Справа № 308/6754/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_6 , про обрання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
В С Т А Н О В И В :
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 03.04.2017 о 20 год. 28 хв. співробітниками УСБУ в Закарпатській області між населеними пунктами Шом та Бовтрадь Берегівського району було затримано легкові автомобілі марки «Пежо» р.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_7 , в якому в якості пасажирів слідували громадянин України ОСОБА_4 та громадянин Афганістану ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та автомобіль супроводження марки «Форд», р.з., НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_9 , у якому в якості пасажира слідував громадянин ОСОБА_10 .
В ході з`ясування обставин перебування іноземця в прикордонному районі було встановлено, що вказану особу мешканці Закарпатської області намагались незаконно переправити через державний кордон України на території Угорщини.

Так, допитаний як свідок ОСОБА_8 показав, що маючи намір відкрити шенгенську візу для виїзду до Німеччини з метою подальшого працевлаштування, на початку березня 2017 він приїхав з м. Луцьк до польського візового центру, що знаходиться у м. Ужгороді. Перебуваючи там, до нього підійшов незнайомець, який представився « ОСОБА_11 » та поцікавився метою візиту до вказаного центру. Дізнавшись про намір свідка відкрити для себе візу, « ОСОБА_12 » зауважив, що іноземець не зможе цього зробити. Одночасно, в ході такої розмови « ОСОБА_12 » запропонував ОСОБА_8 свою послугу, а саме, за винагороду у розмірі 4000 доларів США організувати для нього незаконне переправлення через державний кордон України до Угорщини. Зі слів свідка, погодившись на дану пропозицію, на прохання « ОСОБА_11 » він повідомив йому свій мобільний телефон, для отримання від нього подальших вказівок.

Свідок показав, що 02.04.2017 йому зателефонував « ОСОБА_12 » та дав вказівку 03.04.2017 прибути у м. Львів до гіпермаркету «Ашан», звідки буде здійснюватись його нелегальне переправлення спочатку на територію Закарпаття, а звідти до Угорщини. Прибувши в обумовлений час за вказаною адресою, зі слів свідка там на нього вже очікував « ОСОБА_12 » із іншою, незнайомою йому особою, який представився « ОСОБА_13 ». Останні прибули туди на легковому а/м марки «Пежо» під керування іншої незнайомої особи. Перебуваючи у вказаному місці « ОСОБА_12 » повідомив, що він ( ОСОБА_8 ) на автомобілі «Пежо» в супроводі « ОСОБА_13 » поїдуть в напрямку українського кордону на територію Закарпатської області, а він з його ( ОСОБА_8 ) дружиною повернеться у м. Луцьк, де буде очікувати від нього підтвердження із території Угорщини про успішне переправлення, з метою отримання у його дружини решти обумовлених коштів у розмірі 3500 доларів США за незаконне переправлення. При цьому свідок зауважив, що перебуваючи біля гіпермаркету «Ашан» він на вимогу « ОСОБА_11 » особисто віддав « ОСОБА_13 » в якості авансу 500 доларів США із загальної обумовленої суми.

Згідно показань ОСОБА_8 , після цього з « ОСОБА_13 » на легковому а/м марки «Пежо» вони виїхали в напрямку Закарпатської області, куди дістались під вечір того ж дня. Потім прослідували на територію Берегівського району, де їх вже очікував інший легковий а/м марки «Форд», у якому перебували двоє незнайомців. В подальшому, вказані особи за вказівкою « ОСОБА_13 » на згаданому транспортному засобі супроводжували їх, рухаючись попереду на певній від них відстані. Проте, прямуючи в напрямку українського кордону та проїхавши деяку відстань, зі слів свідка згодом вказані автомобілі були зупинені співробітниками СБУ.

Як встановлено в ході досудового розслідування, організатором вчинення даного злочину є громадянин України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), який за грошову винагороду мав на меті незаконно переправити громадянина Афганістану ОСОБА_8 через державний кордон України до країн Західної Європи, та залучив до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ), а також ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса проживання: АДРЕСА_4 ).
Згідно досягнутої домовленості між згаданими особами, рольова участь кожного у вчиненні даного злочину полягала в наступному.

Так, ОСОБА_4 зобов`язувався зустріти у м. Львові ОСОБА_8 , забезпечити його прибуття на транспортному засобі в прикордонний район на території Закарпатської області де організувати подальшу таємну доставку до автозаправної станції у с. Косино Берегівського району, після чого передати іншій невстановленій досудовим слідством особі, яка в пішому порядку здійснить супроводження іноземця до лінії державного кордону України, з метою незаконного переправлення вказаного іноземця на територію Угорщини.

Зі свого боку, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 брали на себе обов`язок діючи спільно, по прибутті з м. Львів на територію Закарпатської області транспортного засобу із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , зустріти їх на легковому автомобілі марки «Fort Escort» (власником якого є ОСОБА_9 ) в обумовленому місці в с. Сюрте Ужгородського району, після чого на вказаному автомобілі слідувати попереду та супроводжувати до автозаправної станції у с. Косино Берегівського району, з метою своєчасного виявлення та інформування ОСОБА_4 про появу на маршруті супроводження автомобілів патрульної поліції чи військовослужбовців ДПСУ.

В ході проведення впізнання свідком ОСОБА_8 вищевказаних осіб, останній впізнав ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , та показав про їх причетність до його незаконного переправлення через державний кордон України. Окрім цього, вказаного громадянина Афганістану було допитано в Ужгородському міськрайонному суді слідчим суддею, де останній підтвердив раніше викладені ним показання про обставини незаконного переправлення до Угорщини. Дружина ОСОБА_8 ОСОБА_15 також була допитана як свідок та, у своєму допиті підтвердила обставини вчинення незнайомими їй особам незаконного переправлення через кордон України до Угорщини її чоловіка.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, вчинив організацію незаконного переправлення через державний кордон України громадянина Афганістану ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто злочин, передбачений ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

17.07.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання.

Захисник підозрюваного заперечив проти зазначеного клопотання, та вказав, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом відносно його підзахисного, вважає, що достатньо буде застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Проаналізувавши вищезазначене та надані суду докази, суд дійшов до наступних висновків.

В обґрунтування клопотання орган досудового розслідування зазначив у якості ризиків наступні обставини: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

Органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд також оцінює в сукупності всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК та приймає до уваги те, що наявна обґрунтована підозра про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України; він підозрюваний у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років; не має постійного місця роботи; станом на момент вчинення злочину 03.04.2017 судимість у ОСОБА_4 не погашена та не знята у встановленому законом порядку; він має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за якою проживає разом із співмешканкою ОСОБА_16 , 1979 року народження, та її дочкою ОСОБА_17 , 1997 року народження, офіційно ніде не працює, за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку у психіатра не перебуває, відповідно до характеристика із місця відбування покарання він злісно порушував встановлені вимоги режиму відбування покарання і становить небезпеку для суспільства; раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 187 КК України, тобто за корисливий злочин пов`язаний із насильством.

З урахуваннями викладеного суд дійшов висновку, що для запобігання ризиками зазначеним органом досудового розслідування, обґрунтованим є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому зазначене клопотання підлягає до задоволення.
Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, бере до уваги, що п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено розмір застави у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; та приходить до переконання, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, передбачених цим Кодексом вимог, слід визначити у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 32 000,00 грн.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками.
Також роз`яснити ОСОБА_4 що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-186, 193-197, 309, 392, 395 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою рахувати з 17 липня 2017 року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується 13 вересня 2017 року.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 32 000,00 грн.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1