ун. № 759/4451/17
пр. № 1-кп/759/343/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за № 0010619 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , захисник: ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 у невстановлений час та місці, при невстановлених обставинах, у невстановленої особи незаконно придбав для особистого вживання без мети збуту психотропну речовину амфетамін, яка знаходилась в поліетиленовому пакеті з пазовим замком, яку залишив при собі. Коли ОСОБА_3 27.11.2014 приблизно о 03 год. 30 хв. проходив біля будинку № 2-Б по вулиці Чаадаєва в м. Києві, то він був викритий працівниками міліції, які виявили та в подальшому вилучили з правої кишені штанів останнього поліетиленовий пакет з пазовим замком із порошкоподібною речовиною білого кольору в середині, яка містить психотропну речовину амфетамін, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,373 г. Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
20.03.2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0010619, та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою прокурор та обвинувачений за участю захисника дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Думку обвинуваченого підтримала його захисник ОСОБА_5 .
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту, а тому ці його дії за ч. 1 ст. 309 КК України кваліфіковано вірно, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання .
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 20.03.2016 року про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20.03.2017 року покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Зобов`язати ОСОБА_3 протягом місяця з дня затвердження угоди про визнання винуватості сплатити на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи № 3176, вартість якої складає 887 (вісімсот вісімдесят сім) гривень 04 коп.
Речовий доказ: психотропну речовину амфетамін, яка знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Святошинського УП Національної поліції в м. Києві, знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_6