Справа №573/1445/15-к
Номер провадження 1-в/573/6/17

УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
15 травня 2017 року суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , розглянув заяву засудженого ОСОБА_2 про роз`яснення вироку суду,

в с т а н о в и л а:
Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 18 березня 2016 року ОСОБА_2 засуджений за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 06 грудня 2016 року зазначений вирок залишений без змін і з цього часу він набрав законної сили.

16 лютого 2017 року до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_2 про роз`яснеення зазначеного вище вироку суду.

В судове засідання 30 березня 2017 року засудженого ОСОБА_2 з Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" не доставили в зв`язку з хворобою, тому розгляд заяви був відкладений на 27 квітня 2017 року.

27 квітня 2017 року ОСОБА_2 знову не доставили до суду, оскільки з ДУ "Сумський слідчий ізолятор" його перевели до Сумської виправної колонії №116 для відбування покарання, при цьому згоди суду на його переведення не було.

27 квітня 2017 року судом була винесена ухвала про проведення наступного судового засідання 15 травня 2017 року в дистанційному провадженні (у режимі відеоконференції) під час трансляції з приміщення Сумської виправної колонії

Але в судовому засіданні засуджений ОСОБА_2 відмовився від його проведення в дистанційному провадженні, також категорично заперечував проти проведення судового засідання без його участі.

Частиною 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні від 15.08.2008 у справі «Надточій проти України» ( заява № 7460/03, п. 26) ЄСПЛ зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

З метою забезпечення рівності прав всіх учасників провадження, враховуючи, що засуджений ОСОБА_2 тримається під вартою і самостійно реалізувати своє право бути присутнім особисто в судовому засіданні не має можливості, тому вважаю за необхідне перевести його із Сумської виправної колонії УДПтС України в Сумській області (№116) до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" з метою подальшої доставки його до Білопільського районного суду для розгляду заяви про роз`яснення вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 380 КПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:
Засудженого ОСОБА_2 перевести із Сумської виправної колонії УДПтС України в Сумській області (№116) до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" для розгляду його заяви про роз`яснення вироку Білопільського районного суду Сумської області від 18 березня 2017 року.

Ухвалу для виконання направити Сумській виправній колонії УДПтС України в Сумській області (№116) та Державній установі "Сумський слідчий ізолятор".

Переведення засудженого ОСОБА_2 здійснити у строк не пізніше 01 червня 2017 року, про що повідомити Білопільському районному суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя