Справа № 347/1748/16
Провадження № 1-кп/347/38/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" серпня 2017 р. м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження № 0000333 від 09.09.2016 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шараповка, Новооскольського району Бєлгородської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, освіта середня, не працюючого, раніше судимого, депутатом не являється, неповнолітніх дітей на утриманні немає, раніше судимого:

- вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2007 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2007 року за ч. 3 ст. 185 КК України з призначеним покаранням у виді арешту на строк 4 місяці. Звільненого 16 липня 2007 року по відбуттю покарання;

- вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2007 року за ч.3 ст.185 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільненого 13 травня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 17 днів;

- вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2011 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України з призначеним покаранням, з урахуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільненого 18 травня 2014 року по відбуттю покарання;

- щодо якого 01 липня 2016 року Костопільським районним судом Рівненської області ухвалено вирок за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, з призначеним покаранням, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 дні. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Змінено запобіжний захід, застосований щодо ОСОБА_4 з тримання під вартою на особисте зобов`язання і такого звільнено з-під варти в залі суду. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 06.04.2017 року, вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 01.07.2016 року,- залишено без змін. Призначене покарання Костопільським районним судом Рівненської області у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 дні, відбув повністю;

- вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 року за ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_4 - тримання під вартою, залишено без змін. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.05.2017 року, вирок Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 року, - залишено без змін,

- вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2017 року за ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Строк відбування покарання рахувати з дати ухвалення вироку, з 15.03.2017 року. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.05.2017 року, вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2017 року, - залишено без змін,

за ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період непогашеної судимості вчинив новий умисний злочин.

Так, 02.09.2016 ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна із храму "УГКЦ Співстраждання і Різдва Прес`ятої Богородиці", із місця свого проживання поїхав в смт. Яблунів Косівського району Івано-Франківської області.

Приблизно о 20.00 год. ОСОБА_4 зайшов на територію храму "УГКЦ Співстраждання і Різдва Прес`ятої Богородиці", що за адресою смт. Яблунів, вул. Франка, 49, Косівського району, де діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до вхідних дверей приміщення храму та за допомогою металевої лопати, яку знайшов на території храму, шляхом пошкодження вхідних дверей, які були зачинені на врізаний замок, проник в середину приміщення храму, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 3 000 (три тисячі) гривень, які належали храму "УГКЦ Співстраждання і Різдва Прес`ятої Богородиці" та повідомлення на поновлення (укладання) договору страхування будівель та майна церковної громади УГКЦ «Різдва Прес'ятої Богородиці» смт. Яблунів Косівського району, після чого місце вчинення злочину покинув, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 , спричинив храму "УГКЦ Співстраждання і Різдва Прес`ятої Богородиці" за адресою смт. Яблунів, вул. Франка, 49, Косівського району майнову шкоду на загальну суму 3 000 (три тисячі) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Просить розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особу.
Переконавшись у правильному розумінні сторонами змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності їхньої позиції, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння і його умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), правильно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи й особу ОСОБА_4 .

Згідно ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.
Згідно ч.1, ч.2 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі. Саме такий вид покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 28.02.2017 року вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 Кк України до 5 років позбавлення волі.

За вище вказаним вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 року, ОСОБА_4 засуджено за злочин вчинений ним в період з 04 вересня 2016 року по 08 вересня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.05.2017 року, вирок Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 року, - залишено без змін.

Окрім того, 15.03.2017 року вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. За даним вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2017 року, ОСОБА_4 засуджено за злочин вчинений ним 29.08.2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.05.2017 року, вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2017 року, - залишено без змін.

Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 09.09.2016 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке вчинено 02.09.2016 року.

Як роз`яснив Верховний Суд України у ч. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 з наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Отже, як регламентовано ст. 70 КК України, а також п 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

З огляду на положення ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснення Верховного Суду України, викладені в ч. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року, з наступними змінами, «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що злочини за попередніми вироками, ОСОБА_4 вчинив 29.08.2016 року та в період з 04 вересня 2016 року по 08 вересня 2016 року, тобто до постановлення вироку, то дана обставина вимагає при призначенні покарання застосування положень ч. 4 ст.70 КК України.

З урахуванням викладених обставин та сукупністю даних про обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком, вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 року та вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2017 року призначити остаточне покарання.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним, справедливим і сприятиме виправленню ОСОБА_4 та попередження вчинення кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 374, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком, за вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 року та вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2017 року остаточно призначити покарання у виді 5 (п'яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з часу затримання, а саме з 08.09.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції, що діяла на момент затримання ОСОБА_4 в строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 08.09.2016 року по 16.05.2017 року включно, до набрання чинності Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази у кримінальному провадженні:

лопату садову, яку передано на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_5 , повернути законному володільцю;

повідомлення страхової компанії "Оранта" церкві "Співстраждання і Різдва Прес'ятої Богородиці", яке долучено до матеріалів кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1