Справа № 755/1923/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"31" січня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000665 від 18.01.2017 року про арешт майна,
в с т а н о в и в:

31 січня 2017 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві звернувся до суду із клопотання про арешт майна, а саме: незавершеного будівництвом садовий будинок, двоповерховий, загальна площа якого становить 303,71 м2, який знаходиться на земельній ділянці АДРЕСА_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що на підставі заяви, 18.01.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000665 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

З тексту клопотання вбачається, що до Дніпровського УП звернулася ОСОБА_5 , із заявою про те що 05.01.2017 року до неї зателефонував представник ТОВ «СТАРКПРОМ» (), та повідомив, що доне ТОВ «СТАРКПРОМ» () являється новим власником земельної ділянки № НОМЕР_1 , у садовому товаристві «ДВРЗ»(Дніпровський район) в м. Києві та їй потрібно прибути за вищевказаною адресою, щоб забрати власні речі з будинку, який ще недобудований та у реєстрі не перебуває.

Крім того, у клопотанні слідчого зазначено, що 10.08.2009 року на підставі постанови слідчого Києво-Святошинського РВ ГУМВС України у Київській області ОСОБА_6 на земельну ділянку № 16 площею 0,0620 га, що розташована в с/т «ДВРЗ» по вулиці 5 Садовій у Дніпровському районі міста Києва,кадастровий № 66:598:030 було накладено обтяження, а саме арешт вищевказаної земельної ділянки.

Крім того встановлено, що 27.05.2016 року ВАТ «КРЕДОБАНК» передав предмет іпотеки, а саме, земельну ділянку № 16 площею 0,0620 га, що розташована в с/т «ДВРЗ» по вулиці 5 Садовій у Дніпровському районі міста Києва,кадастровий № 66:598:030невідомій компанії, а вона, того ж дня, передала вищевказану ділянку ТОВ «СТАРКПРОМ»().

30.12.2016 року у Державному Реєстрі речових правна на нерухоме майно було внесено зміни, а саме власником земельної ділянки № 16 площею 0,0620 га, що розташована в с/т «ДВРЗ» по вулиці 5 Садовій у Дніпровському районі міста Києва, кадастровий № 66:598:030 являється ТОВ «СТАРКПРОМ» ().

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 6 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та про необхідність накладення арешту на майно, як на предмет кримінального правопорушення з метою запобігання їх знищення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 - задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: незавершений будівництвом садовий будинок, двоповерховий, загальна площа якого становить 303,71 м2, який знаходиться на земельній ділянці АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя: