МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.06.2014 року Справа № 370/1035/13-к
Макарівоький районний суд Київської області у складі головуючого судді Оберемко В.О. при секретарі Грзбінській Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, -
ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, визначити місце проживання дитини та стягнути з нього додаткові витрати пов`язані з відвідуванням сина садочку та змінити розмір аліментів на його утримання з фіксованої суми на стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу), у розмірі 25% від що місячного доходу відповідача але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову а також стягнути витрати на правову допомогу та судові витрати, посилаючись на те, що з відповідачем проживають окремо один від одного з листопада 2010 року, спільне господарство не ведуть.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 10.08.2010 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем, яка забезпечує його належним харчуванням, належним одягом, засобами для особистого розвитку та враховуючи зміст принципу 6 Декларації прав дитини, відповідно до якої малолітню дитину не слід, крім тих випадків коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю, вважає, що місцем проживання сина, має бути місце проживання матері позивача.
В обґрунтування стягнення додаткових витрат на утримання сина в розмірі 350 грн. щомісячно та стягнення аліментів зазначила, що неповнолітній син відвідує дитячі дошкільні заклади, внаслідок чого позивач здійснює добровільні пожертви, здійснює платежі за харчування неповнолітнього сина у ДНЗ, син знаходиться на обліку у лікаря гастроентеролога, потребує загального масажу щоквартально та санаторного лікування, дієтичного харчування а також нсе інші витрати на відвідування сином інших додаткових занять, як то квілінгу, хореографії, англійської мови, ейдетиці. Крім того, позивачу стало відомо, що відповідач має постійне місце роботи та відповідно отримає щомісячну оплату праці. Підстави надалі утримувати фіксовану суму аліментів немає. Тому, враховуючи стан здоров`я неповнолітнього та матеріальне становище позивача, вважає за необхідне змінити стягнення аліментів з фіксованої суми на стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу), у розмірі 25% від що місячного доходу.
В обґрунтування відшкодування витрат на правову допомогу зазначила, що відповідно до п. 5.2. договору про надання правової допомоги, за надану правову допомогу, клієнт (позивач) сплачує адвокату гонорар (винагороду) у порядку та на умовах, що визначені у додатку до договору. 21.04.2014р. разом із договором сторони підписали додаток №1 до договору про надання правової допомоги. Відповідно до п.1 додатку, клієнт сплачує адвокату 900,00 (дев`ятсот) грн. винагороди за надання правової допомоги у зв`язку із підготовкою позовної заяви про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з ОСОБА_2 .
В судовому засіданні позивач викладене підтримала, позов просила задовольнити.
Відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не прибув, подав телеграму про відкладення розгляду справи, проте поважності причин неявки в судове засідання не повідомив, обов`язку з`явитися до суду не виконав.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
27.10.2010 року Відділом РАЦС Святошинського РУЮ м.Києва між сторонами зареєстровано шлюб ( підтверджується копією свідоцтва про шлюб, а.с11).
Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 10.08.2010 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с.12).
Починаючи з листопада 2010 року сторони проживають окремо, син ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.
Судом встановлено, що шлюбні відносини фактично припинилися, сім`я розпалася, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, збереження сім`ї є неможливим, що є підставою для задоволення позову в частині розірвання шлюбу.
Судом також встановлено, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 05.10.2012 року по справі №1016/1946/12 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 10.08.2010 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13,13 зворот). Заборгованості по аліментам відповідач не має.
Згідно довідки про доходи позивача (а.с.14) остання отримує від 2365,98 грн. до 5159,98 грн. щомісячно, враховуючи мінімальний та максимальний показник її заробітної плати.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 , дитина сторін по справі, відповідно до довідки №160 за жовтень 2013 року дійсно відвідує ДНЗ №482 «Витоки» з вересня 2013 року і до сьогодні, так вказано в довідці (підтверджується відповідною довідкою, а.с.15) .
Крім того, відповідно до довідки від 23.12.2013 року за вих..№12 виданою Благодійним фондом «Сузір`я добра» в період з вересня 2013 року по теперішній час ОСОБА_1 , позивач по справі, надавала благодійну допомогу, яка спрямовувалась на виховання неповнолітнього сина та на утримання ДНЗ №482 «Витоки», який він відвідує (підтверджується відповідною довідкою, а.с.16), що не є обов`язковим платежем, оскільки допомога є благодійною і має добровільний порядок.
Відповідно до довідки (а.с.17) ОСОБА_5 10.08.2010 ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться на обліку в лікаря гастроентеролога та потребує дієтичного харчування.
Відповідно до письмових матеріалів справи позивачем сплачено за харчування сина в ДНЗ №482 від 20.01. 2014 року в розмірі 74 грн.96 коп. та в цей же день благодійної допомоги в розмірі 300 грн. в вищевказаний Благодійний фонд «Сузір`я добра» (а.с.18); 25.09.2013 року, 15.10.2013 року та 28.05.2013 року позивачем сплачено благодійної допомоги в розмірі 150 грн., 600 грн. та 1100 грн. відповідно (а.с.13 зворот, 14).
Вирішуючи вимоги щодо стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 350 грн. щомісячно пов`язаних з відвідуванням сином садочку та зміну розміру аліментів з твердої грошової суми на відсоткову від заробітної плати суд керується наступним.
Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Додаткові витрати як на розвиток творчих здібностей так і на лікування, котрі стягуються після їх фактичного понесення, мають підтверджуватися належними та допустимими доказами їх здійснення, чого позивачем в свою чергу надано не було, оскільки суд критично ставиться до наданих доказів позивачем в частині сплати благодійних внесків, так як сам по собі благодійний внесок - це безоплатна передача благодійних коштів для досягнення певних обумовлених цілей благодійної діяльності і не є витратами в розумінні вимог ст. 185 СК України. Крім того, суд також критично відноситься до твердження позивача, як на підставу стягнення додаткових витрат з відповідача на утримання сина, а саме: необхідність загального масажу щоквартально та санаторного лікування, відвідування інших додаткових занять - квілінгу, хореографії, англійської мови, ейдетики, оскільки останні в силу вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України також не підтверджені належними доказами .
Стягнення додаткових витрат на лікування дитини, враховуючи лише сам стан здоров`я дитини не може бути безумовною підставою стягнення цих коштів, як додаткових витрат, оскільки стан здоров`я дитини був врахований при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача та зазначений у відповідному рішення Макарівського районного суду Київської області від 05.10.2012 року по справі №1016/1946/12. Крім того, суд критично ставиться до наданих позивачем чеків на придбання ліків, оскільки не підтверджує факту придбання даних ліків саме для неповнолітнього сина сторін по справі, який. як зазначила, позивач потребує лікування.
За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 350 грн. щомісячно пов`язаних з відвідуванням сином садочку слід відмовити. Відмова судом у позові в цій частині не є перешкодою для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в майбутньому.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України).
В той же час суд критично відноситься до твердження відповідача, як на підставу зміни розміру аліментів з фіксованої суми (500 грн. щомісячно) на стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) у розмірі 25% від щомісячного доходу відповідача з посиланням на те, що позивач працює та отримує стабільний дохід, оскільки позивачем в силу вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України вказане не підтверджене жодними належними та допустимими доказами. Будь-яких клопотань з даного приводу позивачем заявлено не було.
За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині також необхідно відмовити.
Крім того, суд вважає, що в частині вимог про визначення місця проживання дитини з позивачем також необхідно відмовити, оскільки будь-якого спору між сторонами з даного приводу відповідно до матеріалів справи не встановлено, досудового врегулювання даного питання позивачем не здійснено (через органи відповідної Служби у справах дітей), як наслідок, дана вимога суперечить закону.
Що ж до вимоги позивача про стягнення судових витрат (судового збору та витрат на правову допомогу), суд вважає, що дані вимоги є обгрунтованими, про те такими, які підлягають частковому задоволенню пропорційно до задоволених вимог в розмірі 381 грн. 20 коп. (900 грн. витрат на правову допомогу + 243 грн. 60 коп. сплаченого позивачем судового збору):3 = 381,20 грн.)).
Керуючись ст.ст. 180-185 СК України, ст.ст. 15, 60, 79, 84, 88, 174, 207, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити частково.
Шлюб, зареєстрований 27 серпня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що є актовий запис № 109 - РОЗІРВАТИ.
При вступі рішення в законну силу копії рішення невідкладно направити до органів РАГСу для виконання.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , що мешкає в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 381 грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання ним копії цього рішення.
Суддя В.О.Оберемко