АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

5 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 8 листопада 2016 року в кримінальному провадженні під №0004279, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2016 року, відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах криміналіста слідчого управління Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Бровари Київської області, неодруженого, працюючого кур`єром в АСЄ «Інформ» в м. Бровари, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого в силу ст. 89 КК України,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 7 січня 2017 року.

Зобов`язано ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик, а також покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- не відлучатись із Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- уникати спілкування з потерпілими та підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчим суддею визначено по 7 січня 2017 року.

Згідно ухвали суду слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 296 КК України та наявність ризиків, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, а також врахувавши характеризуючі дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та постійне місце роботи, прийшов до висновку про те, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого що застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім виняткового, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає висновки слідчого судді про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою таким, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду від 08.11.2016 р. скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО № 13.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, прокурор зазначає про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, яке призвело до грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом та за який законом передбачена відповідальність у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років, яка підтверджується матеріалами кримінального провадження та не заперечувалася місцевим судом під час розгляду клопотання слідчого, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що між підозрюваним та потерпілим, впродовж тривалого часу, існували приятельські стосунки, знищити або сховати речі та документи, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та які, на думку апелянта, не були в повній мірі досліджені та враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого.

Таким чином сторона обвинувачення вважає, всі вище зазначені обставини свідчать про неможливість запобігання наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу, до підозрюваного ОСОБА_6 та не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи захисника та підозрюваного, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004279 від 09.10.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 296 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства (хуліганства), що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, а саме в тому, що ОСОБА_9 09.10.2016 р., приблизно о 06 год. 30 хв., разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебуваючи в громадському місці, а саме: в приміщенні літньої тераси «SaxarTerasa» нічного клубу «Pozitiv», за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Степана Бендери, 18, під час бійки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві, маючи на меті грубо порушити порядок, діючи з особливою зухвалістю, розуміючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, діючи у злочинній групі без попередньої змови, підійшов до ОСОБА_12 , який намагався захиститися від хуліганських дій ОСОБА_10 , почав притискати та здавлювати його за обличчя до підлоги, тим самим надаючи змогу останньому заподіяти ОСОБА_12 тілесні ушкодження. Відразу же проводжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 своїми руками почав душити ОСОБА_12 , в результаті чого унеможливив його дії, щодо захисту, надаючи можливість ОСОБА_10 , який мав перевагу у фізичному стані продовжувати заподіювати тілесні ушкодження. В результаті хуліганських дій ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_12 , були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми та струсу головного мозку. Після закінчення бійки, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з місця події зникли у невідомому напрямку.

07.11.2016 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства (хуліганства), що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

07.11.2016 р. старший слідчий в ОВС - криміналіст Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування відносно нього інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

08.11.2016 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, строком до 07.01.2017 р.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за обставин внесених до ЄРДР та наявність ризику того, що він може впливати на іншого підозрюваного та потерпілих в даному кримінальному провадженні, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, наявність обвинувачення у Броварському міськрайонному суді Київської області, не можуть бути самі по собі достатніми підставами для застосування до ОСОБА_6 на даний час виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до вирішення судом питання про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, та в даному випадку за можливе обмежитися застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в певний період доби.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно виконано слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без змін, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 8 листопада 2016 року в кримінальному провадженні під №0004279, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах криміналіста слідчого управління Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 7 січня 2017 року,із зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик, а також покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 р я с у н