УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , водія ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3, про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання Приморським ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0009243 від 08.12.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.12.2016 р. приблизно о 19 год. 10 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Хонда», р.н. НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині вул. Катерининська у м. Одесі, з боку вул. М. Арнаутської в напрямку вул. Пантелеймонівської, напроти буд. №89 по вул. Катерининська, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину вул. Катерининська, рухаючись зліва направо по ходу напрямку руху автомобіля «Хонда», р.н. НОМЕР_1 у невстановленому для переходу місці.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КУ «ООДКЛ».

Під час огляду автомобіля «Хонда», р.н. НОМЕР_1 , було виявлено механічні пошкодження, характерні для утворення в результаті ДТП, тому, у той же день вказаний транспортний засіб був вилучений та поміщений для зберігання на майданчик затриманого транспорту № 1 МПФ ДП «Інформ-ресурси» МВС України, що розташований в м. Одеса по вул. Ак. Вільямса, 89/А, для проведення авто-технічної та транспортно-трасологічної експертиз.

Автомобіль «Хонда», р.н. НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить: ОСОБА_6 .

Враховуючи, що зазначений автомобіль, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без його збереження існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на теперішній час на транспортному засобі, необхідно накласти арешт.

В судовому засіданні слідчий щодо задоволення клопотання не наполягав та зазначив, що на теперішній час у кримінальному провадженні проведено необхідні експертні дослідження зазначеного автомобіля.

Водій ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що на теперішній час у кримінальному провадженні проведено необхідні експертні дослідження зазначеного автомобіля.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, заслухав думку учасників процесу, суд вважає необхідним у задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Щодо осіб, які не є підозрюваними та обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Вивченням матеріалів наданих до клопотання встановлено, що у кримінальному провадженні, жодній особі про підозру не повідомлено, в тому числі і ОСОБА_6 власниці вищезазначеного автомобіля.

Крім того, цивільний позов з боку будь-якої юридичної або фізичної особи до неї або водія ОСОБА_4 заявлено не було.

Будь-яких інших підстав для накладення арешту на вищевказане майно клопотання не містить.

Що стосується вимог про надання можливості вилучити автомобіль «Хонда», р.н. НОМЕР_1 , для подальшого зберігання на території спецмайданчика тимчасового затримання транспортних засобів № 1 МПФ ДП «Інформ-ресурси» МВС України, то вони задоволенню не підлягають, оскільки зі слів слідчого на теперішній час у кримінальному провадженні проведено необхідні експертні дослідження зазначеного автомобіля, в зв`язку з чим підстав для його вилучення судом встановлено не було.

Згідно ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Проте, в порушення зазначеної вимоги Закону, слідчим не було надано достатніх доказів на підтвердження обставин на які він посилається.

У зв`язку з чим, доводи про те, що на вказане майно слід накласти арешт є необґрунтованими.
При цьому, задоволення клопотання про накладення арешту, може призвести до суттєвого порушення Конституційних прав та інтересів його законних власників, що є неприпустимим.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Відповідно до п. 32 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 р. №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим, не повним, не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилучено майна.

Керуючись ст.170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області, про накладення арешту на автомобіль «Хонда», р.н. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0009243 від 08.12.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України відмовити.

Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0009243, безоплатно повернути зазначений автомобіль його власникові, або особі у якої він був вилучений.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: