Справа № 138/1531/16-к
Провадження №:1-кп/138/21/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2017 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду обвинувальний акт з доданими матеріалами по кримінальному провадженню №0000110 від 06.02.2016 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого :

- 10.07.2013 Могилів-Подільським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 4 років 10 місяців обмеження волі. 17.09.2015 на підставі ухвали Крижопільського районного суду звільнено умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 2 місяці 14 днів;

- 17.05.2017 Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05.02.2016 близько 16:00 години, точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку свого знайомого ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_1 , помітив на столі мобільний телефон, після чого у нього виник умисел на заволодінням таким майном та звернення його на свою користь. В подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, переконавшись, що за його діями не спостерігають стороні особи, шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном марки «Нокіа 1600», у якому знаходився стартовий пакет «Київстар», на рахунку якого коштів не було. Телефон належав ОСОБА_12 . Після заволодіння телефоном ОСОБА_6 з місця поді зник, а викрадене привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 168,00 гривень.

Дії ОСОБА_6 по даному епізоду на стадії досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена повторно.
Суд вважає правильною таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого враховуючи таке.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного злочину визнав, надавши суду показання про те, що дійсно перебував в знайомих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Вони усі разом випивали. Помітивши в їх домі мобільний телефон марки Нокіа він його забрав і в подальшому залишив місце проживання вказаних знайомих уже з викраденим телефоном.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надав показання про те, що ОСОБА_14 жив у нього за адресою: АДРЕСА_2 і, одного вечора ОСОБА_6 був у них в гостях. Вони усі разом випивали. На наступний день ОСОБА_14 повідомив йому, що у нього зник мобільний телефон. Сорочан йому повідомив, що вважає, що телефон викрав ОСОБА_6 . Свідок знає ОСОБА_15 , оскільки вони разом в минулому відбували покарання. Сорочан теж знав ОСОБА_6 , оскільки також відбував колись з ним покарання.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні надав показання про те, що ОСОБА_15 знає, оскільки він відвідував магазин продуктів в якому свідок працював. В 2016 році його було запрошено, як понятого при видачі мобільного телефону ОСОБА_15 працівникам поліції. Це відбувалось в приміщенні поліції. Під час такої дії складались документи, які він підписав. Ще при такій дії був присутній ОСОБА_17 . Який телефон видавав ОСОБА_15 свідок не пам`ятає. В кабінеті при такій дії були присутні ОСОБА_15 , двоє понятих, тобто він та ОСОБА_17 , а також слідчий.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні надав показання про те, що ні з ОСОБА_15 ні з потерпілими в даному провадженні він не знайомий. Він був понятим у даній справі при видачі мобільного телефону ОСОБА_15 . Його запросили працівники поліції на початку лютого в 2016 році. Це відбувалось в 35 кабінеті в поліції. Особа видавала добровільно телефон. Він вказав що його викрав та добровільно видає поліції. Марку телефону свідок не пам`ятає, однак пам`ятає, що телефон був кнопочним. Документ про такі дій складався і він його підписав. Цей документ також підписував інший понятий - ОСОБА_18 .

Крім показань свідків, вина ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.02.2016, згідно якого надійшла усна заява від ОСОБА_12 , в якій він просить прийняти міри до невідомих йому осіб, які 05.02.2016 в період часу з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. із будинку АДРЕСА_2 , який належить його товаришу вчинили крадіжку, зокрема, його мобільного телефону марки «Нокіа» чорного кольору (Т.2, а.с. 88,89);

- протоколом добровільної видачі від 05.02.2016, згідно якого в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_19 . ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки «Нокіа 1600» в справному стані без пошкоджень, при цьому пояснив, що даний телефон він викрав у ОСОБА_12 під час відпочинку із останнім 05.02.2016 (Т.2,а.с. 91);

- висновком експерта №219 від 25.02.2016, згідно якого ринкова вартість з урахуванням зносу телефону марки «Нокіа 1600» станом на 05.02.2016, який було придбано 01.09.2014 за грошові кошти в розмірі 200,00 грн. могла складати 143,00 грн. (Т.2, а.с. 92-94);

- довідкою вартості СПД ОСОБА_20 «ДЖЕС МОБАЙЛ», згідно якої вартість сім-карти оператора «Київстар» станом на 05.02.2016 становить 25,00 грн. (Т.2, а.с. 95);

- протоколом огляду предмету від 09.02.2016, згідно якого було оглянуто мобільний телефон марки «Нокіа 1600», який ОСОБА_6 05.02.2016 добровільно видав працівнику поліції (Т.2, а.с. 96).

Та обставина, що кваліфікуючою ознакою даного злочину є вчинення злочину повторно підтверджується тим, що ОСОБА_6 10.07.2013 був засуджений Могилів-Подільським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 4 років 10 місяців обмеження волі. 17.09.2015 на підставі ухвали Крижопільського районного суду його було звільнено умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 2 місяці 14 днів. Тобто, на час вчинення даного злочину попередня судимість за ст. 185 КК України знята та погашена не була.

Крім того, 06.02.2016, близько 23:00 години, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, проник до підсобного приміщення, де з шафи, повторно, вчинив крадіжку дренажного водяного насосу моделі 550 РD, шляхом від`єднання його від шлангу. Після вчинення таких дій ОСОБА_6 з місця події зник, а викрадене привласнив та розпорядився ним на власний розсуд. Викрадене майно належало ОСОБА_21 .

Таким чином, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму 966,00 гривень.

На стадії досудового розслідування дії ОСОБА_6 по даному епізоду кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, тобто викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена повторно та поєднана з проникненням до приміщення.

Суд вважає правильною таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого враховуючи таке.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні даного злочину не визнав. Надав суду показання про те, що він прийшов до відділення поліції на виклик до дільничного ОСОБА_22 , який дав йому пакет зеленого кольору, і сказав віднести на вул.Рибну в м.Могилів-Подільський. Коли він прийшов на обумовлене місцем то там його зустріли працівники поліції. Самого ОСОБА_21 він не знає і ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні надав показання про те, що він інколи виходить на ринок, який розташований на вулиці Рибній для торгівлі. Одного разу, близько 11 год. чи 11 год. 30 хв., в лютому чи березні 2016 року до нього на ринку підійшов ОСОБА_15 з мішком. Він чисто з інтересу запитав, що той продає, а ОСОБА_15 повідомив, що насос. Він відкрив мішок та показав його. Насос був темного кольору, не новий, марку не пам`ятає. Насос був припорошений цементом. Свідок відмовився щось купувати у нього. Через день після цієї події до свідка підходили працівники поліції. ОСОБА_15 він запам`ятав. Раніше він ОСОБА_6 не знав. Вдруге ОСОБА_6 він побачив в поліції на впізнанні, де він підписався в тому, що ОСОБА_6 дійсно продавав насос.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні надав показання про те, що він не давав ОСОБА_6 жодних вказівок з приводу насосу.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину, крім показань свідка ОСОБА_23 , підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.02.2016, згідно якого ОСОБА_21 звернувся з усною заявою про те, що в період часу з 04.02.2016 по 08.02.2016, невідомі особи з приміщення сараю, шляхом вільного доступу вчинили крадіжку водяного електронасосу DSP синього кольору (Т.2, а.с. 128);

- протоколом огляду місця події від 08.02.2016 з фототаблицями до нього, згідно якого було оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_1 . При вході в середину прибудови будинку, з ліва по ходу розташована дерев`яна шафа, яка відчинена. В середині даної шафи розташований резиновий шланг. На момент огляду в шафі був тільки один шланг, а зі слів господаря в шафі відсутній насос, який зник в період часу з 05.02.-08.02.2016 (Т.2, а.с. 129-135);

- висновком експерта №221 від 29.02.2016, згідно якого ринкова вартість з урахуванням зносу дренажного насосу серії «DSP» моделі 550 PD станом на 06.02.2016, який було придбано 15.07.2015 за грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. могла складати 966,00 грн. (Т.2, а.с. 138-140);

- протоколом огляду місця події від 09.02.2016 з фототаблицею до нього, згідно якого на тротуарі, що розташована по провул.Столярному біля магазину «Тканини» в м.Могилів-Подільський Вінницької області, за участю понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , а також в присутності ОСОБА_6 , виявлено поліетиленовий пакет блакитного кольору. При огляді пакету встановлено, що в ньому знаходиться електронасос блакитного кольору (Т.2, а.с. 142-145);

- протоколом огляду предмета від 12.02.2016 з фототаблицями до нього, згідно якого було оглянуто дренажний насос, вилучений при огляді місця події 09.02.2016 (Т.2, а.с. 146-148);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.02.2016, з довідкою слідчого до нього, згідно якого свідок ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_6 (особа на фото під №4), який пропонував йому придбати водяний насос (Т.2, а.с. 151, 152).

Крім того, 13.02.2016 в вечірній час, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , помітив, як ОСОБА_9 діставала з книги грошові кошти. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на таємне заволодіння грошовими коштами потерпілої та звернення їх на свою користь. В подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що потерпіла спить та за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу з книги, що знаходився у тумбочці біля дивану, вчинив крадіжку грошових в сумі 300,00 гривень, купюрами по 100 та 50 гривень в кількості по дві штуки. Після вчинення крадіжки ОСОБА_6 з місця події зник, а викрадене привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 300,00 гривень.

Дії ОСОБА_6 по даному епізоду на стадії досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена повторно.
Суд вважає правильною таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого враховуючи таке.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні даного злочину не визнав. Надав суду показання про те, що грошей у ОСОБА_27 він не крав. Після того, як він з ОСОБА_9 розпивав спиртні напої і остання пішла спати, він пішов до ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , оскільки він у них ночував. На наступний день, ОСОБА_29 повідомила, що вона бачила ОСОБА_9 , яка їй сказала, що у неї зникли гроші в сумі 300,00 грн. На третій день, ОСОБА_6 викликали до поліції і повідомили йому, що це він скоїв крадіжку грошей.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 надала показання про те, що брати ОСОБА_30 та ОСОБА_31 прийшли до неї, щоб позичити грошей. Вона їх запросила присісти та випити горілки. Потім до неї в гості також прийшли ОСОБА_32 з співмешканкою та ОСОБА_33 . Вони усі разом сиділи у неї, відпочивали, розпивали спиртні напої. ОСОБА_6 теж вживав спиртне. Коли вони усі разом посиділи, ОСОБА_9 позичила ОСОБА_34 та ОСОБА_35 40,00 грн. Співмешканець потерпілої збирався в магазин і вона йому теж давала гроші. В дома в неї залишились ОСОБА_32 з співмешканкою і ОСОБА_36 . Вони теж уже мали йти додому. Гроші вона зберігала в книжці, в тумбочці і ОСОБА_36 бачив де потерпіла зберігала гроші, оскільки він бачив звідки вона діставала гроші для братів ОСОБА_37 і ОСОБА_38 . Гості розійшлись, а ОСОБА_15 залишився. Потерпіла сп`яніла, а тому вирішила лягти поспати. Співмешканець потерпілої пішов в магазин і тому перед тим, як вона лягала спати, двері вона не зачиняла бо чекала його. Коли вона прокинулась то побачила, що гроші зникли. Взагалі у неї було викрадено 300,00 гривень. Там були дві купюри по 100,00 грн., дві купюри по 50,00 грн. ОСОБА_6 пізніше сам признався потерпілій, що викрав в неї 300,00 грн., а саме 2 купюри по 100,00 грн. та 2 купюри по 50,00 грн. Крім неї ніхто не знав скільки грошей було в книжці, яка була в тумбочці.

Потерпіла також зазначила, що на час вирішення справи вона не має до нього претензій бо вона йому вже пробачила.

Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні надала показання про те, що ОСОБА_40 вона добре знає, оскільки він працював з її співмешканцем ОСОБА_41 . ОСОБА_6 не один раз ночував в їх домі. Одного разу ОСОБА_15 та її співмешканець заробили на роботі по 80,00 грн. та ввечері купили алкоголь. Вирішили усі разом піти в гості до знайомої ОСОБА_9 . Завітавши до ОСОБА_42 вони у неї трохи посиділи за столом де усі розпивали спиртні напої. Вона не бачила, як ОСОБА_9 комусь давала гроші. Коли вони усі виходили від ОСОБА_42 , за ними також вийшов чоловік потерпілої - ОСОБА_31 . ОСОБА_15 теж пішов з ними до дому де і заночував. В ОСОБА_43 в квартирі того вечора було багато осіб, а саме вона з ОСОБА_44 , ОСОБА_15 , а також ОСОБА_31 і ОСОБА_30 . Коли вони втрьох пішли додому, в кімнаті із ОСОБА_9 залишились ОСОБА_31 і ОСОБА_30 . Коли вони прийшли додому, ОСОБА_15 і ОСОБА_45 ще пили горілку. Вночі ОСОБА_15 нікуди не виходив. Вона в цьому впевнена, оскільки в іншому випадку вона б це почула. Коли ОСОБА_9 лягла спати свідок не бачила. На третій день ОСОБА_9 розказала їй про зникнення грошей в сумі триста гривень, а свідок про це розповіла тільки ОСОБА_46 .

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні надав показання про те, що вони з ОСОБА_47 після робочого дня купили горілку та пішли в гості до ОСОБА_27 . З ними також була жінка свідка ОСОБА_48 . В ОСОБА_43 вони випили і пішли додому. В ОСОБА_43 в гостях також були брати ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . В будинку ще був чоловік ОСОБА_49 . Свідок з дружиною та ОСОБА_15 пішли до додому до свідка, де вони поїли, помились і лягли спати. Коли вони йшли додому то в ОСОБА_43 ще залишались ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , а також чоловік ОСОБА_43 . По дорозі додому вони нікуди не заходили. ОСОБА_15 не залишався в ОСОБА_43 . Вона в той вечір була п`яна і її чоловік теж. Коли вони йшли додому то ОСОБА_50 просто сиділа на дивані.

Свідок ОСОБА_51 в судовому засіданні надав показання про те, що він зі своїм братом ОСОБА_52 одного вечора прийшли до ОСОБА_9 , щоб позичити по 20,00 грн. Коли зайшли до ОСОБА_9 то затримались. Через 20-30 хв. прийшли ОСОБА_6 , ОСОБА_39 та її чоловік ОСОБА_53 . ОСОБА_53 та ОСОБА_48 приблизно через пів години пішли додому. Свідок з братом отримавши в борг по 20,00 грн. через хвилин 20-30 залишили будинок потерпілої, а її чоловік пішов в магазин. Жанна прилягла на дивані, однак ОСОБА_6 залишився в квартирі.

Свідок ОСОБА_54 в судовому засіданні надав показання про те, що вони з братом прийшли до ОСОБА_43 позичити по двадцять гривень. Вони бачили, як вона діставала гроші десь біля пічки. Коли вони прийшли до ОСОБА_43 то вдома були лише вона та її чоловік. Згодом до неї в гості прийшли ОСОБА_53 , ОСОБА_36 та ОСОБА_55 . Пізніше ОСОБА_53 з ОСОБА_56 пішли додому, а ОСОБА_36 залишився у неї. Через пів години свідок з братом і чоловік ОСОБА_43 пішли на вулицю. Чоловік ОСОБА_43 пішов в магазин, а брати пішли додому. Жанна лягла спати, а ОСОБА_15 залишився з нею в квартирі.

Свідок ОСОБА_57 в судовому засіданні надав показання про те, що він проживає однією сімєю з потерпілою ОСОБА_27 . Одного вечора до них прийшли брати ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , щоб позичити по двадцять гривень у ОСОБА_43 . Потім прийшов ОСОБА_45 , ОСОБА_36 і ОСОБА_55 . Усі сиділи в їх домі, випивали спиртне. Жанна теж трішки випила. ОСОБА_50 позичила братам гроші. Гроші вона зберігала в книжці. Присутні, в тому числі і ОСОБА_36 бачили звідки вона діставала гроші. Потім свідок з братами ОСОБА_58 та ОСОБА_59 вийшли з будинку, а ОСОБА_50 лягла спати біля пічки. До того, з будинку також пішли ОСОБА_53 з ОСОБА_56 , які мали йти в кафе за горілкою. Він забарився близько хвилин тридцяти, а коли він прийшов додому то ОСОБА_60 уже теж не було. Він ліг спати, а вранці ОСОБА_50 виявила крадіжку грошей. ОСОБА_36 дійсно залишився у них вдома, але у них ніколи нічого не крали, і він не думав, що ОСОБА_36 таке зробить.

Показання свідків ОСОБА_61 та ОСОБА_28 суд не бере до уваги, оскільки вони є суперечними навіть показанням обвинуваченого та тому, що самі свідки повідомили суду, що вони перебувають в дружніх відносинах з ОСОБА_6 і він неодноразово залишався у них ночувати. Суд вважає показання даних свідків по суті події по даному епізоду такими, що надані з метою сприяння в ухиленні від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , оскільки вони повністю спростовуються показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_62 , ОСОБА_63 та ОСОБА_64 .

Крім показань потерпілої та свідків ОСОБА_62 та ОСОБА_63 , ОСОБА_65 вина ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину доводиться матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.02.2016, згідно якого ОСОБА_9 звернулася з усною заявою про те, що 13.02.2016 невідома особа, в період часу із 20 год. по 22 год., вчинила крадіжку її грошових коштів в сумі 300,00 грн. з приміщення її будинку, що розташований в АДРЕСА_3 (Т.2, а.с. 160);

- протоколом огляду місця події від 16.02.2016, згідно якого було оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_3 . В будинку в тумбочці, що знаходиться праворуч від ліжка розміщені книги. В книжці, розташованій із самого низу зі слів потерпілої знаходились грошові кошти в сумі 300,00 грн. На момент огляду грошові кошти в книжці не виявлено (Т.2, а.с. 162,163).

Крім того, 26.02.2016 близько 17:00 год. ОСОБА_6 знаходячись в будинку ОСОБА_66 , що по АДРЕСА_4 , шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, повторно, вирішив заволодіти мобільним телефоном марки «Samsung» моделі GT-E1200І чорного кольору, НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_67 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, за добровільною згодою ОСОБА_68 він узяв зазначений вище мобільний телефон та вийшов з будинку та з місця події зник, викрадене привласнив та розпорядився ним на власний розсуд. У телефоні знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_2 на рахунку якої коштів не було.

Таким чином, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_69 матеріальну шкоду на загальну суму 311 гривень 20 копійок.

Дії ОСОБА_6 по даному епізоду на стадії досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману - шахрайство, вчинене повторно.
Суд вважає правильною таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого враховуючи таке.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні даного злочину не визнав. Надав суду показання про те, що працівник поліції Тихолаз повідомив ОСОБА_6 , що необхідно поїхати в м. Хмельницький, а також зробити показник, що нібито в ОСОБА_68 зник телефон. ОСОБА_68 він знав досить давно, також бував в нього вдома. Телефон у ОСОБА_70 щоб подзвонити не брав. Телефон був вилучений у його знайомого таксиста ОСОБА_71 .

Свідок ОСОБА_72 в судовому засіданні надав показання про те, що він працює таксистом. Якось ввечері до нього зателефонував ОСОБА_73 та вони домовились про зустріч. При зустрічі ОСОБА_73 запропонував йому купити мобільний телефон. Свідок запитав у нього чи телефон не крадений і він його запевнив, що ні. Якої марки був телефон він уже не згадує, однак колір телефону був чорний. Свідок купив той телефон у ОСОБА_6 за 80,00 гривень. Потім поліція повідомила його, що телефон все таки крадений і він його віддав поліції. При цьому склали протокол в відділі поліції і він його підписав. Дату, коли це відбувалось він уже не пам`ятає, але йому здається, що була ще зима. ОСОБА_6 не розповів йому чий це телефон, а запевняв лише, що він не крадений.

Крім показань свідка, вина ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.02.2016, згідно якого надійшла усна заява від ОСОБА_68 про те, що 26.02.2016 близько 17 год. 00 хв. невідомий чоловік, який прийшов із його знайомим на ім`я ОСОБА_53 , знаходячись у його будинку АДРЕСА_4 , під приводом телефонного дзвінка, шахрайським шляхом заволодів його мобільним телефоном марки «Samsung» моделі GT-E1200І чорного кольору, НОМЕР_1 ,із сім карткою мобільного оператора «Кмївстар» - НОМЕР_2 (Т.2, а.с. 169,170);

- протоколом добровільної видачі від 02.03.2016, згідно якого ОСОБА_74 добровільно видав мобільний телефон марки «Samsung» моделі GT-E1200І, який він придбав у хлопця на ім`я ОСОБА_36 25.02.2016 за грошові кошти в сумі 80,00 грн. (Т.2, а.с. 174);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.03.2016, з фотознімками до нього, та з довідкою слідчого до нього, згідно яких ОСОБА_74 впізнав ОСОБА_6 (громадянин зображений на фото №4), який продав йому мобільний телефон (Т.2, а.с. 175,176);

- протоколом огляду предмета від 02.03.2016, згідно якого було оглянуто мобільний телефон марки «Samsung» моделі GT-E1200І чорного кольору, НОМЕР_1 (Т.2, а.с. 177);

- висновком експерта №368 від 22.03.2016, згідно якого ринкова вартість з урахуванням зносу телефону марки «Samsung GT-E 1200 І» станом на 25.09.2016, який було придбано 30.11.2014, за грошові кошти в розмірі 400,00 грн., могла становити 301,20 грн. (Т.2, а.с. 180-182);

- довідкою СПД ОСОБА_20 «ДЖЕС МОБАЙЛ» від 04.04.2016 №34 про те, що вартість сім-картки мобільного оператора «Київстар» бувшої у використанні станом на 26.02.2016 становить 10,00 грн.(Т.2, а.с.184).

Крім того, 09.03.2016 близько 14:00 години, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі будинку № 18 по вул. Грецька у м. Могилеві-Подільському Вінницької області, де разом з ОСОБА_75 ., ОСОБА_28 , ОСОБА_76 та ОСОБА_77 вживали спиртні напої. В результаті чого, від кількості випитого алкоголю ОСОБА_78 втратив свідомість та зазначені вище особи вирішили занести його до квартири АДРЕСА_5 , де останній проживає. Знаходячись у квартирі ОСОБА_6 маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, впевневшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи повторно вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung GT-E 1282 Т», належного ОСОБА_79 . В середині телефону знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 15,00 гривень. Після вчиненого ОСОБА_6 з місця події зник, викрадене привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_80 матеріальну шкоду на загальну суму 424 гривні 50 копійок.

Дії ОСОБА_6 по даному епізоду на стадії досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена повторно.
Суд вважає правильною таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого враховуючи таке.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні даного злочину не визнав. Надав суду показання про те, що він разом з ОСОБА_78 , ОСОБА_28 та ще двома чоловіками вживали в дворі будинку ОСОБА_81 спиртні напої. ОСОБА_78 сильно сп`янів, до втрати свідомості, тоді вони всі разом занесли ОСОБА_81 до нього в квартиру. Після чого вони усі разом вийшли з квартири. Телефон у ОСОБА_82 він не крав.

Свідок ОСОБА_83 в судовому засіданні надав показання про те, що ОСОБА_40 раніше не знав. Якось, свідок сидів випивав біля під`їзду будинку за місцем проживання з сусідом ОСОБА_84 , а також з ОСОБА_44 . Там був ще ОСОБА_85 та ОСОБА_86 . ОСОБА_87 напився та впав, а тому його занесли в квартиру. Він проживає з дружиною, однак в той час вона була на роботі. На наступний день свідок дізнався, що в ОСОБА_88 пропав телефон. Вони усі там були в стані алкогольного сп`яніння, але чи ОСОБА_15 пив, він не бачив. Коли хлопці занесли ОСОБА_88 в квартиру то свідок не бачив, хто з них виходив з будинку і в якій послідовності.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні надав показання про те, що 09.03.2016 він разом з ОСОБА_6 на вул.Грецькій в м.Могилів-Подільський Вінницької області підійшли до хлопців, а саме до ОСОБА_81 , ОСОБА_89 та ОСОБА_90 та разом з ними почали вживати алкогольні напої. Вживали спиртне усі. В цей час ОСОБА_78 так сильно сп`янів, що аж втратив свідомість, в зв`язку з чим ОСОБА_6 , ОСОБА_91 та ОСОБА_28 занесли його до нього в квартиру. ОСОБА_6 вийшов разом з ними з квартири. Не пам`ятає, як двері відкривали та закривали, однак виходили з квартири усі разом.

Свідок ОСОБА_91 в судовому засіданні надав показання про те, що ОСОБА_15 знає, оскільки він його друг. Дружать вони уже років 5 чи 6 і у них відносини гарні. Також знайомий і з ОСОБА_92 . 09.03.2016 він, ОСОБА_93 та ОСОБА_15 , ОСОБА_94 та ОСОБА_28 відпочивали разом. Коли свідок прийшов то ОСОБА_95 уже був п`яний. Вони ще випили. ОСОБА_95 згадав що у нього немає телефону, і він думав, що залишив його вдома, казав про це за столом. Після того, як вони випили ще ОСОБА_93 став дуже п`яним, і вони віднесли його додому та положили на диван. Вони його заносили в квартиру втрьох. В квартирі було дві кімнати. З квартири він виходив самий останній. Ключа у нього не було, щоб замкнути. Після того, як занесли ОСОБА_96 вони допили горілку і розійшлись по домах. ОСОБА_15 пішов з ОСОБА_44 .

Свідок ОСОБА_97 в судовому засіданні надав показання про те, що ОСОБА_6 знає. Одного разу ОСОБА_15 прийшов до нього на ринок, де свідок здійснює підприємницьку діяльність та запропонував свідку купити мобільний телефон. Він запитав ОСОБА_15 , чи телефон крадений, але той відповів, що ні. Це було 10.03.2016. Телефон марки «Самсунг 1282», чорного кольору, бувший у використанні. Телефон не з дорогих, а тому за нього свідок віддав йому 100,00 грн.

Крім показань свідків, вина ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.03.2016 згідно якого надійшла усна заява ОСОБА_81 про те, що 09.03.2016 в першій половині дня, невідома особа шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1282 Т» чорного кольору, який ОСОБА_78 придбав 10.06.2015 з сім-картою на рахунку якої знаходились кошти в розмірі 40,00 грн. (Т.2, а.с. 188);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.03.2016, з довідкою до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_78 впізнав ОСОБА_6 (громадянина зображеного на фото №4), як особу, яка на його думку викрала його телефон (Т.2, а.с. 190,191);

- протоколом добровільної видачі від 19.03.2016 згідно якого ОСОБА_97 добровільно видав мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1282 Т», який йому залишив чоловік, якого він зможе впізнати (Т.2, а.с. 192);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2016, з довідкою до нього, згідно якого ОСОБА_97 впізнав ОСОБА_6 (громадянина зображеного на фото №4), як чоловіка, який продав йому мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1282 Т» (Т.2, а.с. 193,194);

- протоколом огляду предмету від 21.03.2016, згідно якого було оглянуто мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1282 Т» чорного кольору (Т.2, а.с. 195);

- висновком експерта №466 від 06.04.2016, згідно якого ринкова вартість з урахуванням зносу телефону марки «Samsung GT-E 1282 Т» станом на 09.03.2016, який було придбано 10.06.2015 за грошові кошти у розмірі 470,00 грн., могла становити 399,50 грн. (Т.2, а.с. 198-200);

- довідкою СПД ОСОБА_20 «ДЖЕС МОБАЙЛ» №35 від 04.04.2016 про те, що вартість сім-картки мобільного оператора «Київстар» бувшої у використанні станом на 09.03.2016 становить 10,00 грн. (Т.2, а.с. 201).

Крім того, 10.03.2016 близько 14:00 години ОСОБА_6 знаходився біля кафе «Печена картопля», що по вул. Стависька,71, в м.Могилеві-Подільському Вінницької області, і в ході його спілкування з ОСОБА_10 та ОСОБА_98 у них виник конфлікт, в результаті якого ОСОБА_6 наніс кілька ударів ОСОБА_99 . Останній в результаті нанесених ударів втратив рівновагу та упав на землю. Після чого, ОСОБА_6 швидко наблизився до ОСОБА_10 та наніс останньому один удар кулаком в область голови, в результаті чого останній втратив рівновагу та присів, але свідомість не втратив. В подальшому ОСОБА_6 маючи умисел на заволодіння чужим майном, засунувши руку до карману куртки, в яку був одягнутий ОСОБА_10 , відкрито, повторно заволодів його мобільним телефоном марки «Samsung SG-X 210», в середині якого знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» на рахунку якої коштів не було. Після чого, з місця події зник, викрадене привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 268 гривень 90 копійок.

Дії ОСОБА_6 по даному епізоду на стадії досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна - грабіж, вчинений повторно.
Суд вважає правильною таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого враховуючи таке.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні даного злочину не визнав. Надав суду показання про те, що він 10.03.2016 він дійсно був в кафе, яке розташоване на території автовокзалу, і у нього виникла сутичка з ОСОБА_10 та ОСОБА_100 . Він наніс їм кілька ударів. Разом з тим, факт того, що він викрав телефон у ОСОБА_10 він не визнає. Він телефон не викрадав, а просто забрав в потерпілого. Після сутички він одразу пішов до поліції, де дільничному інспектору віддав даний телефон, щоб той повернув його ОСОБА_10 , коли він прийде знімати побої.

Потерпілий ОСОБА_10 судовому засіданні надав показання про те, що він прийшов з товаришем ОСОБА_101 в кафе «Картопля». Зайшли, випили по стакану пива і пішли на вулицю курити. Потім прийшов ОСОБА_6 . З невідомих потерпілому причин, ОСОБА_6 почав бити ОСОБА_102 . Потім вдарив потерпілого в вухо та забрав телефон. ОСОБА_10 розбороняв ОСОБА_6 та ОСОБА_103 . Після того, як ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_10 той присів біля паркану, а ОСОБА_6 забрав з його кишені мобільний телефон. Телефон був в кишені куртки, і замок кишені закритий не був. Після удару ОСОБА_10 сидів ще декілька хвилин, а ОСОБА_6 просто пішов звідти. Потерпілий його не наздоганяв. Подія була 09 чи 10 березня 2016 року, в обідній час. Телефон у нього був марки «Самсунг», чорного кольору. Після цієї події потерпілий пішов в поліцію та повідомив про злочин. Через тиждень телефон йому повернули в поліції. ОСОБА_15 він добре запам`ятав.

Також, в судовому засіданні потерпілий повідомив суду, що претензій до обвинуваченого він не має, оскільки телефон йому повернуто.

Свідок ОСОБА_104 надав показання про те, що ОСОБА_105 це його зять. 10.03.2016 вони з ОСОБА_106 відпочивали в кафе «Печена картопля», яке знаходиться біля ринку. Свідка і ОСОБА_107 побив ОСОБА_15 , після чого свідок пішов додому. Коли ОСОБА_15 його побив то свідок одразу пішов додому. Потім ОСОБА_108 йому розповідав, що ОСОБА_15 його теж побив та ще й забрав телефон. Салієва запам`ятав по очах та бровах.

Крім показань свідка та потерпілого, вина ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого надійшла усна заява від ОСОБА_10 , який просить прийняти міри до невідомої особи на ім`я ОСОБА_36 , який 10.03.2016 близько 14 год. 00 хв. в ході суперечки із ОСОБА_109 , поблизу кафе «Печена картопля» по вул.Ставиській в м.Могилів-Подільський спричинив йому тілесні ушкодження, після чого забрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Самсунг» (Т.2, а.с. 204);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.03.2016, з довідкою слідчого до нього, згідно якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 (особу зображену на фото №4), як особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження та заволоділа його телефоном (Т.2, а.с. 208,209);

- заявою про добровільну видачу мобільного телефону від 10.03.2016, де ОСОБА_6 видав мобільний телефон, який він викрав у громадянина на ім`я ОСОБА_36 в м.Могилів-Подільський по вул. Ставиській в кафе «Картопля» (Т.2, а.с. 210);

- протоколом огляду предмета від 19.03.2016, згідно якого було оглянуто мобільний телефон марки «Самсунг» (Т.2, а.с. 211);

- висновком експерта №472 від 06.04.2016, згідно якого ринкова вартість з урахуванням зносу телефону марки «Samsung SGX-X 210», станом на 10.03.2016, який було придбано 03.07.2015 за грошові кошти в сумі 300, 00 грн., могла становити 258,90 грн. (Т.2, а.с. 214-216);

- довідкою СПД ОСОБА_20 «ДЖЕС МОБАЙЛ» №36 від 04.04.2016 про те, що вартість сім-картки мобільного оператора «Київстар» бувшої у використанні станом на 09.03.2016 становить 10,00 грн. (Т.2, а.с. 217);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.04.2016, з довідкою слідчого до нього, згідно якого свідок ОСОБА_104 впізнав ОСОБА_6 (громадянина зображеного на фото №4), як особу, яка спричинила йому та його знайомому тілесні ушкодження (Т.2, а.с. 221,222).

Суду також надано було висновок експерта №75 від 11.03.2016, згідно якого на підставі судово-медичної експертизи у ОСОБА_10 будь-яких зовнішніх тілесних ушкоджень не виявлено, однак суд вважає такий доказ неналежним, оскільки він не містить інформації по суті події з такою правовою кваліфікацією, як ч.2 ст. 186 КК України.

Враховуючи викладене доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_6 не видавав працівникам поліції викрадені мобільні телефони та не підписував документи про добровільну видачу таких речей не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Сам ОСОБА_6 надав показання, що він вчинив крадіжку мобільного телефону належного ОСОБА_12 , а також те, що він відкрито відібрав телефон у ОСОБА_10 та в подальшому добровільно віддав його працівникам правоохоронного органу.

Крім того, за клопотанням сторони захисту ухвалою суду від 03.04.2017 проведено судову почеркознавчу експертизу.

Разом з тим, згідно висновку експерта № 183-П від 30.06.2017, підпис від імені ОСОБА_6 в нижній частині оригіналу заяви про добровільну видачу мобільного телефону марки «Samsung 210», датовану 10.03.2016, тобто телефону належного ОСОБА_10 , ймовірно виконаний ОСОБА_6 . Щодо вирішити по суті питання «Чи виконано підпис в оригіналі протоколу добровільної видачі мобільного телефону марки «Nokia 1600» від 05 лютого 2016 року в графі «Учасник» та в оригіналі заяви про добровільну видачу мобільного телефону марки «Samsung 210» від 10 березня 2016 року від імені ОСОБА_6 ним особисто чи іншою особою?» не представляється можливим у зв`язку із мали об`ємом графічного матеріалу досліджуваного підпису, простим виконанням досліджуваного підпису та відсутнім комплексом ознак для будь-якого висновку.

Також, за клопотанням сторони захисту допитана в якості свідка ОСОБА_110 надала показання про те, що вона є матір`ю ОСОБА_6 . В вересні 2015 року ОСОБА_6 приїхав з місць позбавлення волі та привіз з собою дружину. 09.03.2016 його вдома не було. В цей день до неї зателефонувала якась дівчина, та сказала, що ОСОБА_111 виїхав з м. Хмельницького. Трохи згодом до неї зателефонували працівники поліції і повідомили, що ОСОБА_6 затриманий. Крім того, вона повідомила, що в ОСОБА_6 було 2 мобільних телефони, один сенсорний - його, а інший старенький марки «Самсунг», оскільки вона йому віддала свій.

Таким чином, показання даного свідка суд вважає неналежним доказом на підтвердження того, що ОСОБА_6 не вчиняв будь-який з інкримінованих йому злочинів та того, що він винен в їх вчинені.

При вирішенні даного кримінального провадження суд зважає на те, що згідно роз`яснень, які містяться в п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння).

Прокурор в судовому засіданні орієнтував суд на необхідність призначення ОСОБА_6 покарань: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Також зазначив, що на підставі ч. 1 ст. 70 КК України слід визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, шляхом часткового складання призначених покарань, а на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднати до вказаного покарання, покарання за вироком Мурованокуриловецького районного суду та визначити остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що при призначені покарання його підзахисному по епізоду викрадення мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_12 суду слід обмежитись мінімальним покаранням, з огляду на те, що свою вину по даному епізоду обвинувачений визнав. З приводу інших епізодів то захисник просив суд обвинуваченого виправдати, оскільки він заперечує факт вчинення ним таких злочинів та те, що він видавав працівникам поліції речі, які були викрадені в потерпілих, а відтак виникають сумніви щодо доведеності його вини у вчиненні даних злочинів стороною обвинувачення.

Враховуючи вказані вище висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні вказаних вище злочинів, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Злочини, передбачені ч.2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Злочини, передбачені ч.3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України є тяжкими злочинами.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, в часу умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за одним з попередніх вироків суду в 2015 році до часу затримання в межах даного кримінального провадження він неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення (Т.2, а.с. 100), він не працює, не одружений, утриманців не має. Цивільні позови до обвинуваченого на стадії досудового розслідування, підготовчого судового засідання та до судового розгляду справи не пред`являлись. Усі викрадені речі, за виключенням грошових коштів, повернуто їх власникам працівниками поліції.

Обставиною, що обтяжує покарання за вчинення злочинів відносно потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_82 є вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

По інших епізодах така обставина стороною обвинувачення не доведена.

Обставиною, що пом`якшує покарання по епізоду викрадення майна в ОСОБА_12 є щире каяття.

По інших епізодах обставин, що пом`якшують покарання суд не встановив.

Враховуючи положення ст. 50 КК України особу обвинуваченого, кількість вчинених ним злочинів, те, що усі вони є злочинами проти власності суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

При визначені остаточного покарання за даним вироком суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст. 70 КК України.

Крім того, в ході вирішення даного кримінального провадження, ухвалою від 25.01.2017 суд змінив відносно обвинуваченого дію запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, однак ОСОБА_6 такий захід порушив та залишив своє місце проживання, в зв`язку з чим його було оголошено в розшук. З часу залишення місця проживання та до його затримання, а саме 11.02.2017, він вчинив ще один злочин за ч. 2 ст. 185 КК України, що свідчить про те, що обвинувачений не робить відповідних висновків та не бажає ставати на шлях виправлення.

Відтак, суд вважає, що застосуванню також підлягає ч.4 ст. 70 КК України і при визначені остаточного покарання згідно даної норми обвинуваченому слід визначити остаточне покарання шляхом повного складання покарань призначених за цим вироком та за вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17.05.2017.

Процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз та судової почеркознавчої експертизи слід стягнути з ОСОБА_40 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому слід зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення, з дня обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто 16.03.2016 до дня зміни запобіжного заходу на домашній арешт, тобто до 25.01.2017, а також з дня повторного обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах даного кримінального провадженні, тобто 02.03.2017 і до 20.06.2017, включно, тобто до моменту внесення змін до даної норми.

Керуючись ст. 12, 50, 63, 70, ч. 5 ст. 72, ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, ст. 100, 122-124, 368-370, 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явлених обвинуваченнях за:

-ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

-ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

-ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років;

-ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом повного складання покарання за даним вироком та покарання призначеного за вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17.05.2017, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Початок строку покарання рахувати з дня затримання, тобто з 16.03.2016.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 16.03.2016 до 25.01.2017, включно та з 02.03.2017 по 20.06.2017, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в загальній сумі 1493 (одна тисяча чотириста дев`яносто три) гривні 40 копійок та судової почеркознавчої експертизи в сумі 1977 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят сім) гривень 40 копійок.

Речові докази:
- мобільний телефон марки «Nokia 1600» ІМЕІ НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_12 повернути йому, як власнику (Т.2, а.с.97,98);

- дренажний насос серії «DSP», моделі 550 PD, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_21 повернути йому, як власнику (Т.2, а.с.149);

- мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1200 I», ІМЕІ № НОМЕР_4 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_66 повернути йому, як власнику (Т.2, а.с.178);

- мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1282 T», ІМЕІ 1) НОМЕР_5 , 2) НОМЕР_6 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_112 повернути йому, як власнику (Т.2, а.с.196);

- мобільний телефон марки «Samsung SGX-X 210», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_10 , повернути йому, як власнику (Т.2, а.с.212).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити потерпілим.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_113 , ОСОБА_114