Справа № 317/107/14-к
Провадження № /п 1-кп/317/67/2014
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2014 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
адвоката - ОСОБА_6
неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_7
законних представників потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника потерпілого адвоката ОСОБА_10
представника служби у справах дітей Запорізької РДА ОСОБА_11
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13
неповнолітнього ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, учня 1 курсу Запорізького гідроенергетичного коледжу ЗДІА, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,
В С Т А Н О В И В:

26.08.2013 року, близько 21 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс неодноразові удари руками по обличчю неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого потерпілому згідно висновку експерта № 4364 від 22.11.2013 року заподіяв рану в області верхньої губи, яка кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та забої м`яких тканин голови, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження(«Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р»).
Не зупиняючись на скоєному, діючи на ґрунті помсти та будучи впевненим у перевазі своїх сил, ОСОБА_13 , не дивлячись на те, що потерпілий лежав на землі, завдав один удар ногою в область живота та, продовжуючи свій злочинний умисел, біля під`їзду вищевказаного будинку завдав ще один удар рукою в область живота неповнолітньому ОСОБА_7 , в результаті чогозгідно висновку експерта № 4364 від 22.11.2013 року останньому заподіяна тупа травма живота з розривом селезінки поблизу її воріт, з крововиливом в черевну порожнину, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння («Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р»).
Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду, крім законних представників неповнолітнього потерпілого, при цьому допитати обвинуваченого ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Запорізької РДА, вивчити матеріали кримінального провадження, що підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_13 , а також матеріали, що характеризують особу неповнолітнього обвинуваченого.
Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження, крім законних представників неповнолітнього потерпілого та їх адвоката, які наполягали на повному досліджені всих доказів кримінального провадження.
Будучи допитаним в ході судового розгляду неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 повністю визнав свою вину і пояснив, що згоден з обсягом і кваліфікацією вчиненого. Дійсно, в один із днів в кінці серпня 2013 року ввечері він із своїми друзями, серед яких були ОСОБА_14 , брати ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші хлопці пішли в двір будинку АДРЕСА_2 , де завжди збираються ОСОБА_18 та його друзі. Напередодні у нього виник конфлікт з другом ОСОБА_19 хлопцем по імені ОСОБА_20 , який грубо повівся з його дівчиною ОСОБА_21 . Він хотів, щоб ОСОБА_20 вибачився перед ОСОБА_21 . Коли вони зайшли у вказаний двір, то побачили приблизно таку ж компанію підлітків, серед яких був і ОСОБА_18 , який сидів на лавочці біля під`їзду будинку ще з одним хлопцем. Поки він розмовляв з ОСОБА_22 , почалася бійка. Він зчепився з ОСОБА_22 . На захист ОСОБА_22 до них підбіг ОСОБА_23 . Після цього він ОСОБА_13 наніс декілька ударів кулаками в обличчя ОСОБА_24 . Після цього із ОСОБА_25 почав битися ОСОБА_26 . Останній теж рукою наніс ОСОБА_27 декілька ударів по тулубу. Коли вони впали, він ОСОБА_13 - наніс ОСОБА_27 один удар ногою в область тулуба-плеча. Після цього ОСОБА_19 уже ніхто не бив, тільки він, проводжаючи того до під`їзду будинку, біля входу в під`їзд наніс ОСОБА_27 сильний удар кулаком по тулубу. Він вважає і визнає, що від цього останнього удару у ОСОБА_19 виникла тупа травма живота і розрив селезінки.
Також він уточнив, що не може точно пояснити, хто з його друзів наносив ще якісь удари потерпілому ОСОБА_23 .
Раніше він декілька років займався боксом, мав певні успіхи, навіть на міжнародних змаганнях. Після цього конфлікту його спортивна кар`єра закінчилась.
В скоєному розкаявся.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 у ході судового розгляду пояснив, що в той вечір - 26.08.2013 року він із своїми друзями: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_22 знаходились у дворі будинку АДРЕСА_2 . Приблизно о 21-й годині до них прийшли ОСОБА_13 зі своїми друзями. ОСОБА_14 зразу ж сказав: « Хто обіжає нашого товариша» і почалася бійка. Майже вся прийдешня компанія почала бити спочатку ОСОБА_22 , потім ОСОБА_31 . Коли він - ОСОБА_7 прийшов на допомогу друзям, то почали бити і його. Його били три рази. Спочатку на тому місці де знаходився ОСОБА_20 з ОСОБА_32 , де і почалася безпосередньо бійка, потім на дитячому майданчику, а далі вже біля під`їзду будинку. Кожного разу його били декілька осіб, в тому числі і ОСОБА_13 , але, враховуючи, що була ніч, біля під`їзду освітлення було слабким, то він не може точно сказати, хто, куди і чим ( ногами чи руками ) наносили йому удари. Запам`ятав тільки удар ОСОБА_13 на дитячому майданчику.
Також він пояснив, що ця подія його на рік вибила із життя. Він переніс декілька операцій, не може добре їсти, дихати, морально подавлений. Тому він подав до суду заяву про призначення обвинуваченому ОСОБА_13 суворого покарання у вигляді позбавлення його волі.
Представник служби у справах дітей Запорізької РДА - ОСОБА_11 , в оголошеному в ході судового розгляду звіті про особу неповнолітнього обвинуваченого, запропонувала призначити йому покарання без позбавлення його волі.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 4364 від 22.11.2013 року ( т. 2 а.с. 17-18 ) неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 заподіяна тупа травма живота з розривом селезінки поблизу її воріт, з крововиливом в черевну порожнину, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, рана в області верхньої губи, яка кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я та забої м`яких тканин голови, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
З протоколу огляду місця події - двору будинку АДРЕСА_2 ( т. 1 а.с. 222 227 ) вбачається, що на місці події виявлені чисельні сліди ( плями ) речовини темно-бурого кольору схожих на кров.
Аналізуючи приведені вище докази в їх сукупності суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_13 в скоєнні вказаного вище злочину повністю доведена.
В ході судового розгляду законні представники неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та їх адвокат - ОСОБА_10 , не заперечуючи винність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 в спричиненні тяжкого тілесного ушкодження їх сину, вважали, що ці тілесні ушкодження були спричинені групою неповнолітніх, а також вважали, що подальше лікування сина може потягти зміну тяжкості спричинених йому тілесних ушкоджень, тому ставили питання про призначення судом комісійної судово-медичної експертизи.
Дану позицію законних представників неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та їх адвоката - ОСОБА_10 суд не приймає до уваги з наступних підстав.
Так, сам неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 визнав себе винним у скоєнні вказаного злочину, ствердив, що розуміє, що від його останнього удару кулаком в область живота потерпілого ОСОБА_7 у нього виникла тупа травма живота і розрив селезінки.
Потерпілий ОСОБА_7 не заперечував, що обвинувачений ОСОБА_13 неодноразово наносив йому удари руками і ногами в різні частини тіла, в тому числі і в область грудної клітини. Пояснив, що били його і інші підлітки з компанії ОСОБА_13 , але хто, куди і чим ( ногами чи руками ) наносили йому удари, він пояснити не може.
При огляді в ході судового розгляду диску з відеозаписом проведених в ході досудового розслідування слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що дійсно обвинувачений ОСОБА_13 наніс декілька ударів руками в обличчя потерпілого ОСОБА_7 , потім один удар ногою в область живота потерпілому, коли той знаходився на землі та один удар рукою в область живота останньому біля під`їзду будинку. Про нанесення потерпілому ОСОБА_7 ударів ще кимось з підлітків встановити з відеозапису не виявилось можливим.
Допитана в ході судового розгляду експерт ОСОБА_35 , яка роз`яснила проведену нею судово-медичну експертизу № 4364 від 22.11.2013 року відносно неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , також пояснила, що документів, наданих їй слідчим для проведення вказаної експертизи було достатньо для повного висновку спричинених потерпілому тілесних ушкоджень. Якщо обвинувачений тренована людина, то одного удару достатньо для спричинення такого роду ушкодження.
Також вона пояснила, що дані про подальше лікування, декілька перенесених пізніше потерпілим операцій на ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не вплине, вона не зміниться. Тому для його визначення не потрібно призначати комісійну експертизу.
Згідно характеристики, наданої ОСОБА_13 із спортивного клубу «Чемпіон» ( т. 1 а.с. 215 ), долученої до матеріалів кримінального провадження зі згоди всіх учасників судового розгляду вбачається, що останній декілька років займався боксом, неодноразово був призером та чемпіоном на змаганнях різного рівня, в тому числі і міжнародних.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_13 умисно спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_13 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_13 скоїв тяжкий злочин.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,він скоїв злочин будучи неповнолітнім.
Крім того, він раніше не був засудженим, повністю визнав себе винним, посередньо характеризується за місцем навчання та позитивно - за місцем проживання. Представник служби у справах дітей Запорізької РДА у своєму звіті про особу неповнолітнього обвинуваченого пропонує призначити йому покарання без позбавлення його волі.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 судом не виявлено.
Законнимипредставниками неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та їх адвокатом - ОСОБА_10 в судових дебатах заявлено, що обвинувачений ОСОБА_13 скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, в ході судового розгляду доказів цього суду надано не було. Тому суд вважає, що дана обставина не знайшла свого підтвердження.
Враховуючи вказані вище обставини, а також думку неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , його законнихпредставників - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про призначення обвинуваченому максимально строгого покарання, тяжкість вчиненого злочину, що обвинуваченим та його законнимипредставниками розпочато погашення спричиненої шкоди майже через пів-року після скоєного злочину, тільки після надходження кримінального провадження до суду, тому суд вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_13 покарання у вигляді позбавлення його волі але в мінімальних межах, передбачених санкцією статті.
В ході досудового розслідування законним представником потерпілого ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов про стягнення із законних представників неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 його батьків: ОСОБА_12 та ОСОБА_36 13.306 грн. 17 коп. матеріальної шкоди та 300.000 грн.. моральної шкоди.
В ході судового розгляду цивільний позивач збільшив суму матеріальної шкоди. З врахуванням 6.000 грн., що батьки обвинуваченого ОСОБА_13 відшкодували потерпілому, ця сума склала 49.624 грн. 65 коп. Розмір моральної шкоди залишився незмінним.
Свій позов законний представник потерпілого ОСОБА_8 мотивував тим, що вся матеріальна шкода склала суму затрат на подальше лікування його сина - неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 . Моральна шкода полягає в тому, що після побиття більш ніж пів-року його син продовжує лікуватись, переніс не одну операцію. Він на тривалий час випав із нормального життя, навчання, можливості спілкуватися з близькими та друзями. Він не може продовжити навчання. Згідно висновку лікарів син потребує академічної відпустки в коледжі, де навчається на цілий рік.
Просить стягнути шкоду із законних представників, так як обвинувачений ОСОБА_13 є неповнолітнім, вчиться в коледжі, не працює, не має самостійного доходу.
Враховуючи думку цивільних відповідачів - ОСОБА_12 та ОСОБА_36 про повне визнання позову, суд вважає, що законному представнику потерпілого - ОСОБА_8 , діючого в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 дійсно спричинена матеріальна та моральна шкода, у вказаному в позові розмірі. Сума позову визнана відповідачами у повному обсязі, є можливою для стягнення виходячи з їх матеріального стану та підтверджена матеріалами кримінального провадження.
Речові докази: спортивну куртку, футболку, спортивні брюки, пару кросівок, які належать ОСОБА_13 та знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області - необхідно повернути ОСОБА_13 як власнику, зразки крові ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області необхідно знищити, а диск з записом проведених слідчих експериментів, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження необхідно залишити в матеріалах провадження.
Судових витрат на залучення експерта по даному кримінальному провадженню нема.
Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_13 в ході досудового розслідування міра запобіжного заходу не обиралась, клопотання відносно цього в ході судового розгляду ніхто з учасників кримінального провадження не заявляв, суд за власною ініціативою не вирішує питання про обрання йому якогось виду запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 не обиралася.
Строк покарання ОСОБА_13 рахувати з дня його затримання.
Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.
Стягнути із законних представників неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 його батьків: ОСОБА_12 та ОСОБА_36 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_8 діючого в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 49.624 ( сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять чотири ) грн. 65 коп. матеріальної шкоди та 300.000 ( триста тисяч ) грн. моральної шкоди, а всього 349.624 ( триста сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять чотири ) грн. 65 коп.
Речові докази: спортивну куртку, футболку, спортивні брюки, пару кросівок, які належать ОСОБА_13 та знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області - повернути ОСОБА_13 як власнику, зразки крові ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області знищити, а диск з записом проведених слідчих експериментів, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1