АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 667/9601/15-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/315/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акта
У Х В А Л А
іменем України
27 березня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000152 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15 лютого 2017 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Повертаючи прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції вказав, що відповідно до вимог ст. 52 КПК України участь захисника в цьому кримінальному провадженні є обов`язковою, адже ОСОБА_8 має психічні вади. Суд зазначив, що проведені процесуальні дії, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, відбувалися з порушенням прав обвинуваченого на захист, оскільки не було залучено захисника під час досудового розслідування. Наведені обставини унеможливлюють призначення судового розгляду цього провадження.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що суд безпідставно повернув прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 оскільки його складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, а судом першої інстанції взагалі не здійснено посилань на дану норму при поверненні обвинувального акта. Зазначає, що на момент складання обвинувального акта та звернення з ним до суду, не було встановлено наявність у ОСОБА_8 психічних вад, а висновком судово-медичної експертизи №318 від 13.06.2016 року встановлено, що розлади психіки, наявні в обвинуваченого, не є психічним захворюванням. Указує, що під час досудового розслідування не було виявлено підстав для обов`язкової участі захисника в цьому кримінальному провадженні. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд провадження за даним обвинувальним актом у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, доводи захисника ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 291, 314 КПК України обвинувальний акт має містити, крім інших передбачених цією нормою процесуального права відомостей, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Висновок суду першої інстанції про те, що під час досудового розслідування було порушено право обвинуваченого ОСОБА_8 на захист, слід визнати необґрунтованим та помилковим.

За даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , прокурором дотримано вимоги ст. 291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію правопорушення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 є військовослужбовцем батальйону охорони військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

За довідкою, наданою головним лікарем КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» з 16.06.2015 по 17.06.2015 року ОСОБА_8 проходив в лікарні стаціонарне обстеження та виписаний з діагнозом змішаний розлад особистості, не різко виражений, компенсований (а.п.30).

Посилаючись на цей лист, як доказ наявності в обвинуваченого психічних вад, судом першої інстанції не враховано, що головним лікарем висновку щодо того, чи здатний внаслідок вищезазначених психічних вад ОСОБА_8 повною мірою реалізувати свої права, не надано.

Крім того, судом не звернуто уваги на висновок судово-психіатричної експертизи № 318 від 13.06.2016 року, яким установлено, що розлади психіки ОСОБА_8 не є психічним захворюванням. В період часу досудового розслідування ОСОБА_8 не мав тимчасових хворобливих розладів душевної діяльності, в повній мірі міг і може керувати свої діями та не потребує застосування до нього примусових засобів медичного характеру.

У зв`язку із чим, доводи прокурора про те, що протягом досудового розслідування не було підстав для обов`язкового залучення захисника для участі в проведенні всіх процесуальних дій є слушними.

Отже, суд удався до оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про порушення права обвинуваченого на захист, оскільки відповідно до п.3 ч.2 ст.52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у випадку, якщо особи внаслідок психічних чи фізичних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права. Така необхідність визначається з моменту встановлення такого факту.

Під час досудового розслідування жодних клопотань від обвинуваченого з приводу того, що він не може реалізувати свої права не надходило.

Суд першої інстанції в даному випадку вийшов за межі своїх повноважень, визначивши вказаний вище діагноз, усупереч висновку судово-психіатричного експерта, таким, що не дає особі в повні мірі реалізовувати свої права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 не можна визнати законним та обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15 лютого 2017 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000152 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у Херсонському міському суді Херсонської області кримінального провадження № 0000152 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.4 ст.407 КК України зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 27 березня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 27 березня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2