Справа № 314/3752/14-к Провадження № 1-кс/314/191/2014

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області, у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000784 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Вільнянськ, Запорізької області, українцю, громадянину України, який має повну середню освіту, не працюючому, розлученого , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого: за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 22.02.2013 року Вільнянським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.

В С Т А Н О В И В:

16.06.2014 року слідчий СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенант міліції ОСОБА_4 за погодженням прокурора прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України, оскільки існують ризики передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою за вчинення корисливого злочину, судимість за який в установленому Законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, і знову вчинив новий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за наступних обставин:

20.04.2014 року, ОСОБА_5 маючи умисел на незаконне придбання виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, зірвав в лісосмузі, яка розташована поблизу м. Вільнянська, верхівки стебла рослини роду «Коноплі», для подальшого їх виготовлення та особистого вживання плодів, які згідно з висновком експерта № 584 від 03.06.2014 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (маріхуанною) масою 1242,578 г. Продовжуючи реалізовувати свій злочини умисел ОСОБА_5 діючи незаконно, зберігаючи при собі в кишені вищевказані верхівки рослини «Коноплі», переніс їх до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжував зберігати їх в сухому місці для виготовлення, речовини готової для особистого вживання, без мети збуту, доки 21.05.2014 року о 15 годині00 хвилин в ході обшуку їх виявили та вилучили робітники міліції в присутності двох понятих.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, яке кваліфікується як: «незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту».

Також, 20.04.2014 року, в денний час доби ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконний посів та вирощування наркотичної речовини рослинного походження роду коноплі з метою її подальшого особистого вживання, незаконно посіяв 32 кущі рослин, які згідно з висновком експерта № 584 від 03.06.2014 року, масою 110,5 г. та містять в собі наркотичні засоби та психотропні речовини і являються рослинами роду коноплі на території свого будинку АДРЕСА_2 , котрі особисто вирощував: тобто обробляв міжряддя, знищуючи при цьому бур`яни, поливав та доглядав за рослинами, з метою її незаконного вирощування для подальшого особистого вживання, доки 21.05.2014 року о 15 годині00 хвилин в ході обшуку їх виявили та вилучили робітники міліції в присутності двох понятих.

Таким чином ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 310 ч.1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є «незаконний посів та вирощування конопель».

На підставі чого органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенант міліції ОСОБА_4 просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що останній раніше був судимий, не має власних джерел доходів.

Прокурор в судовому засіданні заявлене клопотання підтримала у повному обсязі і просила його задовольнити. Вказує, що всі вищевказані слідчим обставини свідчать про те, що підозрюваний схильний до вчинення злочинів, належних висновків для себе не робить і є суспільно-небезпечним.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Факт вчинення злочину не заперечував, крім того, просив врахувати, що він самостійно з`явився до правоохоронних органів, має постійне місце проживання, не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Заслухавши в судовому засіданні, слідчого і прокурора, які просили задовольнити дане клопотання в повному обсязі, підозрюваного ОСОБА_5 , який заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, на які посилається слідчий, як на підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , не обґрунтовано і не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 12, 177 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Згідно рішення Конституційного суду України за №14-рп/2003 від 08.07.2003р. при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, враховується тяжкість злочину, у чиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, яка скоїла злочин, та відповідає вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та її основних свобод.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 досудовим слідством підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України.

У відповідності до ч.3 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України є злочином середньої тяжкості, оскільки санкція ч.1 ст. 309 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до трьох років.

У відповідності до ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 310 КК України є злочином невеликої тяжкості, оскільки санкція ч.1 ст. 310 КК України передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до трьох років.

Однак в судовому засіданні слідчим та прокурором не доведене недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотання.

Так, не знайшли свого підтвердження ризики, на які вказував слідчий СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенант міліції ОСОБА_4 , а саме: на п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки в судовому засіданні встановлено, що останній має постійне місце проживання, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на усі виклики до слідчого для проведення слідчих дій підозрюваний ОСОБА_5 своєчасно з`являвся; п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України, тобто у скоєнні злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, яке не передбачає взагалі існування потерпілої сторони. Крім того, переконливих доказів щодо того, що ОСОБА_5 може впливати на свідка слідчому судді слідчим та прокурором надано не було, а також п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на теперішній час, з моменту вчинення інкримінованого йому правопорушення, останній інших правопорушень не вчиняв та підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України слідчому судді надано не було.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в зв`язку з чим в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Враховуючи викладені вище обставини, особу підозрюваного, що він раніше судимий, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання, наявність судимостей у підозрюваного; відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважаю за необхідним та достатнім застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені у судовому засіданні обставини дають підстави застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Керуючись вимогами ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки - з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та в суд на визначений ним час; не залишати місце постійного мешкання - будинок АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомив письмово під розпис, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на шістдесят днів.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або іншого органу державної влади, який буде здійснювати наявне кримінальне провадження щодо злочину, у вчинені якого йому повідомлено про підозру.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

3.Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками.

Визначити строк дії ухвали тривалістю 60 днів - до 14.08.2014 року.

Ухвалу про застосування запобіжного у вигляді домашнього арешту передати Вільнянському РВ ГУМВС України в Запорізькій області для негайного виконання і постановки підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік, про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

16.06.2014