Єдиний унікальний номер 185/9667/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2016 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002188 від 23.08.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця села Водяне Павлоградського району, Дніпропетровської

області, українця, громадянина України, із середньою освітою,

неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого

22.12.2008 року за вироком Павлоградського міськрайонного

суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.187 КК України до семи

років двох місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Звільнився 28.04.2014 року умовно-достроково на один рік три місяці

21 день. Покарання відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:
12.08.2016 року, приблизно о 10.00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку АДРЕСА_3 , в якому проживає його матір - ОСОБА_6 , де перебуваючи в коридорному приміщенні, вказаного будинку, став ображати останню, висловлюючись на її адресу нецензурними словами, на що ОСОБА_4 зробив ОСОБА_3 усне зауваження, і в цей час у останнього виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , перебуваючи в коридорному приміщені вказаного будинку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, одразу ж після висловленого в його адресу усного зауваження ОСОБА_4 , умисно наніс останньому один удар кулаком лівої руки в обличчя, в область правого ока, від якого ОСОБА_4 впав на диван на спину, після чого ОСОБА_3 сів зверху на останнього та, утримуючи лівою рукою шию ОСОБА_4 , почав умисно наносити останньому численні удари кулаком правою рукою в область ребер зліва, чим заподіяв ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 245 від 13.10.2016 року тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми лівої половини грудної клітини з переломами з 4 по 8 ребер включно, яка за ознаками тривалого розладу здоров`я (розлад функцій дихання) тривалістю понад три тижні (більше 21 дня) відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а також внутрішньочерепної травми зі струсом головного мозку, які за критерієм розладу здоров`я понад шести днів, але не більше 21 дня, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також синець орбіти правого ока.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодився з обставинами, що зазначені в обвинувальному акті, та на запитання суду пояснив, що 12.08.2016 року, приблизно о 10.00 годині, він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку АДРЕСА_3 , в якому проживає його матір - ОСОБА_6 , де посварився з остатньою. В цей час ОСОБА_4 зробив йому зауваження. У відповідь він став бити потерпілого. Допускає, що від його ударів у потерпілого могли бути тілесні ушкодження, які вказані в експертизі.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 12.08.2016 року, приблизно о 10.00 годині, він перебував за адресою: будинок АДРЕСА_3 . В цей час прийшов обвинувачений, та став ображати свою матір - ОСОБА_6 нецензурними словами. Коли він зробив зауваження обвинуваченому, то останній став його бити руками по всім частинам тіла. Претензій до обвинуваченого він не має, та просить призначити покарання на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, суд вважає, що ОСОБА_3 винний у умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженню, тобто умисному ушкодженню, яке не є небезпечним для життя і не потягнуло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відносяться до категорії середньої тяжкості, раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнав повністю, та на обліку у лікаря - нарколога не перебуває.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання для обвинуваченого - є щире каяття у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі.

Дане покарання на думку суду, з урахуванням викладених вище обставин справи, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів. оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування проведено судово-медичну експертизу, кошти на проведення якої не витрачались.

Речових доказів не має.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту виконання вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .