УХВАЛА
28 серпня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000476 відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у злочинах, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В судовому засідані захисник ОСОБА_7 заявила клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу із утримання під вартою на домашній арешт.

На обгрунтування послась на ті обставини, що потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 є близькими родичами обвинуваченого та мають намір відмовитися від приватного обвинувачення за складами злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст. 186 КК України, які інкримінуються ОСОБА_6 . Важає, що ораний найсуворіший вид запобіжного заходу не відповідає практиці ЄСПЛ.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти заміни запобіжного заходу на більш мякий, вважав, що продовжуть існувати ризики ухилення обвинуваченого від прибуття до суду та наявність ризиків вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання захисника.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із ч.3 ст.333 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності подовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Пункт 1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, враховуючи, ОСОБА_6 обвинувачується у злочинах, передбачених ч. ч. 1,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України; не має постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків у місці проживання, вчинення за короткий проміжок часу множинності злочинів, що стало підставою для обрання насуворішого запобіжного заходу.

Враховуючи ті обставини що судове провадження триває, не допитані потерпілі та свідки в судовому засіданні, а отже, наявні ризики незаконного впливу на них з боку обвинуваченого, приймаючи до уваги баланс інтересів обвинуваченого та його право на особисту своду та суспільний інтерес, який полягає у праві потерпілих на ефективний судовий розгляд, суд вважає за необхіне обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на два місяці.

За таких обставин, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 333, 335 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) на строк 60 днів.

Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_6 до 27 жовтня 2017 року.

Ухвалу для виконання направити Зміївському відділу поліції ГУНП України в Харківській області та Харківській УВП (№27).

Судове засідання відкласти на 14:00 год. 18 жовтня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: