Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 0618/1-75/11 Суддя районного суду Волощук В.В.
Категорія: 296 ч. 2, 121 ч. 2 КК України
Ухвала

Іменем України

15 травня 2012 року. м. Житомир.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Ткача С.О.

суддів: Крижанівського В.В., Мельничук Н.М..

з участю: прокурора Сидоренка О.П., адвоката ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_2

розглянула справу за апеляцією державного обвинувача - старшого помічника прокурора Олевського району Горпініча В.В. на вирок та постанову Олевського районного суду від 09 вересня 2011 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого:

- 18 квітня 2006 року за ст. 187 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 16 лютого 2010 року за ст. ст. 185 ч. З, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

- 23 вересня 2010 року за ст. ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України на 4 роки позбавлення

волі,

засудженого 09 вересня 2011 року за ст. 296 ч. 2 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4, 102 КК України, до призначеного покарання частково приєднане не відбуте покарання за вироком суду від 23.09.2010 року, остаточно визначене покарання у виді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, інваліда 2-ї групи по психічному захворюванню, раніше не судимого,

до якого постановою суду від 09 вересня 2011 року застосовані заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом,

встановила:

Вироком суду ОСОБА_2 та постановою суду ОСОБА_3 визнані винними у тому, що будучи неповнолітніми, 24 травня 2009 року об 12 годині, діючи групою осіб, в стані алкогольного спяніння, неподалік залізничного вокзалу станції Олевськ, безпричинно, з хуліганських спонукань умисно нанесли ногами чисельні удари по тулубу і нижніх кінцівках потерпілому ОСОБА_4, спричинивши легке тілесне ушкодження.

В апеляції помічник прокурора просить скасувати вирок суду щодо ОСОБА_2 та постанову суду щодо ОСОБА_3 з тих підстав, що суд невірно застосував кримінальний закон, неправильно кваліфікував їх дії за ч. 2 ст. 296 КК України, у звязку з відсутністю такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення злочину групою осіб.

Мотивує тим, що ОСОБА_3 на час вчинення злочину був неосудним, тому дії засуджених необхідно було кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, адвоката і засудженого ОСОБА_2, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів апеляцію задовольняє з наступних підстав.

Згідно ст. 323 КПК України, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, вирок є обґрунтованим, якщо він постановлений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду про подію злочину та про винуватість підсудного у його вчиненні з достовірністю випливають із матеріалів справи.

По даній справі суд не дотримався зазначених вимог закону, не перевірив належним чином доводи досудового слідства щодо винності обвинувачених, правильності кваліфікації їх дій.

Як досудове слідство так і суд не дали оцінки тому факту, що ОСОБА_3 на момент вчинення злочинів був у стані неосудності, що стверджується висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 399 від 08.09.2009 року (а. с. 122-124).

Приймаючи рішення у кримінальній справі, у випадку вчинення злочину двома і більше особами, суд повинен зясувати, а не зясував, чи всі учасники злочину є субєктами злочину.

У даному випадку, ОСОБА_5 як неосудна особа не є субєктом злочину, так як він вчинив суспільно небезпечні діяння, а не злочин.

Тому, при вчиненні злочину двома особами, дії осудного, який досяг віку кримінально відповідальної особи, яка є виконавцем, кваліфікуються як вчинення злочину однією особою, а не групою осіб.

По даній справі суд не перевірив, чи усвідомлював ОСОБА_2 тай факт, що злочин вчинений разом з несубєктом злочину і чи бажав він вчинити злочин з участю ОСОБА_5 (іншої особи).

Зазначене свідчить, що кваліфікація дій ОСОБА_2 і ОСОБА_5 здійснена за ч. 2 ст. 296 КК України - як хуліганство вчинене групою осіб, без зясування напрямку умислу винного ОСОБА_2 та належного дослідження доказів по справі.

Судом враховано присутній субєктивний критерій співучасті (спрямованість умислу) і залишено поза увагою відсутній, не зясований обєктивний критерій співучасті - наявність групи осіб в кримінально-правовому розумінні, у звязку з неосудністю одного із учасників злочину.

Крім того, в ході апеляційного розгляду справи встановлено порушення прав ОСОБА_3 під час досудового слідства і в суді, де він як неосудна особа був визнаний обвинуваченим з предявленням обвинувачення та відданий до суду, у той час як ним вчинено суспільно небезпечні ДІЯННЯ, а не злочин.

За наведених обставин вирок суду підлягає скасуванню, з направленням справи на новий судовий розгляд.

Під час нового розгляду справи необхідно зясувати всі обставини вчинення злочинів, дані щодо осіб і в залежності від встановленого прийняти законне і мотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

апеляцію старшого помічника прокурора Олевського району Горпініча В.В., задовольнити.

Вирок Олевського районного суду щодо ОСОБА_2 та постанову суду відносно ОСОБА_3 від 09 вересня 2011 року, скасувати.

Кримінальну справу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 залишити тримання під вартою.

Судді: