15.05.2017 Провадження № 1-кп/331/266/2017
Єдиний унікальний номер 333/2222/16-к
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
про повернення обвинувального акту прокурору
15 травня 2017 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника органу пробації ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8
ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:
До Жовтневого районного суду м.Запоріжжя за визначеною ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03 квітня 2017 року підсудністю надійшло кримінальне провадження з об-винувальним актом відносно неповнолітньої ОСОБА_9 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України.
Відносно обвинуваченої обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для закриття або зупинення провадження у справі відсутні, кримінальне провадження підсудне Жовт-невому районному суду м.Запоріжжя і наявні всі підстави для призначення судового розгляду, підстави для зміни або скасування запобіжного заходу відсутні.
Потерпіла ОСОБА_10 підтримала думку прокурора.
Захисник ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернен-ня обвинувального акту прокурору, вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК Ук-раїни, оскільки не містить обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, анкетні відомості про потерпілу ОСОБА_12 , обвинувачення викладене неконкретно, що пере-шкоджає неповнолітній обвинуваченій знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення її обвинувачують.
Обвинувачена ОСОБА_9 та її законний представник ОСОБА_12 підтримали клопо-тання захисника.
Прокурор та потерпіла проти повернення обвинувального акту заперечували.
Вислухавши думку учасників попереднього судового засідання щодо можливості призначен-ня судового розгляду кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити в тому числі такі відомості:
2.
п.5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встанов-
леними, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обви-нувачення.
Відповідно до частини 4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо
він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розсліду-вання (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивіль-ного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найме-нування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Статтею 91 ч.1 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримі-нального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування зако-нодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. № 8 суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення бу-ло конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого об-винувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Вказаний принцип закріплений у ст.6 Конвенції про захист прав людини та основопо-ложних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопору-шення має бути негайно й детально проінформований, зрозумілою для нього мовою, про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлума-чить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинува-чення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, так як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту дове-дення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» № 9783/82 п.79).
Право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп.«b» п.3 ст.6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47), тобто неконкретність та незрозумілість обвинувачення є порушенням п.«а» ч.3 ст.6 Європейської конвенції з прав людини та права особи на захист.
Також, у справі «Barbera Messegu and Jabardo v .Spain» від 06.12.1988 року( п. 146)
3.
Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного ( «Barbera Messegu and Jabardo v .Spain,judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, р.33, 77).
Згідно до обвинувального акту неповнолітній ОСОБА_9 висунуте обвинувачення у вчиненні 8 епізодів крадіжок належного потерпілій ОСОБА_10 майна, а саме в різний час, але за однакових обставин обвинувачена «знаходячись зі місцем свого мешкання, у приміщенні однієї з кімнат квартири АДРЕСА_1 , у шафі помітила шка-тулку, в якій виявила наявність золотої монети (інше майно), яка належить потерпілій ОСОБА_10 , та яку остання передала на тимчасове зберігання свідку ОСОБА_12 , … шляхом вільного доступу зі шкатулки викрала…», при цьому дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України та ч.2 ст.185 КК України (за ознакою повторності).
Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише сто-совно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Продовжуваний злочин характеризується такими ознаками: 1) він складається із двох чи більше самостійних діянь; 2) дані діяння містять у собі ознаки одного й того самого складу злочи-ну, тобто є юридично тотожними; 3) ці діяння віддаленні одне від одного проміжком часу; 4) усі діяння спрямовані на один і той самий об`єкт; 5) спричиняють єдиний суспільно небезпечний нас-лідок; 6) об`єднані єдиним злочинним наміром, тобто мають єдиний умисел і спільну мету, а от-же, з огляду на це є частинами одного цілого. Початком вчинення продовжуваного злочину є вчинення першого із декількох юридично тотожних діянь, а закінченим момент вчинення останньої із запланованих злочинних дій. Продовжувані злочини є одиничними злочинами і кваліфікуються за однією статтею (частиною статті) Особливої частини КК України.
Згідно до Реєстру (п.67 розділ ІІ) ОСОБА_12 постановою слідчого Комунарського ВП від 20.04.2016 р. визнана цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні, крім того, на теперішній час є законним представником неповнолітньої обвинуваченої, за текстом обви-
нувального акту вона є свідком.
Таким чином, органом досудового розслідування не визначений правовий статус ОСОБА_13 свідок, потерпіла (кримінальне провадження розпочато саме за її заявою), цивільний відповідач, законний представник неповнолітньої обвинуваченої.
При цьому, до обвинувального акту не доданий цивільний позов, відсутня розписка цивіль-ного відповідача про його отримання, не зрозуміло до кого пред`явлений цивільний позов під час
досудового розслідування (до підозрюваної, на теперішній час обвинуваченої чи до цивільного відповідача).
Таким чином, вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, обвинувачення викладено неконкретно, що позбавляє неповнолітнью обвинувачену права на захист проти висунутого обвинувачення, Реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає в повному обсязі вимогам ч.2 ст.109 КПК України, в зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2.
Відповідно до ч.3 п.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимо-гам цього Кодексу.
Під час підготовчого провадження захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_11 заявлені також клопотання про витребування певних документів та про закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_12 від обвинувачення.
Враховуючи, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недолі-ків, в теперішній час відсутні підстави для вирішення питань, пов`язаних з підготовкою та призна-ченням судового розгляду, в тому числі питань, викладених в клопотаннях захисника.
4.
Клопотання щодо продовження, зміни або обрання іншого запобіжного заходу не надходили.
На підставі викладеного та керуючись ст.314 КПК України, суд у х в а л и в:
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєс-
ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК Ук-
раїни, прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2 для усунення недоліків, зазначених в ух-
валі, протягом розумного строку.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_14