Справа №295/2524/17
УХВАЛА
Іменем України

09.03.2017 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту,-

В С Т А Н О В И В :
Заявник адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 06.03.2017 року звернувся до суду з клопотанням про часткове скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.01.2017 року на автомобіль «Фольксваген Транспортер» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зокрема щодо скасування тимчасової заборони використовувати даний транспортний засіб, повернути його та свідоцтво про реєстрацію ТЗ власнику.

На обґрунтування своїх доводів вказав, що в провадженні СВ Житомирського РВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000021 від 06.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Звертає увагу суду на те, що жодній особі в рамках даного кримінального провадження не пред`являлася підозра.

Зазначає, що ухвала про арешт автомобіля була винесена без його повідомлення, на даний час відпала необхідність в арешті, оскільки всі слідчі дії по кримінальному провадженні проведені. Окрім того, вказує що він та його дружина займаються підприємницькою діяльністю з продажу товарів, а зазначений автомобіль використовується для доставки товару, тобто необхідний для отримання доходів. На утриманні має двох малолітніх дітей, які враховуючи місце розташування помешкання, потребують щоденної доставки дітей до навчальних закладів.

В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав з наведених підстав та просив клопотання задовольнити із підстав вказаних в ньому.

Слідчий Житомирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином.

Відповідно ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали скарги і представлених копій матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Нормами ч. 10 ст.170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, в тому числі і на рухоме майно.

Частина 11 ст. 170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.01.2017 року накладено арешт на автомобіль «Фольксваген Транспортер» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000021 від 06.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Слідчим не доведено, що існують обставини, які підтверджують, що не застосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Слідчим не надано будь-яких доказів на підтвердження повідомлення будь-кому про підозру. З доданих матеріалів кримінального провадження, зокрема, ухвали слідчого судді від 13.01.2017 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що власником автомобіля «Фольксваген Транспортер» д.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Відповідно до п.2 розділу 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування запобіжних заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 року зазначено, що відносно осіб, які не є підозрюваними( яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.. 291 КПК) або особам, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

За таких обставин, коли особа, відносно майна якої застосовано арешт, не є підозрюваним, особою, яка в силу закону не несе відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного або неосудної особи, слідчий суддя вважає необхідним скасувати застосовані заходи забезпечення.

Аналізуючи надані докази, слідчий суддя вважає, що при розгляді даного клопотання знайшла своє підтвердження обставина, що в подальшому застосуванні заходу накладення арешту, зокрема: тимчасової заборони використовувати даний транспортний засіб - відпала потреба, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 167-173, 303- 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.01.2017 року на автомобіль «Фольксваген Транспортер» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зокрема щодо скасування тимчасової заборони використовувати даний транспортний засіб - задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.01.2017 року на автомобіль «Фольксваген Транспортер» д.н. НОМЕР_1 , зокрема, скасувати тимчасову заборону використовувати даний транспортний засіб та зобов`язати слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області повернути його та свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ власнику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1