Справа № 727/8302/16-к
Провадження № 1-кп/727/70/17
У Х В А Л А
03 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю учасників судового кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника в інтересах обвинуваченого: ОСОБА_4
В С Т А Н О В И Л А:
Враховуючи, що 05 січня 2017 року о 10. 00 год. спливає двомісячний строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 приймаючи до уваги, що судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено, судом, в порядку визначеному ч. 3 ст. 331 КПК України винесено на розгляд учасників процесу питання доцільності продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до спливу двомісячного строку, оскільки вимогами наведеної норми Закону передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку … з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або з дня надходження до суду обвинувального акту та відповідно до абз.2 ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Захисником ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 суду заявлено клопотання про зміну застосованого до її підзахисного, обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід домашній арешт. Клопотання захисника підтримано обвинуваченим.
Прокурор (процесуальний у наведеному кримінальному провадженні) Чернівецької місцевої прокурори ОСОБА_3 у висловленій думці просив продовжити термін дії перебування під вартою ОСОБА_5 та відмовити в задоволенні клопотання захисника в інтересах обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Доводи мотивує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, зокрема що відносяться до категорії середньої тяжкості (ч.1 ст. 309 КК України) так і до категорії тяжкого злочину ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку з чим, зважаючи на санкцію кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, будучи на волі, може переховуватися від суду чим перешкоджати завершенню судового провадження справи; на думку прокурора вплинути і свідка сторони обвинувачення, який не допитаний в залі суду, а тому вважав, що ризики, які обгрунтовують доцільність продовження застосованого слідчим суддею до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишаються такими, що існують і обвинувачений може вчинити дії спрямовані на перешкоджання судовому провадженню, т.б. вчинити інші кримінальні правопорушення, зважаючи на соціальні зв`язки обвинуваченого в місці його постійного проживання, відсутність в останнього роботи та засобів на даний час до існування, при цьому зауважив на не доведеності стороною захисту із посиланням на докази при зміні йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, обставин що змінилися з періоду застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Відповідно, захисник ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 заперечили проти продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому і просили задовольнити заявлене ними клопотання про зміну запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників судового кримінального провадження, враховуючи наявність обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, як виняткового запобіжного заходу, метою і підставою якого є запобігання вчинити інше кримінальне правопорушення, суд з врахуванням наведених вимог закону та вимог ст. 197 КПК України, якою визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів та враховуючи матеріали кримінального провадження за обставинами встановленими в засіданні, які свідчать, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує сторона обвинувачення - прокурор, як підставу для продовження дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно продовжити термін дії застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту на який просить змінити сторона захисту, не забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які залишаються наявними і такими, що були предметом їх дослідження під час застосування запобіжного заходу, зокрема: - переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, перешкоджанню завершення судового провадження по справі і впливу на свідків, зокрема недопитаного в судовому засіданні свідка сторони обвинувачення.
Вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини 1950 р., визначено, що обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках, за встановленою процедурою та зокрема, при продовженні строку тримання під вартою, суд повинен оцінювати підстави доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні із урахуванням конкретних обставин справи і особи. Доводи сторони захисту про відсутність ризиків на момент розгляду поставленого на обговорення питання, суд не приймає до уваги, так як оцінка доказів судом не надана і згідно вимог КПК України підлягає лише у нарадчій кімнаті при ухваленні остаточного процесуального рішення; судове слідство по справі не завершено. При цьому, судом також звертається увага і на те, що захисником в обгрунтування доводів заявленого клопотання (в усній формі) не зазначено суттєвих змін в обставинах щодо особи її підзахисного обвинуваченого ОСОБА_5 , які не могли бути відомі при застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, натомість вказані обставини відносно наявності лише місця проживання обвинуваченого, були предметом дослідження та не вбачає підстав в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою ОСОБА_5 на домашній арешт і вважає, що слід продовжити раніше застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 лютого 2017 року до 10.00 годин.
Керуючись ст.ст. 197, 199, 331 ч.3 КПК України, суд,
Продовжити термін дії застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб - до 28 лютого 2017 року до 10.00 годин.
В задоволенні клопотання сторони захисту захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну застосованого до останнього запобіжного заходу з триманням під вартою на домашній арешт - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1