Провадження № 1-кп/643/386/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009352 від 08.12.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий, Львівської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше засудженого:

- 04.10.2010 Московським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст..75 КК України від призначеного покарання звільнений із випробуванням строком 2 роки;

- 25.10.2012 Московським р/с м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (11.02.2016 року звільнений умовно-достроково на невідбутний строк 1 рік 6 днів);

без реєстрації, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше засудженого:

- 14.05.2009 року Київським р/с м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, за ст..75 КК України від призначеного покарання звільнений із випробуванням строком на 1 рік;

- 27.07.2010 Московським р/с м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі (звільнений 01.06.2012 умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців 20 днів); зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07.12.2016, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , знаходячись на 2-му поверсі 1-го під`їзду будинку за адресою: АДРЕСА_3 , побачили кладову, яку ОСОБА_6 використовував для зберігання матеріальних цінностей.

Після чого, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна групою осіб, поєднаний з проникненням в сховище, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за їх противоправними діями ніхто не спостерігає, діючи за заздалегідь розподіленими ролями, згідно яких ОСОБА_4 шляхом відкриття дверей проник до кладової, яка розташована на 2-му поверсі зазначеного будинку, а ОСОБА_5 чекав біля дверей вказаного приміщення, коли ОСОБА_4 буде подавати йому викрадене майно та повинен був попередити останнього у разі знаходження поблизу інших осіб. Перебуваючи в приміщення кладової, ОСОБА_4 таємно викрав та передав ОСОБА_5 електроплиту ТМ «Belson В-801», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 423 від 12.12.2016, 250 гривень, та електрорадіатор олійний ТМ «Луч», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 423 від 12.12.2016, 300 гривень, які належать ОСОБА_6 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , не знайшовши в кладовці інших цінних речей, вийшов з неї, а ОСОБА_5 у цей час складав викрадене майно біля дверей ліфту, про те в цей час їх злочинні дії були зупинені ОСОБА_6 , який повертався додому. Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 намагалися заволодіти майном ОСОБА_6 на загальну суму 550 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили усі дії, які вважали необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, однак не довели свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від їх волі, так як при спробі покинути місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, їх дії були помічені та зупинені потерпілим.

Обвинувачені в судовому засіданні вину визнали в повному обсязі та пояснили обставини,як вказано вище у вироку.

Оскільки, учасники судового провадження не оспорюють доказів по справі, що надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та які є належні та допустимі, тому розглянув справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує їх діяння за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в сховище.

Судом вивчались особи обвинувачених та встановлено, що ОСОБА_4 , раніше судимий, злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення, не має постійного місця проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом*якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в порядку ст.. 67 КК України суд не встановив.

ОСОБА_5 раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом*якшують покарання, суд визнає щире каяття винного.

Обставин, що обтяжують покарання в порядку ст.. 67 КК України суд не встановив.

При визначенні покарання суд враховує дані про особу обвинувачених, тяжкість злочину, який відповідно до положень ст.. 12 КК України є тяжким злочином, обставини, що пом*якшують покарання і призначає його в межах санкції статті КК України, за якою засуджуються.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.

Процесуальних витрат по справі не мається.

Цивільний позов по справі відсутній.

Керуючись ст.. ст.. 368, 373, 374 КПУ України, суд
З А С У Д И В ;

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання суд частково приєднує не відбуте за вироком Московського райсуду від 25.10.2012 року покарання, та остаточно призначає покарання у вигляді 3 (трьох) років 7 ( семи) місяців позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_4 взяти під варту та утримувати в "Харківська установа виконання покарань № 27".

Строк відбування покарання визначити з часу затримання останнього.

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_5 взяти під варту та утримувати в "Харківська установа виконання покарань № 27".

Строк відбування покарання визначити з часу затримання останнього.

Речові докази, які знаходяться у потерпілого ОСОБА_6 , після набрання чинності вироку суду, вважати повернутими останньому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1