Справа № 729/691/17
1-кп/729/70/17 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2017 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження № 0000137 від 17.03.2017 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :

На початку лютого 2017 року приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , впевнившись, що господаря немає вдома, з метою викрадення чужого майна, через незачинені двері проник до приміщення сараю, звідки таємно викрав майно, а саме : електричний двигун потужністю 600 кВт вартістю 700 грн., електричний двигун потужністю 2,2 кВт вартістю 550 грн., два електродвигуни потужністю 1,5 кВт загальною вартістю 760 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2010 грн..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбачененого ч. 3 ст. 185 КК України, щиро какється у скоєному , обіцяє відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду , не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникнення до іншого приміщення.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Водночас, суд враховує, що у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.
При виборі виду і розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, тяжкість наставших наслідків, обставини скоєного злочину, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, його щире каяття, що є обставиною відповідно до ст. 66 КК України, яка пом`якшує його покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною відповідно до ст. 67 КК України, яка обтяжує покаранння, його вік, стан здоров`я, матеріальний, сімейний стан, має на утримання малолітню дитину , суму завданого збитку , думку потерпілого, який просить призначити покарання на розсуд суду , його поведінку в судовому засідані , в ході якого давав правдиві і послідовні покази, його відношення до вчиненого , тяжких наслідків від вчиненого злочину не наступило, до кримінальної відповідальності притягується вперше ,суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання від суспільства і відбування покарання, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі , з подальшим звільненням його від покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в максимальному розмірі відповідно до вимог ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Така міра покарання, на думку суду, буде відповідати принципам справедливості та буде достатньою для виправлення , а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим , так і іншими особами. Крім того покладення на ОСОБА_3 обов`язків , передбачених ст.. 76 КК України зможе позитивно вплинути на поведінку обвинуваченого та здатне виправити її, та запобігти вчиненню ним нових злочинів.
Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, засудити за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 ( три ) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу Бобровицького районного сектору з питань пробації; повідомляти Бобровицький районний сектор з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в Бобровицький районний сектор з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів через Бобровицький районний суд з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1