Справа № 498/1340/16-к
Номер провадження 1-кп/498/99/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Михайлівка кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0000276 від 06 вересня 2016 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, пенсіонера, працює: сторож Новоселівської загальноосвітньої школи, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

06 вересня 2016 року близько 06 години 30 хвилин між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які знаходились на АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязнених стосунків, виникла сварка, під час якої ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_7 один удар кулаком в обличчя, після чого схопив потерпілу за шию, нахилив її та двічі вдарив коліном по обличчю потерпілої. За результатами СМЕ № 75 від 27 вересня 2016 року та висновку СМЕ №86 від 25.10.2016 року у потерпілої ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження, а саме: синець верхньої повіки лівого ока, синець над нижньою губою справа, садно слизової оболонки нижньої губи справа, забита рана лоба посередині. Дані ушкодження не були небезпечними для життя в момент їх спричинення, та мають незначимі швидкоплинні наслідки, тривалістю більше 6 днів, тому згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» віднесені до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково, факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілій не оспорює. Цивільний позов не визнав. Суду пояснив, що він є сусідом потерпілої; потерпіла кидає на територію біля його будинку сміття, а саме пляшку з під пива. Він неодноразово повертав ОСОБА_8 пляшку та робив зауваження. Коли він 06.09.2016 року повертався вранці з роботи додому побачив біля будинку пусту пляшку з під пива, яку вже повертав ОСОБА_8 . Він взяв пляшку та підійшов до ОСОБА_8 , яка в цей час пасла корову біля свого будинку, та кинув пляшку біля неї. Вона вдарила його палкою по нозі. Він розвернувся, та вдарив потерпілу рукою по обличчю, після чого хотів піти до дому, але потерпіла двічі вдарила його палкою, яку тримала у руках, по спині. Він розлютився, схопив потерпілу за шию, повалив та вдарив коліном по обличчю. Вказав, що ознайомившись з цивільним позовом, його не визнає, оскільки ОСОБА_8 не надала доказів на підтвердження заявлених вимог, її вимоги про стягнення суми моральної шкоди є завищеними та не ґрунтуються на принципах справедливості.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, крім часткового визнання обвинуваченим своєї провини, доведена в повному обсязі дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 в суді пояснила, що 06.09.2016 року вранці вона пасла корову біля свого будинку, який розташований по АДРЕСА_1 . На неї накинувся її сусід ОСОБА_6 , який тримав в руках пляшку, почав на неї кричати, розмахувати пляшкою, потім вдарив її кулаком в обличчя. Вона впала, після чого він вдарив її коліном в обличчя приблизно 4-5 разів. Його зупинили сусідки, які також пасли корів. Вказала, що вона написала заяву до поліції, потім звернулась до лікарні, її госпіталізували, вона отримувала лікування, медикаменти купувала за власні кошти, витрати на лікування склали більше 6000,00 тисяч гривень. Крім того, їй спричинена моральна шкода. Оскільки вона не могла самостійно поратись по господарству та була змушена наймати людей для допомоги.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_1 . 06.09.2016 року близько 6-00 години вона вигнала корову, яка паслась біля будинку. ОСОБА_8 також пасла свою корову. До неї підійшов ОСОБА_10 , кинув біля неї пляшку та повернувся, щоб піти, ОСОБА_8 вдарила ОСОБА_10 палкою, яку тримала в руках, по нозі. ОСОБА_10 розвернувся, та вдарив ОСОБА_8 рукою по обличчю, після чого знов розвернувся, щоб піти, але ОСОБА_8 двічі вдарила ОСОБА_10 палкою по спині. ОСОБА_10 схопив ОСОБА_8 за шию, повалив її та вдарив коліном по обличчю. Також пояснила, що вона до них не підходила, допомогу ОСОБА_8 не оказувала, оскільки та піднялась сама.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила. що вона проживає по АДРЕСА_1 . 06.09.2016 року вранці вона вигнала пастись корову. Бачила, як ОСОБА_10 біля свого будинку підібрав пляшку, підійшов до ОСОБА_8 , яка також пасла корову на вулиці, та почав їй висувати претензії з приводу сміття. ОСОБА_8 вдарила ОСОБА_10 палкою, яку тримала в руці, по нозі, потім вдарила по спині, після чого ОСОБА_10 схопив ОСОБА_8 за шию, повалив її та вдарив коліном по обличчю два рази. ОСОБА_8 про допомогу не просила, сама піднялась із землі. Вона до ОСОБА_8 не підходила.

Пояснення свідків суд приймає до уваги, оскільки свідки особисто бачили конфлікт, не є зацікавленими у результатах розгляду справи особами, пояснення свідків узгоджуються з поясненнями потерпілої, обвинуваченого та іншими матеріалами справи.

Крім вищенаведених доказів вина обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України підверджується рядом письмових доказів по справі:

-Висновком експерта № 75 від 06.09.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець верхньої повіки лівого ока, над нижньою губою справа, садно слизової оболонки нижньої губи справа, забита рана лоба посередині. Дані ушкодження заподіяні дією тупих предметів, групові і індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Не виключено, що такими предметами могли бути кулаки, взуті ноги, інші подібні предмети. Вказані ушкодження не були небезпечними для життя у тому числі і у момент спричинення, а спричиняють за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів і не більше 21 дня, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

-Висновком експерта № 86 від24.10.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець верхньої повіки лівого ока, над нижньою губою справа, садно слизової оболонки нижньої губи справа, забита рана лоба посередині. Згідно наданій медичній карті стаціонарного хворого, ОСОБА_8 був виставлений діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку». Вказані діагнози не обґрунтовані об`єктивними клінічними даними, не можливо зробити висновок про наявність у потерпілої струсу головного мозку. Тому вказані діагнози (ЗЧМТ. Струс головного мозку) згідно п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» не можуть бути взяті до уваги при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 і не підлягають судово-медичній оцінці, передбаченою п. 4.9 «Правил». Дані ушкодження заподіяні дією тупих предметів, групові і індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Не виключено, що такими предметами могли бути кулаки, взуті ноги, інші подібні предмети. Вказані ушкодження не були небезпечними для життя у тому числі і у момент спричинення, а спричиняють за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів і не більше 21 дня, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.10.2016 року за участю обвинуваченого, під час якого обвинувачений показав де та яким способом спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

Оцінивши зібрані докази у їх сукупності суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що доводять повністю вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Дії ОСОБА_6 щодо умисного спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_6 вчинив злочин, віднесений до категорії невеликої тяжкості.

Згідно ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Згідно ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_12 судом встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на «Д» обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, одружений, матеріально допомагає онуці 1997 року народження, яка перебувала на його вихованні, він є особою похилого віку, по місцю проживання характеризується позитивно. Також суд враховує фактичні обставини, встановлені під час розгляду справи, а саме провокування конфлікту з боку потерпілої.

З урахуванням всіх встановлених обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати у межах санкції статті, за якою кваліфікується злочин.

Судових витрат та речових доказів у справі немає.

Розглянувши заявлений потерпілою цивільний позов відповідно до вимог ст. 128, 129 КПК України, суд встановив, що потерпілою не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення суми матеріальної шкоди, оскільки судово-медичним експертом не встановлений факт спричинення потерпілій струсу головного мозку, від якого вона лікувалась. Крім того, надані потерпілою квитанції про придбання медикаментів не дозволяють зробити висновок, які саме медикаменти та в якій кількості потерпіла придбавала, чи відповідають вони призначенням лікарів. Із наданої потерпілою медичної довідки вбачається, що ОСОБА_8 має ряд хронічних захворювань, які потребують лікування, тому суд не може зробити висновок про обґрунтованість вимог потерпілої в частині вимог про відшкодування витрат на лікування.

Розглянувши позов в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що вимоги потерпілої частково обґрунтовані, що підтверджено отриманими в судовому засіданні доказами. Моральна шкода, спричинена потерпілій протиправними діями обвинуваченого, полягає у фізичній болі, яку потерпіла зазнала під час отримання тілесних ушкоджень, у приниженні її честі та гідності. При визначені суми компенсації, яку має отримати потерпіла в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує вік потерпілої, встановлену судово-медичним експертом важкість спричинених тілесних ушкоджень, при цьому суд виходить з принципів спів розмірності та справедливості. Оцінивши всі докази у справі, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн. В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок компенсації моральної шкоди, спричиненої злочином, 2000,00 (дві тисячі) гривень.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Копію вироку вручити засудженому, прокурору, потерпілій.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .