Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/425/17-к
Номер провадження 1-кс/376/42/2017
"14" лютого 2017 р. Сквирський районний суд Київської області
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іллінка Красноперекопського району Автономної Республіки Крим, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, а саме: 29.12.2016 року Апеляційним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 2 КК України до трьох років обмеження волі ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,-
До суду звернувся слідчий СВ Сквирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням, що погоджено із прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 11 лютого 2017 року на 12 лютого 2017 року, ОСОБА_5 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно від оточуючих, з корисливого мотиву, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, проникли через кватирку до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_7 , звідки викрали грошові кошти в сумі 1500 гривень, горільчано-тютюнові вироби та продукти харчування.
Після вчиненого злочину ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку.
Відповідно до поданого клопотання, підставами звернення до суду стало те, що ОСОБА_5 раніше судимий, під час іспитового строку вчинив знову умисний, тяжкий злочин проти власності. Відповідно до ст. 89 КК України має непогашену судимість, характеризується за місцем проживання посередньо, немає постійного джерела доходу, маючи корисливий мотив згідно фактичних обставин кримінального правопорушення, а тому можна вважати, що вказана особа може продовжувати свою злочинну діяльність для отримання доходу за рахунок вчинення злочинів.
Також прокурор у судовому засіданні зазначив, що оцінюючи ризики переховування підозрюваного, з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини то підозрюваний ОСОБА_5 власної сім`ї і утриманців фактично не має, веде бродячий спосіб життя, а тому ставить під сумнів наявність соціальних зв`язків останнього, офіційна робота у підозрюваного ОСОБА_5 відсутня, він є працездатною і здоровою людиною, що підвищує ймовірність ризику переховування від слідства і суду.
У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити на вище викладених підставах.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив обрати йому іншу міру заповідного заходу не пов`язану з триманням під вартою посилаючись на те, що має постійне місце проживання, бажає добровільно відшкодувати завдані збитки, кримінальне правопорушення вчинив в стані алкогольного сп`яніння, через скрутний матеріальний стан.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст.179, 184 КПК України.
12.02.2017 року о 10 год. 10 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
13.02.2017 року в рамках розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, відсутності міцності соціальних зв`язків то суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також, суд вважає, визначити строк дії даної ухвали шістдесят днів та розмір відповідної застави для звільнення з-під варти тридцять мінімальних заробітних плат
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176- 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, суд,-
Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Іллінка Красноперекопського району Автономної Республіки Крим, українцю, громадянину України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою : АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимому, а саме: 29.12.2016 року Апеляційним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 2 КК України до трьох років обмеження волі - застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та утримувати у Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області.
Визначити строк дії даної ухвали 60 днів.
Визначити 12.04.2017 року датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
Встановити розмір застави для звільнення з-під варти тридцять мінімальних заробітних плат
Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя