У Х В А Л А
Іменем України
17 серпня 2017 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0001016 від 22.01.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що Слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва

ОСОБА_7 від 30 червня 2017 року було винесено ухвалу по справі № 761/22485/17 (провадження № 1-кс/761/14179/2017) про накладення арешту. Даною ухвалою вирішено накласти арешт в тому числі і на:

1.Ключі від катера «GALIA-700», 2005 року побудови, придбаного відповідно до свідоцтва про право власності для прогулянкових суден від 15.11.2010 року;

2.Ключі від автомобіля «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 ;

3.Технічний паспорт від автомобіля «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 ;

4.Автомобіль «BMW Х5» д.н.з НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 .

Автомобіль марки «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 на праві приватної власності та був придбаний відповідно до умов контракту № 17-1086А від 27 лютого 2017 року та договору про заміну сторони у контракті № 17- 1086А від 11 травня 2017 року.

Крім того, катер «GALIA-700», 2005 року побудови, придбаного відповідно до свідоцтва про право власності для прогулянкових суден від 27.02.2017 року належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Заявники вважають, що арешт накладений на автомобіль марки «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 та ключі від катера «GALIA-7G0», 2005 року побудови, є незаконним, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що саме автомобіль марки «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 та катер «GALIA-700», 2005 року побудови є предметом злочинної діяльності, оскільки вказане було придбано не за кошти ОСОБА_8 та було придбано раніше періоду часу інкримінованого злочину.

Враховуючи викладене заявники просять слідчого суддю скасувати арешт з вищевказаного майна.

Представник заявника в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Слідчий проти задоволення клопотання заперечив.
Заслухавши думку представника заявника, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
З матеріалів кримінального провадження № 0001016 від 22.01.2015 року вбачається, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було накладено арешт на вищевказане майно.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Отже, клопотання подано до належного суду.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні сдідчий зазначив, що в матеріалах кримінального провадження наявні докази, які підтверджують, що реальним власником автомобіля є ОСОБА_9 , та автомобіль було придбано за кошти, які були отримані злочинним шляхом.
Що стосується арештованого ключа від катеру, зазначив, що арешт на катер не накладався, тим більше місцезнаходження його невідоме.
Таким чином, слідчим доведено наявність підстав для існування арешту на транспортний засіб, ключі та технічний паспорт від нього, разом з тим накладення арешту на ключі від катеру є необґрунтованим.
Пунктом 2 ч. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 07.02.2014 р. зазначено:

«Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому таке майно може перебувати, як у згаданих осіб так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна».

Крім того, арешт на майно накладається, якщо є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди, або призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом. Предметом арешту може бути майно, яке перебуває у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим накладення арешту на ключі від катера «GALIA-700», 2005 року побудови, придбаного відповідно до свідоцтва про право власності для прогулянкових суден від 15.11.2010 року було необґрунтованим, оскільки незаконність походження такого майна не доведена.
Крім того існування арешту на ключі від катера жодним чином не забезпечить належної процесуальної поведінки учасників кримінального провадження.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України єдиною підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, про можливість часткового задоволення клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0001016 від 22.01.2015 року.
Керуючись ст.110, 174 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.
Скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2017 року по справі № 761/22485/17 (провадження № 1-кс/761/14179/2017) в частині накладення арешту на:
Ключі від катера «GALIA-700», 2005 року побудови, придбаного відповідно до свідоцтва про право власності для прогулянкових суден від 15.11.2010 року.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1