УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/496/17

Провадження № 1-кп/486/66/2017

17 травня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Южноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження №0000188 від 05.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
В С Т А Н О В И В:
03.05.2017 року Южноукраїнський відділ Первомайської місцевої прокуратури надіслав до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області обвинувальний акт №0000188 від 05.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
05.05.2017 року ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 призначено підготовче судове засідання на 12 травня 2017 року.
17 травня 2017 року суддею Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні заявлено самовідвід в зв`язку з тим, що 23 березня 2017 р. приблизно 8.30 годині вона була свавільно затримана в своєму службовому кабінеті, який розташований на першому поверсі будівлі суду за адресою: вул. Дружби Народів 3 - А, в м. Южноукраїнську Миколаївської області, співробітниками УЗЕ в Миколаївській області.
Згадані дії вчиняла група осіб у складі: начальника відділу УЗБ України в Миколаївській області ОСОБА_5 (службове посвідчення: серія НОМЕР_1 , видане 06.12.2016р.); ОСОБА_6 оперуповноваженого УСБ України в Миколаївській області (службове посвідчення: серія НОМЕР_2 , видане 23.11.2016р.; ОСОБА_7 оперуповноваженого УСБ України в Миколаївській області (службове посвідчення: серія НОМЕР_3 , видане 23.11.2016р.); ОСОБА_8 (службове посвідчення: серія НОМЕР_4 , видане 12.12.2016р.) та громадянами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Всі ці дії бачили сторонні люди, які перебували в приміщенні суду та працівники суду.
Працівники УЗЕ в Миколаївській області демонстрували свою перевагу над людиною - суддею, підривали авторитет не лише судді, а й авторитет судової гілки влади в цілому.
З цього приводу суддя ОСОБА_1 звернулась до Вищої Ради Правосуддя, Генерального Прокурора України, та до суду для захисту своїх конституційних прав.
Свавільні дії працівників УЗЕ в Миколаївській області змусили суддю звернутися за правовою допомогою для реалізації своїх конституційних прав до захисника, який на той період часу знаходився географічно найближче до приміщення суду, а саме до адвоката ОСОБА_11 , з якою суддя уклала договір про надання правової допомоги і на даний час захисник ОСОБА_11 є захисником у всіх її справах, які перебувають у судах.
З суддею ОСОБА_1 23.03.2017 року укладено договір про надання правової допомоги та відповідно до ордеру № 61466 від 23.03.2017 року, з захисником ОСОБА_11 , яка також є захисником у даному кримінальному провадженні №0000188 у обвинуваченого ОСОБА_4 , то даний факт виключає подальший розгляд кримінального провадження під головуванням судді ОСОБА_1 , так як захисник ОСОБА_11 представляє інтереси судді у справах: № 482/567/17-п;, №475/396/17
Даний факт може позначитися на безсторонності суду, тому з метою дотримання положень п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 , ст.ст. 1, 8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду кримінального провадження.
Суддя зобов`язаний викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь- який суддя стосовно якого є підстави для сумніву у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід.
Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Білуха проти України", у справі "Веттштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і засад судочинства.
Суддя звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гіпотетичної можливості впливу на Європейський суд іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах Белілос проти Швейцарії, Очолан проти Турції. Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах Ферантелі та Сантанджело проти Італії, Хаусчілдт проти Данії.
Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, як домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ.
Тому, дотримуючись принципу верховенства права та з огляду на розумні строки розгляду кримінального провадження, на елемент права, такий, як право на справедливий судовий розгляд, вважаю за необхідним заявити самовідвід.
Згідно ч.1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
На глибоке переконання судді з урахування судової практики процесуальне рішення про самовідвід повинно оформлятися процесуальним документом у вигляді ухвали відповідно до ст. 369 КПК України.
Прийняте суддею рішення про самовідвід є процесуальним рішенням, яке відповідно до основних засад судочинства не повинно підлягати процесуальному перегляду іншим суддею.
Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Стаття 129 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і керуються верховенством права.
Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Керуючись Конституцією України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою ЄСПЛ, ст.ст. 1,8,9,369,371,372 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Задовольнити заявлений самовідвід судді ОСОБА_1 та повернути кримінальне провадження №0000188 від 05.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України до секретаріату суду для виконання вимог ст. 35 КПК України з дотриманням вимог ст. 9 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1