Справа № 473/19/17
У Х В А Л А
іменем України

"02" березня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0001371 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців.
Потерпілий ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_9 клопотання прокурора підтримали.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти заявленого клопотання, посилаючись на відсутність обґрунтованої підозри та ризиків.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до такого.
На даний час обвинувачений перебуває під вартою, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.01.2017 р. обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 06.03.2017 р.
При продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом враховано ризики, передбачені ст.177 КПК України та особу обвинуваченого.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 7-ти до 15-ти років позбавлення волі, є громадянином іншої держави. Обвинувачений може переховуватися від суду, про що свідчить така обставина, як тяжкість покарання, оскільки, відповідно до п.36 Рішення Європейського Суду з прав людини від 20 травня 2010 року справі «Москаленко проти України», Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Тобто існують ризики, визначені ст.177 КПК України, які не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Разом з тим, суд враховує положення п.79 Рішення Європейського суду у справі Харченко проти України від 10 лютого 2011 року, де зазначається, що продовження тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості (справа «Лабіта проти Італії») [GC], N 26772/95, п. 153, ЄКПЛ 2000 IV).
Враховуючи зазначене, обвинуваченого ОСОБА_6 в подальшому належить утримувати під вартою, суд не знаходить підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - продовжити до «01» квітня 2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) ОСОБА_1

Суддя (підпис) ОСОБА_11

Суддя (підпис) ОСОБА_3
З оригіналом згідно:
Суддя -