Справа № 128/4062/16-к
ВИРОК
Іменем України
23 січня 2017 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
за ч. 1 ст. 185 КК України, -
11.08.2016 року, близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на території свого подвір`я, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань, підбурюваний жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, з дерев`яної альтанки викрав мобільний телефон марки «Samsung G 350 E» в корпусі, сірого кольору, який належав ОСОБА_5 , а в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 1193 від 19.09.2016 року, ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung G 350 E», сірого кольору, б/в, який було придбано 02.11.2014 року за ціною 1800 грн. 00 коп., з урахуванням зносу, станом на 11.08.2016 року могла складати 1161 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що вранці 11.08.2016 року, він проснувся від крику дітей своїх племінників, оскільки вони проживають разом із сестрою та батьками в одному будинку, які розшукували загублений сусідкою ОСОБА_5 мобільний телефон. Вийшовши в двір, він також почав шукати телефон, і побачивши в альтанці «Самсунг», сірого кольору, взяв його до кишені та залишив у себе, нікому не повідомивши про це. Даний телефон знаходився у нього близько місяця, а в послідуючому він продав його на центральному ринку незнайомому чоловікові за 200 грн. На даний час потерпіла до нього претензій не має, він вибачився перед нею, оскільки йому соромно за скоєне, просить суд його суворо не карати.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 , що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, те що він раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність матеріальних та моральних претензій потерпілої, її думку щодо міри покарання ОСОБА_4 , згідно якої вона покладається на розсуду суду.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: визнання вини та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді громадських робіт.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави судові витрати за проведення товарознавчого дослідження.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчого дослідження в сумі 351 грн. 84 коп.
Речові докази мобільний телефон марки «Samsung G 350 E» в корпусі, сірого кольору, переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити у її власності.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Суддя: