Провадження № 1-кс/761/361/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року у кримінальному провадженні № 0012612, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
19 грудня 2016 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року у кримінальному провадженні № 0012612, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Крім того, у своєму клопотанні заявник просив суд зобов`язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві внести відповідний запис про зняття арешту з вищевказаного нерухомого майна.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Слідчий СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві, яким здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0012612, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0012612, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року у справі № 761/32518/15-к (провадження № 1-кс/761/15671/2015) клопотання слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0012612, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, частково задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41,50 м2, житловою площею 15,40 м2.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на вищевказане нерухоме майно є те, що квартира АДРЕСА_1 є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється з 21 жовтня 2015 року, питання про арешт нерухомого майна вирішено ухвалою слідчого судді від 06 листопада 2015 року, в той час як на момент звернення власника майна до суду в порядку ст. 174 КПК України та розгляду слідчим суддею відповідного клопотання про скасування арешту майна жодній особі не повідомлено про підозру та не пред`явлено обвинувачення, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків.

Крім того, незважаючи на те, що слідчим суддею вживались заходи щодо витребування з Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві матеріалів кримінального провадження № 0012612 від 21 жовтня 2015 року, станом на день розгляду клопотання такі матеріали до суду не надані, а слідчий у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання та підтверджували необхідність збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду не надав, у зв`язку з чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи ОСОБА_4 з приводу того, що на даний час вже відпала потреба в накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 , відповідають дійсності.

Зазначені вище обставини дають слідчому судді достатні підстави вважати, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт квартири АДРЕСА_1 відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року на зазначене нерухоме майно, підлягає скасуванню, а клопотання ОСОБА_4 частковому задоволенню.

Разом із цим, в рамках розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати питання про зобов`язання Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві внести відповідний запис про зняття арешту, у зв`язку з чим в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року у кримінальному провадженні № 0012612, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року у кримінальному провадженні № 0012612, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на квартиру АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1