Справа № 464/5190/17
пр.№ 1-в/464/261/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.08.2017 року Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК №48 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання Львівської виправної колонії №48 та голови спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

вироком Сколівського районного суду Львівської області від 14.12.2012 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення тривалістю 5 місяців 27 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На день розгляду справи в суді засуджений відбув 1/2 строку покарання, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 3 роки 16 днів.

Начальник ЛВК № 48 спільно із головою спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до суду з поданням, в якому просять замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі, як такому, що став на шлях виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації ЛВК №48 та висновок прокурора в підтримку подання, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що таке слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" суди, розглядаючи питання про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. Обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.

Засуджений ОСОБА_5 відбув 1/2 строку покарання, до ЛВК №48 прибув 04.02.2015 року. За час відбування покарання допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за яке 15.12.2014 року притягувався до дисциплінарної відповідальності та накладалось стягнення, яке достроково зняте в порядку заохочення 30.03.2015 року. 07.07.2014 року, 06.05.2016 року та 30.03.2017 року засудженому надавались заохочення за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці. За час відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштований на дільниці з виготовлення бетонних виробів, та таким чином став на шлях виправлення.

На підставі ст.ст. 61, 82 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

подання задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання, призначеного вироком Сколівського районного суду Львівської області від 14.12.2012 року, більш м`яким обмеженням волі на строк 3 роки 16 днів.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення, можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова.

Головуючий