Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 березня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянула у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 січня 2017 року у кримінальному провадженні №0000760 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

за ч.2 ст.156 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого- ОСОБА_6

захисника- адвоката ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 січня 2017 року ОСОБА_6 визнано невинуватим за ч.2 ст.156 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

За обвинувальним актом 13.12.2014 року приблизно о 01 годині ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, використовуючи безпорадний стан малолітнього ОСОБА_10 , який в силу свого віку, розвитку та інвалідністю не усвідомлював і не міг розуміти дійсний характер дій обвинуваченого, умисно вчинив стосовно малолітнього ОСОБА_10 фізичні розпусні дії, а саме: спустив донизу колготи, в які був одягнутий малолітній ОСОБА_10 , та в подальшому, знаходячись позаду ОСОБА_10 , притискаючи його тіло до себе руками, оголивши свій статевий член, розташувавши його поміж ніг ОСОБА_10 , вчинив імітацію статевого акту.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним за ч.2 ст.156 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Вказує, що місцевий суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме: покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , не допитав законного представника потерпілого ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_14 , не дослідив протоколи огляду місця події, огляду речей та висновки експертів, які, на думку сторони обвинувачення, доводять вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурорів про задоволення поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які просять вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, орбгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, тобто з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За змістом ст.ст.404, 405 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити всі доводи в апеляційних скаргах, у тому числі за необхідності і шляхом дослідження доказів.

Згідно ч.3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження апеляційний суд зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони встановлені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Оскільки, на думку прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, останнім не повністю встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, суд апеляційної інстанції повторно дослідив ці обставини, в тому числі допитав як свідків осіб, зазначених прокурором в його клопотанні, та дослідив процесуальні документи, про дослідження яких клопотав прокурор.

В судовому засіданні ОСОБА_6 показав, що 13.12.2014 року, перебуваючи вдома, він ліг на ліжко, на якому спали його дружина та онук ОСОБА_15 , при цьому ОСОБА_16 лежав ближче до стіни, посередині лежала його дружина ОСОБА_17 , а він ліг скраю. Через якийсь час онук ОСОБА_16 заплакав, тоді його дружина встала з ліжка і пішла на кухню готувати дитині щось попити, щоб не плакав. Через кілька хвилин після того як його дружина пішла на кухню, до кімнати, де він лежав на ліжку із онуком ОСОБА_16 , забігла його дочка ОСОБА_18 і почався скандал. Дочка почала кричати, чому він тут лежить. Він відповів, що у хаті хазяїн і лежить де хоче. Після цього до кімнати забіг ОСОБА_19 , який теж кричав. Під час сварки хтось вдарив його совком по голові. Далі ОСОБА_20 викликав міліцію і його забрали до смт. Рокитне у відділ міліції, де він дізнався, що обвинувачується у зґвалтуванні онука ОСОБА_21 . Будьяких насильницьких дій сексуального характеру чи розбещення малолітнього онука він ніколи не вчиняв і не мав наміру вчиняти.

Відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи №481 від 30.12.2014 року, на представлених для дослідження покривалі, дитячих колготах і ковдрі наявності крові, сперми не встановлено.

Згідно висновоку судово-медичної імунологічної експертизи № 334 від 22.01.2015 року на вилученій із будинку обвинуваченого чоловічій футболці виявлено сперму, походження якої не виключається від обвинуваченого ОСОБА_6 , крові на футболці не виявлено.

На думку колегії суддів, повторно досліджені обставини вчинення кримінального правопорушення не спростовують висновки суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні розпусних дій щодо малолітнього ОСОБА_10 .

Виправдовуючи ОСОБА_6 , суд у вироку вірно зазначив, що самі по собі наявність слідів сперми, походження якої не виключається від обвинуваченого, виявлених на чоловічій футболці, що вилучена із будинку, де проживає обвинувачений, а також показання свідка ОСОБА_22 , що у той момент, коли до кімнати зайшла ОСОБА_13 та взяла сина ОСОБА_16 на руки, у дитини були спущені колготи, не є достатніми доказами вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , з чим погоджується і колегія суддів Апеляційного суду.

Інших доказів, які б беззаперечно стрерджували про те, що ОСОБА_6 вчинив розпусні дії щодо малолітнього ОСОБА_10 матеріали кримінального провадження не містять.

В поданій апеляційній скарзі прокурором не наведено, в чому саме полягає суперечливість та непослідовність наданих ОСОБА_6 показів у суді першої інстанції по суті пред`явленого обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 не вчиняв розпусних дій сексуального характеру, які викликали фізичне і моральне розбещення малолітнього ОСОБА_10 .

В судове засідання в режимі відеоконференції викликались для допиту свідку ОСОБА_14 та законному представнику потерпілого- ОСОБА_13 , однак вказані особи до суду не з`явились.

Прокурором як в апеляційній скарзі, так і під час судового слідства не наведено підстав для скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_6 .

За таких обставин, підстав для скасування виправдувального вироку суду першої інстанції та постановлення нового обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.376, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 січня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3