Справа № 708/1267/16-к
Номер провадження № 1-кп/708/98/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

представника уповноваженого підрозділу поліції ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тіньки Чигиринського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, студента 1 курсу Черкаського медичного коледжу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :
24 серпня 2016 року близько 23 год. ОСОБА_10 , перебуваючи на прилеглій території кафе-бару «Віваруз» за адресою: с. Тіньки Чигиринського району, на грунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_5 , стоячи навпроти останнього на відстані одного метра, умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока, один удар кулаком правої руки в ділянку носа та один удар кулаком лівої руки в ділянку правого ока, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, забоями, саднами та крововиливами м`яких тканин обличчя, забоєм лівого очного яблука з крововиливом в білкову оболонку, садна правої кисті, що згідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Будучи допитаним в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_7 неповнолітній обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив суду, що 24 серпня 2016 року він відпочивав разом зі своїми друзями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в кафе-барі.

Коли близько 23 години вони з ОСОБА_13 вийшли надвір, то побачили, що на землі лежить ОСОБА_14 . ОСОБА_15 перший побіг до нього, а за ним підійшов і він, після чого вони завели його на кухню, щоб надати допомогу.

В цей час прийшли друзі ОСОБА_16 і він пішов.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується наступними доказами:

показаннями потерпілого ОСОБА_5 , допитаного в присутності законного представника ОСОБА_6 , про те, що він разом з друзями відпочивав в кафе-барі, коли до нього підійшов ОСОБА_17 , взяв його за руку і відвів за кафе, щоб поговорити.

Там ОСОБА_18 наніс йому удар правою рукою в ліве око та в ділянку носа, а лівою рукою ударив в область правого ока, після чого він втратив свідомість та впав на землю.

Через деякий час він прийшов до тями і побачив біля себе ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , які відвели його на кухню і почали надавати допомогу.

Він дуже погано почувався, але боявся з тілесними ушкодженнями йти додому та пішов ночувати до ОСОБА_21 . Додому він прийшов вранці і батьки, побачивши розбите обличчя, відвезли його до лікарні, де він лікувався.

А тому він просить стягнути витрати на лікування в сумі 8465грн.63коп. та моральну шкоду в розмірі 20000грн., оскільки обвинувачений принизив його честь і гідність, так як з нього сміються, що його побив ОСОБА_18 , який менший за нього, а також після побиття він відчуває часті головні болі, порушився баланс сну;

показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що він з 21год. відпочивав в кафе-барі. Там же бачив потерпілого і обвинуваченого, але ні з ким з них за столом не сидів.

Коли вийшов надвір перекурити, то побачив, що біля приміщення кафе лежить ОСОБА_14 . Підійшовши до нього, він став його піднімати. Він був в крові.

В цей час до них підійшла ОСОБА_23 .

Вони завели ОСОБА_24 до приміщення кухні кафе-бару і почали його вмивати.

Потім він приніс йому окуляри і телефон, в якого був роздавлений екран;

показаннями свідка ОСОБА_25 про те, що того вечора вона перебувала на робочому місці, коли хтось зайшов і сказав, щоб відкрили двері. Вона відчинила двері і на кухню завели ОСОБА_16 , де стали надавати йому медичну допомогу, а вона повернулася на робоче місце;

показаннями свідка ОСОБА_26 про те, що вона була свідком, як обвинувачений запросив на розмову потерпілого.

А потім надавала медичну допомогу ОСОБА_27 , якого знайшла біля будівлі кафе-бару;

показаннями свідка ОСОБА_28 про те, що вона відпочивала в кафе і бачила, як ОСОБА_18 підійшов до ОСОБА_29 і відізвав його поговорити.

Десь через 10хв. її покликала ОСОБА_26 , щоб надати допомогу ОСОБА_30 ;

даними висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1718 від 13.09.2016 року, згідно до якого потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, забоями, саднами та крововиливами м`яких тканин обличчя, забоєм лівого очного яблука з крововиливом в білкову оболонку, садна правої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.п. 48-49);

даними протоколу огляду предмету мобільного телефону марки «Lenovo A 536» з фототаблицями №№ НОМЕР_1 , з яких вбачається, що обвинувачений надсилав потерпілому на мобільний телефон повідомлення з вибаченнями щодо його побиття та пропозицією вирішити все мирним шляхом (а.п.59-62);

даними постанови про визнання речових доказів від 15.09.2016 року - мобільного телефону марки «Lenovo A 536».

Оцінюючи докази в їх сукупності шляхом повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що обвинувачення знайшло своє підтвердження і кваліфікує дії обвинуваченого по ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Покази обвинуваченого в частині того, що він не наносив тілесні ушкодження потерпілому, спростовуються показами свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , які бачили, як обвинувачений відводив потерпілого за ріг кафе-бару для розмови, яка зі слів самого обвинуваченого закінчилася сваркою, де і був виявлений потерпілий з наявними тілесними ушкодженнями, при цьому, як встановлено в судовому засіданні, ніхто третій до них не підходив і до того моменту потерпілий пошкоджень не мав.

Крім того з показів свідка ОСОБА_26 слідує, що коли вона підійшла до потерпілого, щоб надати допопомгу, то обвинувачений знаходився поруч.

Також покази обвинуваченого щодо того, що він відпочивав з ОСОБА_22 і разом з ним вийшов надвір та разом вони побачили лежачого на землі потерпілого і підійшли до нього спростовуються показами свідка ОСОБА_22 , який заперечив покази обвинуваченого в цій частині та пояснив суду, що він сам вийшов надвір, щоб перекурити, і до потерпілого підходив один, тобто без ОСОБА_10 , що викликає в суду сумнів щодо правдивості показань обвинуваченого в цілому.

Більше того вина обвинуваченого у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується надісланим ним 28.08.2016 року смс-повідомленням зі свого мобільного телефону на телефон потерпілого (а.а.57), що він підтвердив в судовому засіданні, зі змісту якого вбачається, що він фактично визнав свою вину в заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень.

А тому суд розцінює невизнання обвинуваченим своєї вини як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення, а також небажання настання наслідків, що слідують за цим.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, який є неповнолітнім, по місцю проживання та навчання характеризується з позитивної сторони.

Разом з тим суд бере до уваги, що обвинувачений минулого року вже притягувався до кримінальної відповідальності по ч.1 ст.122 КК України, але кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відмовою потерпілого та його законного представника від приватного обвинувачення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

З врахуванням викладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого суд вважає можливим задовольнити частково, стягнувши матеріальну і моральну шкоду з матері обвинуваченого ОСОБА_7 у відповідності до вимог ч.2 ст.1179 ЦК України, оскільки, як встановлено судом, обвинувачений, будучи неповнолітнім, власного заробітку та майна не має.
У зв`язку з цим суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого витрати на лікування в сумі 1215грн.62коп., що підтверджено документально.

Однак суд не вбачає підстав для стягнення витрат на бензин в сумі 1800грн.26коп. (а.п.200), оскільки 29.08.2016 року (дата чеку на придбання 43,25л бензину) потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в Чигиринській ЦРЛ, а 13.09.2016 року (дата чеку на придбання 43,25л бензину) жодних слідчих дій, судячи з матеріалів кримінального провадження, з потерпілим не проводилося, до того ж ні потерпілим, ні його законним представником не надано доказів необхідності придбання такої кількості бензину для проїзду до м.Чигирина та в зворотному напрямку.

Також суд не може взяти до уваги витрати, зазначені в квитанції від 31.08.2016 року, виданої ПП ОСОБА_31 , оскільки з неї не вбачається, який саме товар або послуги надавались потерпілому та чи мають вони причинний зв`язок з отриманими ним тілесними ушкодженнями, адже зі слів його законного представника син і до цієї події звертався з приводу лікування зору до даного центру «Зір» (а.п.201).

Щодо відшкодування вартості належного потерпілому мобільного телефону в сумі 2499 гривень, то в матеріалах кримінального провадження міститься лише товарний чек без дати його видачі (а.п.201) із зазначенням ціни телефону без вказання його вартості станом на відповідну дату.

Разом з тим в протоколі огляду предмету від 15.09.2016 року (а.с.59) відображено, що телефон має пошкодження у вигляді розбиття екрану в центральній та нижній його частинах, але пошкодження екрану не заважає роботі телефону, тобто він є в робочому стані, у зв`язку з чим суд не може визначити дійсний розмір завданих потерпілому внаслідок пошкодження телефону збитків через відсутність доказів цього.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із завданих потерпілому болю та моральних страждань, порушення нормального ритму його життя, з матеріального стану матері обвинуваченого, яка на даний час не працює, і вважає можливим стягнути з останньої моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.

Цивільний позов прокурора підлягає задоволенню та стягненню з матері обвинуваченого ОСОБА_7 на користь Чигиринської районної ради витрат на лікування потерпілого, затрачених Чигиринською центральною районною лікарнею, в сумі 516, 06 грн., згідно до вимог ч.2 ст.1206 ЦК України.

Речові докази в кримінальному провадженні мобільний телефон марки «Lenovo A 536» необхідно залишити у власника.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання громадські роботи строком сто двадцять годин.

Строк відбування покарання визначати з моменту виконання вироку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду сумі одна тисяча двісті п`ятнадцять гривень 62 копійки та моральну шкоду в розмірі десяти тисяч гривень.

Цивільний позов прокурора Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Чигиринської районної ради (р/р 0532, банк одержувач ГУДКСУ у Черкаській області) витрати на лікування в сумі п`ятсот шістнадцять гривень 06 коп.

Речовий доказ в кримінальному провадженні мобільний телефон марки «Lenovo A 536» залишити в ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та його законному представнику, потерпілому та його законному представнику, прокурору і захиснику.

Головуюча