Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Подільського управління поліції ГУНП в м. Києві,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаною скаргою, посилаючись на те, що в провадженні Подільського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження №00000377. 14.12.2016 року вона подала до канцелярії Подільського управління поліції ГУНП в м. Києві заяву про визнання її потерпілою. Однак, слідчий в порушення ст.220 КПК України заяву не розглянув, постанову про визнання її потерпілою не виніс, пам`ятку про права та обов`язки потерпілого не вручив. Скаржниця зазначає, що у цьому ж кримінальному провадженні потерпілим є її син ОСОБА_4 . Вона зазнала значної матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з необхідністю понесення фінансових витрат на скаліченого сина, а також сама захворіла після тяжких випробувань, відбивання порогів чиновників. ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого визнати її потерпілою у кримінальному провадженні №00000377, вручити їй пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого і надати можливість ознайомитись з матеріалами досудового розслідування.
В судове засідання ОСОБА_3 повторно не з`явилася, повідомила, що продовжує хворіти, однак медичних документів про неможливість за станом здоров`я бути присутньою в судовому засіданні не надала.
Слідчий Подільського УП ГУНП в м. Києві в судове засідання неодноразово не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України під час розгляду скарги участь особи, що звернулася до суду із скаргою, є обов`язковою.
Оскільки справа судом має бути розглянута протягом розумного строку, а скаржник неодноразово в судове засідання не з`являвся, слідчий суддя, враховуючи поведінку скаржника, який зобов`язаний не тільки добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами, а й неухильно виконувати процесуальні обов`язки, ухвалює судове рішення на підставі наявних письмових доказів.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частиною 1 ст.220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000377 від 05.08.2013 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, щодо факту необережного спричинення ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.25-витяг з ЄРДР).
14.12.2016 року ОСОБА_3 подала до Подільського УП ГУНП в м. Києві заяву про зобов`язання слідчого визнати її потерпілою у кримінальному провадженні №00000377, що підтверджується відміткою про прийняття на копії заяви (а.с.3).
Однак, повідомлень про розгляд заяви скаржниця не отримала.
ОСОБА_3 вважає, як вона зазначає у скарзі, що оскільки постанову про визнання її потерпілою слідчий не виніс, їй відмовлено у визнанні потерпілою. Натомість ОСОБА_3 не надала копію постанови слідчого про відмову у визнанні її потерпілою.
ОСОБА_3 не є заявником у кримінальному провадженні №00000377, не є потерпілою і представником потерпілого, а тому слідчим не порушені її права щодо не розгляду клопотання відповідно до ст.220 КПК України.
Положеннями ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Оскільки скаржницею не надані докази на підтвердження того, що слідчим або прокурором було прийнято рішення про відмову у визнанні її потерпілою, слідчий суддя вважає, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 немає.
Крім того, з листа Подільського УП ГУНП в м. Києві за №Г-63/125/53/03-17 від 27.01.2017 року (а.с.49) вбачається, що у кримінальному провадженні №0000377 від 05.08.2013 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

На підставі наведеного, ст.ст. 55, 303-309 КПК України,
слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Подільського управління поліції ГУНП в м. Києві щодо визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №00000377 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1