Справа № 686/820/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця за контрактом на посаді номера обслуги гранатометного відділення групи вогневої підтримки 3 загону спеціального призначення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат, участь у проведенні антитериростичної операції не приймав, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, який проходить військову службу за контрактом на посаді номера обслуги гранатометного відділення групи вогневої підтримки 3 загону спеціального призначення військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, порушуючи військову дисципліну, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування військової частини, 01 червня 2016 року близько 08 год. 00 хв. самовільно залишив (в умовах особливого періоду) військову частину польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та по 29 серпня 2016 року, до моменту з`явлення до місця служби проводив службовий час на власний розсуд.
Він же, діючи з єдиним умислом на тимчасове ухилення від несення обов`язків військової служби, у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування 30 серпня 2016 року близько 08 год. 00 хв. самовільно залишив (в умовах особливого періоду) військову частину польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та по 28 грудня 2016 року, до моменту з`явлення до військової прокуратури Хмельницького гарнізону, проводив службовий час на власний розсуд, перебуваючи за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
23 січня 2017 року між прокурором і обвинуваченимОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на таких умовах:
-обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні;
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. Обвинувачений свою винуватість у вчиненому визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Позицію обвинуваченого підтримав його захисник адвокат ОСОБА_5 .
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи винного, який характеризуються посередньо, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватостізатвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд
Укладену 23 січня 2017 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про визнання винуватостіу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, - затвердити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: