Справа № 520/2146/17
Провадження № 1-кп/520/772/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2017 року колегія суддів Київського районного суду міста Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
перекладача ОСОБА_7
розглянувши у залі суду у підготовчому закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002578 від 27.08.2016 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 152 ч.4, 115 ч. 2 п.п.2,9 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
В провадження Київського районного суду м.Одеси поступило кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0002578 від 27.08.2016 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 152 ч.4, 115 ч. 2 п.п.2,9 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить суд призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України.

Згідно письмової заяви потерпілої ОСОБА_9 видно, що потерпіла просить про розгляд справи судом в стадії підготовчого судового засідання у її відсутність, тому суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.315, ст.325 КПК України розглянув справу в стадії підготовчого судового засідання у відсутність потерпілої.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 подав суду письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Мотивує клопотання тим, що, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, в порушення вимог КПК України у обвинувальному акті відсутнє зазначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в фактичних обставинах кримінального правопорушення містяться суперечності та неточності, не встановлений точний час, і фактичні дії. В обвинувальному акті слідчим викладено лише зміст підозри та частину тих фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 і їх правова кваліфікація.

Крім того, захисник вважає, що реєстр матеріалів досудового розслідування складений з порушенням вимог ст. 109 КПК України, в ньому не відображено внесення відомостей про кримінальне правопорушення щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , а лише зазначен факт події, не вказано час проведення процесуальних дій, а зазначено лише дата.

Також захисник вважає, що в період досудового розслідування було порушено право обвинуваченого ОСОБА_8 на захист у зв`язку з тим, що обвинуваченому в період досудового розслідування не був наданий перекладач з української на російську мову, так як ОСОБА_8 не розуміє українську мову.

Також захисник ОСОБА_6 заявив суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Мотивує клопотання тим, що ОСОБА_8 хворіє на тяжку хворобу, а також не має намірів перешкоджати кримінальному провадженню.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника про повернення зазначеного обвинувального акту прокурору та клопотання про зміну запобіжного заходу.
Прокурор вважає клопотання захисника про повернення обвинувального акту не обґрунтованим та просить суд відмовити в задоволенні клопотання.

Щодо клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 прокурор вважає, що немає підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , так як ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особо тяжких кримінальних правопорушень, може здійснити спробу переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню.

Вислухавши думки учасників судового провадження, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками не відповідають вимогам КПК України, так як досудове слідство допустило істотні порушення вимог чинного законодавства України.

Відповідно до положень ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно припису ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, та у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд, на підставі п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд має право повернути прокурору обвинувальний акт.

Згідно із приписом п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, ст.109 КПК України передбачені вимоги до реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до положень ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України.

Крім того, однією із основних засад кримінального провадження, згідно до п.13 ч.1 ст.7 КПК України, є забезпечення права на захист. Значення цієї засади відображено у ч.2 ст.20 цього Кодексу, яка передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Право підозрюваного, обвинуваченого на захист є конституційною гарантією, яка закріплена положеннями ст.ст. 59, 63 Конституції України, та є однією з основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Основного Закону.

Забезпечення права людини на захист від обвинувачення у вчиненні злочину закріплено у ст. 11 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року.

Відповідно до ст.29 КПК України особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, користуватися у разі необхідності послугами перекладача.
Зі змісту вказаної норми закону вбачається, що зазначена гарантія щодо забезпечення права на перекладача розповсюджується на осіб, відносно яких є достатні підстави вважати, що вони не володіють чи недостатньо володіють державною мовою. В протилежному випадку, такі клопотання обвинуваченого слід розцінювати як зловживання правом.
Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, компетентні органи повинні задовольнити клопотання обвинуваченого про переклад висунутих щодо нього обвинувачень та участь у справі перекладача, крім випадків, коли встановлено, що обвинувачений насправді достатньою мірою володіє національною мовою (Рішення «Брозічек проти Італії»).
В судовому засіданні з пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 судом встановлено, що обвинувачений українську мову не розуміє.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, щоОСОБА_8 ромської національності, українською мовою не володіє, протягом життя перебував у такому мовному середовищі, де українська мова не є мовою спілкування. При викладених обставинах суд не може прийти до висновку, що обвинувачений, вказуючи, що не володіє українською мовою, зловживає правом, оскільки суд в судовому засіданні переконався в тому, що обвинувачений не володіє українською мовою, не розуміє не те що недостатньо, а взагалі не володіє українською мовою, не розуміє висунуте обвинувачення, яке викладене тільки українською мовою.
Реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження не містить інформації про забезпечення під час досудового розслідування обвинуваченому права на перекладача та дотримання вимог ст. 290 КПК України, а саме: про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за участю перекладача, на мові, яка зрозуміла обвинуваченому.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в період досудового розслідування ОСОБА_8 не був наданий перекладач матеріалів кримінального провадження на зрозумілу для обвинуваченого рідну мову чи російську мову, чим органом досудового розслідування порушено право обвинуваченого на захист від висунутого обвинувачення.
Інших підстав для повернення обвинувального акту судом не встановлені.
Згідно до вимог чинного законодавства України судом в стадії підготовчого судового засідання встановлені істотні порушення вимог норм КПК України та кримінального законодавства України і тому на підставі ч.1 ст.412 КПК України суд приходить до висновку про те, що вказані, як встановлені судом, істотні порушення чинного законодавства України, без їх належного усунення досудовим слідством, будуть перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення по даній справі і у випадку при викладених обставинах, призначення справи до судового розгляду по суті будуть вже істотними порушеннями, яке може допустити вже суд, розглядаючи справу по суті.
Тому, суд вважає, що наведені, як встановлені судом, порушення прав обвинуваченого на стадії досудового розслідування повинні бути усунуті органом досудового розслідування, а не судом, оскільки чинним КПК України не передбачена така компетенція суду чи обов`язок суду, на стадії судового провадження вчиняти дії, які вчиняються досудовим слідством в стадії досудового розслідування, які входять в обов`язок посадових осіб при досудовому слідстві.
Дослідивши клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого, вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що не встановлено правових підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , тому в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 20, 29, ст.42, 109, 291, 314, 369-372 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002578 від 27.08.2016 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 152 ч.4, 115 ч. 2 п.п.2,9 КК України -повернути прокурору прокуратури Одеської області.

Зобов`язати прокурора прокуратури Одеської області усунути недоліки зазначені в ухвалі суду.

Захиснику ОСОБА_6 і обвинуваченому ОСОБА_8 в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3

Головуючий ОСОБА_1