу всупереч положенням ст. 173 КПК України не з`ясував можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, оскільки в поданому клопотанні про арешт майна і долучених до нього додатків необґрунтовано, яким чином арештоване майно має відношення до інкримінованих подій у період з липня 2011 року по лютий 2014 року.

В підсумку зазначає, що у слідчого судді не було жодних правових підстав та мети в розумінні ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 01.06.2017 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003536 від 18.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 та іншими статтями КК України.

В кримінальному провадженні розслідуються обставини створення злочинної організації Президентом України ОСОБА_9 , до якої залучено Прем`єр-міністра України ОСОБА_10 , заступника Голови, у подальшому - Голову Державної податкової служби України, Міністра доходів і зборів України ОСОБА_11 та участі у вказаній злочинній організації службових осіб системи Державної податкової служби України та, у подальшому, системи Міністерства доходів і зборів України, а також інших невстановлених слідством осіб, з метою вчинення тяжкого злочину проти держави, а саме - втілення на рівні держави злочинної схеми незаконного збагачення для себе та близького оточення за рахунок коштів від здійснення організації контрольованого ухилення від сплати податків суб`єктами господарювання - платниками податку на додану вартість.

Суть злочинної схеми полягала у тому, що під контролем органів податкової служби створюються та функціонують так звані «податкові майданчики», тобто незаконні конвертаційно-транзитні центри, які від імені підконтрольних ним підприємств - платників податку на додану вартість, подають до державних податкових інспекцій за місцем реєстрації податкову звітність, у якій вигодоформуючі суб`єкти господарювання (податкові ями) безпідставно формують та вигодотранспортуючі суб`єкти господарювання (транзитери) транспортують податковий кредит на користь вигодонабувачів - суб`єктів господарювання реального сектору економіки. При цьому, «програмні підприємства» сплачують до бюджету певний незначний відсоток податкових зобов`язань за рахунок отриманих від вигодонабувачів грошових коштів, підприємства реального сектору економіки за рахунок безпідставного податкового кредиту зменшують свої податкові зобов`язання та обготівковують грошові кошти, сплачуючи певний відсоток від цих коштів конвертаційно-транзитним центрам та утвореній у складі органів податкової служби злочинній організації.

Тобто, вказана схема передбачала створення умов, за яких суб`єктами господарювання реального сектору економіки не донараховувались і, відповідно, не сплачувались податки до Державного бюджету України, а у цій частині у встановлених відсотках розподілялись між зазначеними підприємствами, особами, які безпосередньо контролювали «програмні підприємства», та службовими особами органів податкової служби та іншими особами з числа державних службовців, які були задіяні у злочинній схемі.

Зокрема, у період часу з липня 2011 року по лютий 2014 року у якості «програмних» підприємств, які формували податковий кредит, тобто за прийнятою на той період в органах податкової служби категорією ризиковості відносились до «вигодоформуючих» підприємств - «податкових ям», злочинною організацією використано наступні підприємства: ТОВ "ПРЕМ`ЄР-ТРЕЙД" (); ТОВ "АЛЬФА КАРГО-ТРАНС" (); ТОВ "ЛАНТОРГ" (); ТОВ "УНІВЕРСАЛ ІНК" (); ТОВ "БОНДЖЕМ" (); ТОВАРНА БІРЖА "ПІВДЕННА УНІВЕРСАЛЬНА" (); ТОВ ''ТК ''РЕЙТИНГ ПЛЮС'" (); ТОВ "ІМПЕРІАЛ ТОРГ" (); ТОВ "ХІМІК-ТОРГ" (); ТОВ "СПЕЦТЕХНОЛОГІЯ-ПЛЮС" (); ТОВ "ОЛМАРС" (); ТОВ "ДОНПРОМТЕХНОЛОГИЯ" (); ТОВ "ПІОН+" (); ПП "РОСЦІУС" (); ТОВ "ІНВЕСТСЕЛЬПРОМ" (); ТОВ "ИРТЕК" (); ТОВ "СІЛЬГОСППРОМ" (); ТОВ "КОНСАР ТОРГ" (); ТОВ "АЛЬЯНС ПРОМ СХ" (); ТОВ "КАЛЕУС" (); ТОВ "СІЛЬТОРГ ТАВ" (); ТОВ "ВЕНЦІНГЕНТОРІНГ" (); ТОВ "ВІКТОРІ ОСТ" (); ТОВ`АРТМАР" (); ТОВ "АГРО СХІД" (); ТОВ "АЛЕКС ТОР" (); ТОВ "АРИС ПЛЮС" (); ТОВ "АЛЬФАВИТА" (); ТОВ "ВЕКС ІНВ" (); ТОВ "КРОКУС-21" (); ТОВ "ЕКО МЕТ" (); ТОВ "АВАНТА БІЗНЕС ГРУП" (); ТОВ "ПРИАЗОВ`Я" (); ТОВ "ДОН-АГРО-ПРОДУКТ" (); ТОВ "КОНСАЛТІНГ ХАРКІВ-ГРУПП" (); ТОВ "СТК АВРОРА" (); ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД КАПІТАЛ" (); ТОВ "ІНВЕСТ-ТРАНШ" (); ТОВ "АНТАРІО-ЮГ" (); ТОВ "НОКСТРЕН" (); ТОВ "АП ЄВРОТРАНЗИТ" (); П "ЮРАЙ" У ФОРМІ ТОВ (); ТОВ "УСК "РАФО" (); ТОВ "ПРЕМІУМ СОЮЗ" (); ТОВ "ТРЕЙДМАСТЕРС" (); ТОВ "ВАЛЕНС ТРЕЙД" (); ТОВ "МЕРІКОН КОНСАЛТ" (); ТОВ "ТЕРРАГРУП" (); ТОВ "ЛАФФЕР МЕНЕДЖМЕНТ" (); ТОВ "КЕРБ МЕНЕДЖМЕНТ" (); ТОВ "БОРДЕР-ЛАЙН" (); ТОВ "ГРЕО" (); ТОВ "БАКАЛЯР" (); ТОВ "ВІЛЬМОНА" (); ТОВ "АПРІОР СЕРВІС" (); ТОВ "МІРТОН" (); ТОВ "МРІЯ-2010" (); ТОВ "АЙРЕНС" (); ТОВ "МОЛДІНГ ПЛЮС" (); ТОВ "ЕНКОМ-ЮГ" (); ТОВ "ТІСА-ІНВЕСТ" (); ТОВ "НАВАЛ-ГРУП" (); ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УКРСЕРВІСГРУП" (); ТОВ "ЕКСПОТРЕЙД НЬЮ" (); ТОВ "ЕКСПОТРЕЙД ПЛЮС" (); ТОВ "НОМАКОН" (); ТОВ "МОЛЬФАРІС" (); ТОВ "СХІДНІ ТОРГІВЕЛЬНІ МЕРЕЖИ" (); ТОВ`СІТІГРУПІНВЕСТ" (); ТОВ "АВРОРА СК" (); ТОВ "СПЛАВСІСТЕМЗ" (); ТОВ "АКВА-МОДЕРН" (); ТОВ "СЕБРОВ" (); ТОВ "СПЕЦРУДСЕРВІС" (); ТОВ "СПРЕДТОРГ" (); ТОВ "ІНТЕРМЕТАЛІД" (); ТОВ "МЕТІЗА" (); ТОВ "ДІРАНО" (); ТОВ "МІНЕРАЛЕКС" (); ТОВ "ШВЕЛЛЕР" (); ТОВ "ІМПЕКСБУДСТРОЙ" (); ТОВ "ЛЕФЕРО" (); ТОВ "ПРИМТЕК" (); ТОВ "БАКАЛЯР ПЛЮС" (); ТОВ "ПРЕМІУМ-ДОН" (); ТОВ "ПРОМБУД СЕРВІС" (); ТОВ "КОМПАНІЯ "ДАМАКС" (); ТОВ "САН МАРІН" (); ТОВ "СК АНКЕР" (); ТОВ "МЕТИЗ-РЕМЗБУТ" (); ТОВ "ТКФ "ВОСТОЧНИЙ РЕГІОН-Р" (); ТОВ "СУА-Р" (); ТОВ "КАПІТАЛ СЕРВІС-ВОСТОК" (); ТОВ "РСК-ВОСТОК" (); ТОВ "РСК-ІНВЕСТ" (); ТОВ "МЕТАЛЛПРОМСОЮЗ" (); ПП "РОМСАН" (); ТОВ "ТАГ-ХАРКІВ" (), якими безпідставно задекларовано податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму 43 831 041 078 грн., що призвело до незаконного використання податкового кредиту на вказану суму суб`єктами господарювання реального сектору економіки України для зменшення податкових зобов`язань та, відповідно, втрат доходів Державного бюджету України від ненадходження податку на додану вартість на суму 43 831 041 078 грн. та від ненадходження податку на прибуток підприємств на суму 52 090 912 748 грн., а усього державі від ненадходження податків спричинено збитки на загальну суму 95 921 953 826 грн., що є тяжкими наслідками.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетний колишній начальник ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ОСОБА_12 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України.

Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що в період перебування підозрюваного ОСОБА_12 на зазначеній посаді з червня 2013 року по лютий 2014 року та в результаті вчинення інкримінованих останньому кримінальних правопорушень, державі заподіяні збитки в сумі 7 243 122 317 грн., що підтверджується доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.

Згідно з наявних у слідства даних, підозрюваним ОСОБА_12 здійснюється легалізація доходів, отриманих в результаті скоєння злочинною організацією кримінальних правопорушень, шляхом придбання для себе, членів родини та довірених осіб рухомого та нерухомого майна, відкриття депозитів у банківських установах тощо.

Таким чином, у органа досудового розслідування є підстави вважати, що шляхом вчинення вищевказаних дій підозрюваний ОСОБА_12 вживає дії, спрямовані на приховування одержаного злочинним шляхом майна та створює видимість його легального походження, зокрема за допомогою близьких родичів.

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також витягів з НАІС у власності доньки підозрюваного ОСОБА_12 - ОСОБА_6 , наявні такі об`єкти нерухомого та рухомого майна:
1) земельна ділянка загальною площею 0,1998 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий :12:009:0027 за адресою:

АДРЕСА_1 ) автомобіль LEXUS RX 350, 2010 року, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

01.06.2017 року прокурор групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, яке на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- земельну ділянку загальною площею 0,1998 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :12:009:0027 за адресою: Львівська область, Городицький р-н, сел. Суховоля, шляхом розпоряджатися вказаним майном;
- автомобіль LEXUS RX 350, 2010 року, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом заборони ОСОБА_6 та іншим особам у володінні (користуванні) яких перебуває вказане рухоме майно розпоряджатися та користуватися ним, з передачею на відповідальне зберігання першому слідчому відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України та ДП МВС "Інформ-Ресурси" (код 32248749).

01.06.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження №0003536 від 18.11.2016 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про необхідність накласти арешт на майно.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке прокурор просить накласти арешт відповідає вимогам ст. 170 КПК України, оскільки є предметом злочину.

Крім того, при винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, враховано достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, можливе застосування спеціальної конфіскації, доведеність прокурором мети застосування арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів.

Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги викладене в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна - адвокату ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 1 червня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 1 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003536 від 18.11.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 та іншими статтями КК України, якою було задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України - прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на нерухоме та рухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- земельну ділянку загальною площею 0,1998 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :12:009:0027 за адресою: Львівська область, Городицький р-н, сел. Суховоля, шляхом розпоряджатися вказаним майном;
- автомобіль LEXUS RX 350, 2010 року, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом заборони ОСОБА_6 та іншим особам у володінні (користуванні) яких перебуває вказане рухоме майно розпоряджатися та користуватися ним, з передачею на відповідальне зберігання першому слідчому відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України та ДП МВС "Інформ-Ресурси" (код 32248749), залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 и б а к