Справа № 152/1041/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 12 червня 2017 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, перебуваючи в м. Шаргород Вінницької області по вулиці Героїв Майдану, біля магазину "Оптовичок" розпочав словесну суперечку з ОСОБА_5 через те, що останній зайняв його місце для здійснення продажу товару, під час якої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_3 умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи свої дії, наніс один удар правою рукою, зжатою у кулак по лівій щоці ОСОБА_5 , від чого останній впав на асфальт на спину. У результаті нанесених ударів потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження: два садна в ділянці правого ліктьового суглобу та два садна в поперековій ділянці; забій лівої щоки (розрив слизової лівої щоки, крововилив під слизову оболонку щоки), які виникли не менше як від 3-х дій тупим предметом (предметів), могли утворитись від нанесення удару рукою, зжатою в кулак в ділянку лівої щоки, а в ділянці правового ліктьового суглобу та в поперековій ділянці при падінні з висоти власного росту. По давності утворення можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення експертизи (12.06.2017) та за ступенем тяжкості, згідно висновку судово-медичного експерта № 22 від 14.06.2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
24 липня 2017 року на адресу Шаргородського районного суду надійшла заява від потерпілого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав заяву. Просив кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України закрити у зв`язку з його відмовою від обвинувачення посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вибачив перед ним, що привело до їх примирення.
З приводу заявленого клопотання суд вислухав думку учасників судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, посилаючись на те, що кримінальне провадження належить до категорії проваджень у формі приватного обвинувачення, згідно із п.1 ч.1 ст.477 КПК України, і може бути закрите судом на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у випадку відмови потерпілого від обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив суд заяву ОСОБА_5 задовольнити.
При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки закриття кримінального провадження.
Обвинуваченому ОСОБА_3 зрозуміло, що наслідком відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення є закриття кримінального провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у заподіянні ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, його дії кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.
Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 направлено до суду.
Відповідно до вимог статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
У рішеннях ЄСПР в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та "Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, суд вказав, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії").
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, та згідно з п.1 ч.1 ст.477 КПК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
За правилами ч.4 ст.26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
За приписами ч.7 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження…, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
З огляду на наведене та враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено підставу закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.
Речові докази та процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ч.4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284, ст.ст.369, 372, п.1 ч.1 ст.477 КПК України, суд
Заяву потерпілого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення - задовольнити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1