У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.2017 року слідчий суддя Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 , та потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 17.08.2016р., -

встановила:

06.03.2017р. представник потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 , звернувся до суду із скаргою на постанову слідчої Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000583 від 27.07.2016р., покликаючись на те, що така є незаконною та необгрунтованою, оскільки прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, а викладені у ній висновки не відповідають фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення. У своїй постанові слідча зсилається на те, що в ході досудового розслідування проведено усі можливі слідчі та розшукові дії, однак не вдалося встановити, що ОСОБА_6 схопив потерпілу за волосся і штовхнув її. Окрім того покликається на те, що склад злочину, передбачений ч.1 ст.125 КК України, характеризується прямим умислом, проте, як вказує ОСОБА_4 , її син ОСОБА_6 схопив її за волосся і кинув до землі, однак наміру на спричинення умисних ударів по тілу в нього не було, тобто відсутній прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, а тому відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Вказані висновки слідчої не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки потерпіла у своїй заяві від 27.07.2016р. вказувала, що ОСОБА_6 наніс їй удари по тілу, чим спричинив тілесні ушкодження, що свідчить про прямий умисел ОСОБА_6 на спричинення їй тілесних ушкоджень. Окрім того, у своїх показаннях від 27.07.2016р. потерпіла пояснила, що син схопив її рукою за волосся, нахилив до землі і почав тягнути до кухні, а коли затягнув до дверей кухні, кинув її до землі, від чого вона впала на поріг підлоги і плитку на ліву сторону. Також ОСОБА_6 тягнув її рукою і вирвав волосся, від таких дій на тілі з лівої сторони у неї була кров. Вказані показання потерпілої спростовують висновки слідчої про відсутність наміру у ОСОБА_6 на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій. Версія органу досудового розслідування виглядає абсурдною і свідчить лише про сприяння у непритягненні винної особи до відповідальності. Слідчою при прийнятті оспорюваної постанови не спростовано жодним чином таких доказів, як заяви потерпілої про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , її пояснень тощо, такі просто проігноровані. Поза тим показання потерпілої підтверджуються і висновком експерта № 1481 від 27.07.2016р., із якого вбачається, що у ОСОБА_4 виявлені синець та садно в ділянці клубової кістки зліва, які утворилися від дії тупого предмета, могли виникнути при ударі до керамічних сходів протягом доби та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Вказаний висновок експерта слідчої ОСОБА_5 безпідставно проігноровано і йому не надано належної правової оцінки та не вмотивовано чому його не взято до уваги, натомість такий доказ взагалі в оспорюваній постанові не описується, що свідчить про невмотивованість постанови та однобічність досудового розслідування. Зсилання слідчої ОСОБА_5 у постанові на те, що не вдалося встановити свідків та очевидців вчинення ОСОБА_6 злочину, не може слугувати підставою для закриття кримінального провадження та уникнення винною особою відповідальності за вчинений злочин, оскільки і без свідків вина ОСОБА_6 доводиться показаннями потерпілої, її заявою та висновком експерта. Свідків та очевидців вчиненого злочину бути не могло, оскільки подія мала місце ранком о 07.30 год., а в квартирі окрім потерпілої та ОСОБА_6 більше ніхто не проживає. Разом з тим слідча у постанові зазначає, що в діях відсутній склад злочину, тоді як не конкретизує, в чиїх саме діях відсутній склад такого, тобто не встановивши особи, слідча приймає рішення про відсутність у діях такої складу злочину, що є грубим порушенням вимог кримінально-процесуального закону, зокрема положень ст.284 КПК України, так як незрозуміло в кого чи в діях якої особи не має складу злочину. Просив суд скасувати постанову слідчої Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 17.08.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000583 від 27.07.2016р. за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та направити матеріали для продовження досудового розслідування і прийняття законного та обгрунтованого рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали. ОСОБА_3 додатково пояснив, що досудове розслідування слідчою ОСОБА_5 проведено неповно, не усунуто розбіжності в поясненнях потерпілої та ОСОБА_6 шляхом їх одночасного допиту, не проведено слідчого експерименту на спростування чи підтвердження пояснень потерпілої, всупереч вимогам ст. 370 КПК України в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінки висновку експерта, така постанова взагалі невмотивована. Окрім того в матеріалах кримінального провадження відсутня інформація про направлення потерпілій копії постанови про закриття кримінального провадження.

ОСОБА_4 пояснила, що факти її побиття сином неодноразові, проте через повну бездіяльність працівників поліції та їх халатне відношення до розслідування жоден епізод не доведений до кінця. Слідча ОСОБА_5 спотворила її показання, на зауваження з приводу недостовірності інформації, що вона вдарилася об керамічну плитку, а не об землю, слідча ніяк не відреагувала, не зважаючи на те, що у неї накладалися шви і згодом утворився рубець внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень. Часто після її звернень її взагалі не направляли на експертизи, хоч вона зверталася із повідомленнями про злочин.

Слідча Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, згідно вимог ст.306 КПК України її відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку особи, яка подала скаргу, потерпілої та перевіривши матеріали кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

З аналізу матеріалів досудового розслідування вбачається неповнота такого, яка полягає зокрема у тому, що слідчою покладено в основу висновку про відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення виключно його показання, які не були підтверджені жодними іншими належними та допустимими доказами у справі. При цьому слідча не врахувала, що ОСОБА_6 безпосередньо зацікавлений у результатах розслідування, оскільки потерпіла прямо вказувала на нього, як на особу, яка спричинила їй тілесні ушкодження, і не віднеслася критично до таких показань. Натомість жодним чином у постанові не спростовано показань потерпілої, її заяви та висновку судово-медичної експертизи, яка прямо вказує на наявність у потерпілої тілесних ушкоджень, які могли виникнути в час та за обставин, на які вказує потерпіла.

Висновок вищевказаної експертизи не містить даних про можливість утворення таких тілесних ушкоджень при вільному падінні з висоти власного росту, а відтак слідча могла призначити додаткову експертизу, яка б могла спростувати пояснення потерпілої, проте такої слідчої дії не вчинила. Окрім того, потерпіла вказувала на те, що внаслідок того, що син вирвав їй волосся, у неї була кров у цьому місці. За відсутності спричинення тілесних ушкоджень внаслідок таких дій ОСОБА_6 останні могли бути кваліфіковані за іншими статтями КК України, проте такі обставини слідчою взагалі не досліджувалися.

Також жодним чином не перевірено показань ОСОБА_6 в тій частині, що він близько 06.00 год. пішов на роботу і жодного конфлікту з матір`ю не мав, слідчою не перевірялося, коли починається робочий день ОСОБА_6 , чи взагалі він працює, чи бачив хтось із співробітників його зранку в цей день тощо. Також слідчою не усунуто розбіжності в показання свідка ОСОБА_6 та потерпілої шляхом одночасного їх допиту, проведенням слідчого експерименту за участю потерпілої тощо.

Висновки слідчої ОСОБА_5 є суперечливими, оскільки остання, вказуючи, що нею не встановлено свідків та очевидців вчинення злочину і не встановлено, що ОСОБА_6 схопив за волосся та штовхнув свою матір, робить висновок не про відсутність події кримінального правопорушення, а про відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме прямого умислу в діях ОСОБА_6 .. В продовження слідча вказує, що з пояснень потерпілої ОСОБА_6 їй ударів не наносив, а лише схопив за волосся і штовхнув до землі, що підтверджує відсутність у ОСОБА_6 прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень. Вказані висновки вважаю необгрунтованими, оскільки законодавче визначення прямого умислу містить три ознаки, які характеризують психічне ставлення особи до вчиненого нею діяння і його наслідків: усвідомлення суспільної небезпеки діяння, яке вчиняє особа, передбачення його суспільно-небезпечних наслідків та бажання їх настання. Перші дві ознаки (усвідомлення і передбачення) характеризують процеси, які відбуваються у психіці суб`єкта і тому складають інтелектуальний компонент умислу. Третя ознака, яка й відрізняє прямий умисел від непрямого, характеризує вольову сферу особи і утворює вольовий момент умислу. З огляду на наведе твердження слідчої про те, що в діях ОСОБА_6 відсутній прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, оскільки він не мав наміру спричиняти умисні удари по тілу, є безпідставним, оскільки характер таких дій (тягнув літню особу за волосся та штовхнув її з силою на підлогу) свідчить про зворотнє, а саме про усвідомлення особою суспільної небезпеки таких дій, передбачення наслідків такого і бажання їх настання.

Таким чином слідча, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, зробила висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження, без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин, а відтак постанова від 17.08.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000583 від 27.07.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження для проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя

постановила:
Скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 17.08.2016р. задовольнити.
Постанову про закриття кримінального провадження № 0000583 від 27.07.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, винесену слідчою Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 17.08.2016р. скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000583 від 27.07.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, скерувати до Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області для відновлення досудового розслідування.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого судового засідання в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1