Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9194/16-к
Провадження № 1-кп/758/248/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2017 Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003592, внесеного до ЄРДР 31.05.2016 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, працюючого мантажником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , раніше судимого: 10.10.1996 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання на підставі ст. 45 КК України умовно, з іспитовим строком 2 роки;18.05.1998 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.ст. 141 ч.3, 44, 43 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;21.04.2003 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 190 ч. 2, 187 ч. 1, 187 ч. 2, 296 ч. 1, 70 КК України до 7років позбавлення волі з конфіскацією майна; 15.10.2004 Оріхівським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. З, 71 КК України до 7років 3 місяців позбавлення волі;10.07.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до 3 років З місяців позбавлення волі,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, українеця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, працюючого налагоджувальником приладів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , раніше судимого: 12.09.1995 року Чигиринським міським судом Черкаської області за ст. 140 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, який 29.04.2000 року звільнений по відбуттю строку покарання; 18.04.2001 року Сосновським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 140 ч. 3, 145 ч. 1, 42 КК України до 4 років позбавлення волі. 18.06.2003 звільнений умовно-достроково на 1 місяць 24 днів;24.02.2004 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. 22.12.2006 звільнений умовно достроково на 10 місяць 8 днів;13.03.2009 року Личаківським районним судом м. Львів за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до З років позбавлення волі. 15.04.2010 звільнений умовно достроково на 6 місяць 23 днів;22.08.2011 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення воли На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.12.12.2012 Соснівським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 357 ч. 3, 358 ч. 1, 358 ч. 3, 358 ч. 4, 190 ч. 3, 70 КК України до 4 років позбавлення воли На підставі ст. 71 КК України приєднано не відбуте покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.08.2011 та всього до відбуття 4 роки позбавлення з зарахуванням в термін відбутого покарання 1 року 4 місяці 25 днів тримання під вартою;
обвинувачених за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
31.05.2016 приблизно о 04.24 годині, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебували на вулиці в стані алкогольного сп`яніння біля магазину «АТБ» по проспекту Правди, 12-В в м. Києві, після спільного вживання спиртних напоїв, у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел на повторне, відкрите викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6 .
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме наніс удар кулаком по потилиці потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у свою чергу наніс удар кулаком потерпілому в обличчя, від чого потерпілий ОСОБА_6 впав на землю. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжили бити ногами по різним частинам тіла чим спричинили тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №1442 від 02.02.2016 відносяться до легких. Подолавши таким чином можливий опір з боку потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , повторно, відкрито викрав із кишені штанів мобільний телефон LG Т370, вартістю 340 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті Місrо SD на 4 GB, по одній сім-картці мобільних операторів Лайфселл, та «Київстар», які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, на рахунку яких грошей не було та гроші в сумі 211 гривень, а всього на загальну суму 551 гривня.
Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину намагалися зникнути та розпорядившись ним на власний розсуд, але виконавши всі дії, які вважали за необхідне для відкритого викрадення чужого майна, свій злочинний умисел до кінця не довели з причин, які не залежали від їх волі, так як з викраденим майном, були затримані працівниками поліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України не визнав та по суті пред`явленого обвинувачення дав покази, що вони 31.05.2016 року взяли пива, до них підійшов потерпілий познайомитися, він скаржився на те, що в нього проблеми з дружиною. Потім вони купили наливку, пили її. Потерпілий вдарив ОСОБА_10 по голові. Він в свою чергу вдарив пару разів ногою потерпілого та почав їх розтягувати, вийшла свідок почала говорити, що викличе міліцію. Він намагався їх розборонити. Поліцейські схопили потерпілого та тримали. Умислу на викрадення майна у нього не було, попередньої змови з ОСОБА_10 не було, насильства не було. ОСОБА_10 і ОСОБА_11 дійсно бились, вони разом впали на землю. Він пару раз вдарив потерпілого ногами по рукам коли потерпілий був в лежачому стані.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України не визнав та по суті пред`явленого обвинувачення дав покази, що він 30 травня 2016 року приїхав в ОСОБА_12 , провів жінку на літак. На маршртуку додому він не встиг. Подзвонив ОСОБА_13 і вони зустрілись в районі магазину АТБ. Спілкувались, пили пиво, в цей день був день ОСОБА_14 , прогулялися по району. До них підійшов хлопець, почалась розмова. Платив за випивку він. Нічого не предвещало біди. В процесі розмови вони почали говорити про те хто ким працює. Потім він почав говорити про жінок. Потерпілий різко став агресивним та вдарив його по обличчю. Він відповів йому по чоловічому. ОСОБА_13 виривав потерпілого від нього. Потерпілий потянув його за рубашку і через масу свого тіла вони впали. Коли приїхала поліція він вирішив втікти, схопивши телефон.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що біля четвертої години ночі, разом з обвинуваченими вживав алкоголь. Його вдарили по голові, він впав. Відчував коли лазили по його карманах. Коли відкрив очі, поруч була поліція. Йому наносили удари обоє обвинувачених, обшукував його ОСОБА_10 та забрав мобільний телефон, флешку, дві сім карти Київстар та Лайф. Чому почалась бійка він не памятає. Першим наніс удар ОСОБА_10 , а потім почалась бійка з обома обвинуваченими, вони його вдарили сзаду і він більше нічого не пам*ятає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що 30.05.2016 року о 20:00 вони заступили на зміну, о 05 год. 31.05.2016 року ранку, їм надійшов виклик щодо бійки, там була помічена жінка яка бігала та кричала, приближаючись до даних громадян, жінка пояснила, що два хлопці били одного. Потерпілий був у нетверезому стані, викликали слідчо-оперативну групу, потім було вилучено речові докази. Під*їзжаючи до бійки один з людей почав тікати в бік АТБ, хто саме не пам*ятає. Була бійка між потерпілим і ще одним, вони лежали на землі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що 30.05.2016 року заступив на охорону. Приблизно о 04 годині 31.05.2016 року на Правди, 13-в була бійка, в 04.20 ранку, коли підїхали на місце події, двоє чоловіків нанасили удари невідомому йому чоловіку. Коли побачили машину один з них почав тікати. Вони затримали їх. Там був і ОСОБА_13 , і ОСОБА_10 . До приїзду слідчо-оперативної служби потерпілий повідомив, що зникли гроші в сумі 200 грн. і зник телефон. Поряд з тим якого затримували, знаходились гроші в сумі 200 грн. і телефон.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що на момент події вона працювала продавцем на пр. Свободи, 2. Вранці ще було темно, близько 05 ранку вона зайшла в магазин біля якого трое чоловіків розмовляли. Коли вона вийшла з магазина, двоє вже били третього чоловіка. вона кричала щоб вони припинили бійку інакше викличе поліцію. На що вони на неї кричали та погрожували, що зроблять їй погано. Вона стояла приблизно метрів 5 від них, а коли почали погрожувати то відійшла трохи далі. Один бив потерпілого, а другий лазив по його карманах. Люди, які били чоловіка - це обвинувачені. Той хто вище утікав, коли приїхала поліція. Вони були нетверезі. Коли приїхала поліція, то вона зайшла в магазин. Потерпілий лежав на асфальті, обвинувачені стояли боком, один стояв біля голови потерпілого, другий нахилився до нього.
Згідно Протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 31.05.2016 року, встановлено, що ОСОБА_6 повідомив, що 31.05.2016 року близько 04 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, пр-т. Правди, 12-В, біля супермаркету «АТБ», двоє невстановлених осіб, за попередньою змовою вчинили грабіж, поєднаний з насильством, внаслідок якого заволоділи мобільним телефоном LG Т370, дуос, з флеш-картою 4 Гб. Micro SD. Сім-картою «Лайфсел» та «Київстар», грошима, чим завдали матеріального збитку. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згілно Протоколу огляду від 31.05.2016 року та фототблицею, встановлено, що слідчий Подільського УП ГУНП у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_18 на підставі заяви ОСОБА_6 , в присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за участю інспектора слідчого відділу ОСОБА_21 проведено огляд паркувального майданчику, навпроти входу супермаркету «АТБ». Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно Протоколу огляду відеозапису від 31.05.2016 року встановлено, що в службовому кабінеті № 118 Подільського УП ГУНП у м. Києві, було оглянуто CD-R диск із записом з камер спостереження магазину АТБ, що по пр-т. Правди, 12-В в м. Києві. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно Постанови про визнання режових доказів та передачу їх на зберігання від 31.05.2016 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003592 від 31.05.2016 року, CD-R диск із записом з камер спостереження магазину АТБ. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно Висновку експерта № 387тв від 21.06.2016 року встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки «LG T370» станом на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме: 31.05.2016 року могла становити 340,00 грн. Фактичні дані, що містяться в цьому висновку, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно Висновку експерта № 1442 від 02.06.2016 року встановлено, що «при проведенні судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлені ушкодження: синці - на спинці носу з переходом на скати його, на повіки лівого ока, ліві підочну та виличну ділянки, на задній поверхні правого передпліччя в верхній третині, на задній поверхні лівого плеча в нижній третині, на внутрішній його ловерхні в середній третині, на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, на передній поверхні грудної клітки - в проекції тіла грудини; садна - на задній поверхні правого та лівого ліктьових суглобів; крововилив - на склері лівого ока у зовнішнього кута. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися від дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Враховуючи наявну морфологію вказаних тілесних ушкоджень на момент проведення судово- медичного огляду 02.06.2016, можна вважати, що мінімально вірогідні строки їх утворення складають 2-3 доби від моменту проведення судово-медичного огляду. Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення синців, саден та крововиливу у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб, який і віддзеркалює тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятий судово-медичний критерій визначення ступеню тяжкості. Саме тому, виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, відповідно п. п. 2.3.5. та 4.6. Правил. - у п. 2.3. «Правил» визначено таке: «Легке тілесне ушкодження: 2.3.5. Легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, - це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів». Об`єктивна експертна оцінка способу спричинення тілесних ушкоджень можлива шляхом учасників події. Фактичні дані, що містяться в цьому висновку, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2016 року, встановлено, що свідок ОСОБА_17 впізнала особу № 2, як чоловіка, який спричинив 31.05.2016 року по пр-т. Правди, 12-В в м. Києві разом з іншим чоловіком спричинив тілесні ушкодження іншому чоловіку. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2016 року, встановлено, що свідоку ОСОБА_17 було пред`явлено фотознімки осіб для впізнання. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно Протоколу одночасного допиту осіб від 19.07.2016 року встановлено, що ст. слідчий Подільського УП ГУНП в м. Києві, майор поліції ОСОБА_22 провів одночасний допит між підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_7 повідомляє, що ОСОБА_11 бачить вдруге, вперше його бачив 31.05.2016 року під час розпивання спиртних напоїв біля АТБ, після чого спільно з ОСОБА_8 наносили ОСОБА_11 тілесні ушкодження. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинувачених, потерпілих та свідків отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.
Належними і допустимими як джерело доказу є висновки проведених у справі судових експертиз та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винними у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
Вказане підтверджується комплексом досліджених доказів, при цьому суд не встановив обставин, що потерпілий міг отримати тілесні ушкодження та втратити своє майно за інших обставин ніж в результаті заподіяння їх обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..
Покази обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд вважає непослідовними, нелогічними і такими, які не узгоджуються з показами потерпілого, свідків та зібраними доказами по справі, за своїм характером і логікою розвитку подій вони направлені на уникнення обвинуваченими кримінальної відповідальності.
Суд не погоджується з доводами обвинувачених про недоведеність їх вини у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, їх доводи спростовуються логічними і послідовними показами потерпілого, свідків, які підтверджуються сукупністю досліджених доказів і які суд вважає правдивими.
Суд вважає, що не встановлено підстав для їх виправдання по пред`явленому обвинуваченню за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
Покази потерпілого, в сукупності з показами свідків, спростовують доводи про не вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд бере до уваги, покази свідків, висновки судово-медичних експертиз про те, що потерпілий міг отримати тілесні ушкодження за обставин, на які посилався прокурор.
При цьому суд погоджується з доводами прокурора, шо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились закінченому замаху на відкрите викрадення майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто виконанні всіх дій, які вважали за необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки, виходячи з конкретних обставин події, перебування нетверезого потерпілого у нічний час доби на вулиці на одному паркані з нетверезими обвинуваченими, близька відстань між потерпілим та обвинуваченими в момент розпивання спиртних напоїв, в момент конфлікту між ними, в момент заподіяння тілесних ушкоджень, обвинувачені могли і повинні були передбачити, що наносячи удари потерпілому, можуть заподіяти пошкодження потерпілому, викрадаючи майно потерпілого, можуть завдати матеріальних збитків потерпілому, при цьому вони не вчинили всіх дій, які могли вчинити, щоб запобігти цьому.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винуватими у тому, що своїми умисними діями, які виразились закінченому замаху на відкрите викрадення майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто виконанні всіх дій, які вважали за необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинувачених, з врахуванням того, що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає таку кваліфікацію дій обвинувачених правильною.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, що даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, а саме, що він раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та реєстрації характеризується посередньо, працевлаштований, не одружений.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, що даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, а саме, що він раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , судом не встановлено.
Обтяжуючою покарання обставиною, є рецедив злочину, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вчиненого злочину, осіб обвинувачених, їх відношення до скоєного, значну суспільну небезпеку скоєного, суд приходить до висновку що їх виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі. Суд не знаходить підстав для застосування до обвинувачених вимог ст. 75 КК України чи призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч 2 ст 65 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення ними нових злочинів.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення тварознавчої експертизи.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання, тобто з 31.05.2016 року.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 31.05.2016 року до набрання вироком законної сили, якщо запобіжний захід не буде змінено.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання, тобто з 31.05.2016 року.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 31.05.2016 року до набрання вироком законної сили, якщо запобіжний захід не буде змінено.
Згідно ст.124 КПК України стягнути солідарно з ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_8 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в дохід держави витрати за проведення товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню в розмірі 351 грн. 84 коп.
Згідно ст.100 КПК України Речові докази по кримінальному провадженню гроші в сумі 211 грн., мобільним телефоном LG Т 370- дуос, з флеш-картою 4 Гб. Micro SP. Сім-картою «Лайфсел» та «Київстар» - залишити потерпілому ОСОБА_6 , як законному власнику, CD-R диск із записом з камер спостереження магазину АТБ залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1