БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/4332/17
Провадження № 1-кп/361/446/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальне провадження за № 0001972 внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 29.травня 2017 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця громадянина України, із професійно-технічною освітою, працюючого затягувальником верху взуття ФОП ОСОБА_8 , не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 15.11.2002 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ст. ст. 122 ч. 1, 296 ч. 1 КК України (редакції 2001р.) на 2 роки 6 місяців обмеження волі і на підставі ст.75 КК України (редакції 2001р.) звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 12.06. 2003 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч. 2, 71, 72 КК. України (редакції

2001 р.) на 3 роки позбавлення волі. 29.09.2003 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області зменшено покарання за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України вважати засудженого до 1 року 6 місяців позбавлення волі. 04.10.2004 року звільнено Софієвською ВК № 55 Запорізької області по відбуванню покарання;

- 02.03.2005 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ст. 307 ч. 2 КК України (редакції 2001р.) на 5 років позбавлення волі на підставі ст. ст. 75, 76 КК України (редакції 2001р.) звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 23. 09.2009 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 3 КК України (редакції 2001р.) на 3 роки позбавлення волі на підставі ст. ст. 75, 76 КК. України (редакції 2001р.) звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 20.04. 2010 року Токмацьким судом Запорізької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, 70 КК України (редакції 2001 р.) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна. На підставі ст. ст. 71 ч.1; 4 КК України частково приєднано покарання по вироку Токмацького районного суду, Запорізької області від 23 вересня 2009 року на 1 місяць позбавлення волі, тому до відбування 5 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна.

- 05.08.2013 року ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області звільненого умовно-достроково від відбуття покарання з не відбутим терміном покарання строком на 1 рік 6 місяців 16 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_7 спричинив, умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, потерпілому ОСОБА_5 за таких обставин.

Так, 28 травня 2017 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, обвинувачений

ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля будинку № 68 по вулиці Короленка у місті Бровари Київської області, що неподалік ринку, де зустрів ОСОБА_5 . В подальшому між обвинуваченим та потерпілим раптово виникли неприязні відносини внаслідок чого у обвинуваченого ОСОБА_7 виник умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, діючи умисно, розуміючи настання наслідків та бажаючи заподіяти останньому тілесні ушкодження, обвинувачений звалив ОСОБА_5 на асфальт та сівши зверху на його тіло, наніс кулаками правої та лівої рук приблизно десять ударів по обличчю та голові останнього, від чого ОСОБА_5 втратив свідомість.

У подальшому потерпілого ОСОБА_5 було доставлено до реанімаційного відділення Броварської центральної районної лікарні Київської області.

Внаслідок умисних, незаконних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_5 відповідно до висновку судової-медичної експертизи за № 84 від 18 липня 2017 року було спричинено тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому правої скроневої кістки, епідуральної гематоми в правій скроневій-тімяній області об`ємом близько 180 см. куб., здавлення та набряку головного мозку, що у своїй сукупності становить комплекс пошкоджень закритої черепно-мозкової травми, які відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпечності для життя; синці в лівій виличній ділянці та в області лівої вушної раковини забійної рани правої набрівної дуги, численні садна голови, які як кожне окремо, так і у своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень за критерієм небезпечності для життя.

Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за

ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в скоєному розкаявся, визнав повністю свою вину у вчиненні злочину за обставин викладених в обвинувальному акті та пояснив, що він дійсно 28 травня 2017 року приблизно 0 16 годині 00 хвилин перебуваючи біля будинку по вулиці Короленка у м. Бровари Київської області, неподалік ринку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння зустрів ОСОБА_5 із яким раптово виникла сварка під час якої повалив останнього на асфальт та сівши на нього зверху і наніс кулаками приблизно десять ударів в область обличчя та голови. Внаслідок його дій потерпілому було спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Настання таких важких наслідків він не бажав, сильно жалкує про скоєне, має намір при першій можливості відшкодувати витрати потерпілому на лікування. Просить не карати його суворо та врахувати, що він визнав свою вину та щиро розкаявся, він має постійне місце проживання, просить надати шанс на виправлення.

За себе повідомив, що раніше був неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі. У серпні 2013 року його було звільнено умовно-достроково від відбуття покарання з невідбутим терміном покарання строком на 1 рік 6 місяців 16 днів. З 2014 року став проживати у місті Бровари і офіційно працює затягувальником верху взуття у ФОП ОСОБА_8 .. В зв`язку з тим, що на даний час йому обрано запобіжний захід тримання під вартою, тому можливості допомогти потерпілому у лікуванні він фактично не мав, а близьких і рідних у нього немає.

Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, не заперечує .

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_7 за виключенням дослідженням документів, що характеризують його особу.

Покази обвинуваченого ОСОБА_7 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у спричиненні потерпілому ОСОБА_5 умисного, тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, повністю доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження .

Призначаючи вид і міру покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму ВС України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину тому, що під час досудового слідства та суду він вільно дав вичерпні покази, які мають суттєве значення для розслідування і розгляду справи по суті і взначній мірі вплинули на об`єктивне з`ясування судом обставин скоєння злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд згідно ст. 67 КК України визнає, вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 121 ч. 1 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_7 , який позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак потерпілий не настоює на його суворому покаранні, звернувшись до суду з відповідною заявою. Тому, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі.

Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 під час досудового розслідування і судового провадження був обраний у виді тримання під вартою. З урахуванням призначеного виду покарання й особи обвинуваченого, суд на підставі ст. 171 КПК України до набрання вироком законної сили вважає необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат немає.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд ,

з а с у д и в:
ОСОБА_7 , визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 29.05.2017 року, за правилами ст. 72 КК України, зарахувавши йому в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 29.05.2017 року по 10.08.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 залишити у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1