У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2017 року слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представника заявника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна,-
ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про часткове скасування арешту майна, оскільки вважає ухвалу слідчого судді від 20.02.2017 року винесеною помилково, так як автомобіль на праві власності належить ОСОБА_4 ,а тому, на його думку, у слідчого судді не було підстав, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України для накладення арешту на належне його майно в межах кримінального провадження, оскільки автомобіль не є ні знаряддям, ні предметом злочину. Просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні заявник та представник заявника клопотання підтримали з підстав вказаних у клопотанні та просили його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав для часткового скасування арешту на майно, оскільки таке була накладне обґрунтовано в межах кримінального провадження. Просив у клопотанні відмовити.
Вивчивши матеріали клопотання, пояснення заявника та його представника на підтримку клопотання, заперечення прокурора проти заявленого клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 20.01.2016 року накладено арешт на майно, а саме: на автомобіль марки Мерседес Бенс Е320" чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Мерседес Бенс Е320" чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , тощо.
Згідно ст.170 ч. 1,2,6 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. При цьому не допускається заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Крім цього, слідчий суддя зазначає, що при постановлені ухвали Франківського районного суду м.Львова від 20.02.2017 року у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого підстави для арешту майна, а саме з метою запобігання можливим фактам подальшого відчуження нерухомого майна стороннім особам, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його та те, що слідчим суддею при накладенні арешту враховано достатність доказів, наданих слідчим, що вказують на можливість вчинення злочину, метою арешту майна є забезпечення речового доказу.
При цьому, заявник та представник заявника не довели, що в подальшому в застосуванні накладенню арешту на майно, відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ураховуючи, що в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна не встановлено підстав того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а на цей час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, арешт накладено з підстав визначених чинним законодавством за наслідками слідчих дій у кримінальному провадженні, підстав для задоволення клопотання і часткового скасування накладеного арешту слідчим суддею наразі не встановлено.
За таких обставин клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.170,174, 303, 305-307, 309 КПК України, -
в задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1