Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/233/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 погодженого з процесуальним керівником прокуратури Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , та стосовно -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полярний, Печенського району, Мурманської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.11.2007 року Кіровським РС м. Кіровограда за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 19.02.2008 року, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 24.12.2009 року Ленінським РС м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 6 років та 6 місяців. 08.10.2013 року відповідно до ст. 81 КК України звільнений ухвалою Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2013, умовно достроково від відбування покарання, не відбутий термін покарання 2 роки та 23 дні;

- 28.04.2017 року скеровано обвинувальний акт до Кіровського районного суду м. Кіровограда про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 16 год. 00 хв. 22.05.2017 року до 16 год. 00 хв. 20.07.2017 року, без визначення розміру застави

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2017 року, задоволено клопотання старшого слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 погодженого з процесуальним керівником прокуратури Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано до ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 16 год. 00 хв. 22.05.2017 року до 16 год. 00 хв. 20.07.2017 року, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання слідчого і застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя районного суду своє рішення мотивував тим, що слідчий звернувся до суду із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 12.04.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.04.2017 року близько 03.20 год. ОСОБА_8 вчинив дії кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України. Матеріальна шкода завданим злочином у якому він підозрюється складає 4380 грн.

Під час досудового розслідування 23.05.2017 року, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею під час розгляду вказаного клопотання встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у вчинені якого 23.05.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру. Обґрунтованість підозри підтверджується дослідженими матеріалами клопотання, серед яких протокол допиту підозрюваного, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно до якого потерпілий впізнав особу, яка спричинила йому тілесні пошкодження, та з погрозами фізичної розправи заволоділа його речами та коштами.

Також слідчим суддею встановлено, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 , слідчим суддею враховані вимоги ст. ст. 178, 183 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2017р. та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та залишити в силі дію ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.04.2017р.

Свої доводи апелянт мотивує тим, що у своєму клопотанні, підтриманому прокурором, слідчий мотивував застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тільки наявністю обґрунтованої підозри та ризиками, які в судовому засіданні прокурором не були обґрунтовані. При цьому у клопотанні, окрім загальних і абстрактних фраз, якими обґрунтовує заявлені ризики, прокурор під час його розгляду в судовому засіданні, не навів жодної конкретної обставини, яка б підтверджувала ці ризики.

Сторона обвинувачення не надала суду переконливих доказів підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст. 186 КК України.

Слідчим суддею не в повної мірі досліджено надані до клопотання копії матеріалів, а саме:

- протокол допиту ОСОБА_8 в якості підозрюваного від 22.05.2017р. а само повідомлення про підозру йому було вручено лише 23.05.2017р. тобто особу було допитано в якості підозрюваного тоді як він на той час фактично не мав статусу підозрюваного.

Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_8 22.05.2017р. йому, слідчим були роз`яснені саме права підозрюваного, тоді яка само повідомлення про підозру йому вручено не було.

Вище зазначене свідчить про те, що особа, яка була начебто була «підозрювана» не могла давати будь-які покази, так як вона не знала у вчинення якого саме кримінального правопорушення його підозрюють, не була чітко та своєчасно повідомлена про свої права, що передбачено КПК України саме у статусі підозрюваного, не була повідомлена про суть підозри та від якого інкримінованого злочину вона повинна захищатись.

З огляду на це, його підзахисний не міг ні чого повідомити слідчому з приводу тих питань, які він йому задавав.

Таким чином було порушена процедура повідомлення особі про підозру, що визначена нормами процесуального права, в яких чітко визначений порядок їх вчинення та провадження.

Тобто слідчим суддею не повно та не всебічно досліджені всі матеріали провадження, та не надано їм належної правової оцінки, а тому апелянт вважає, що таким чином було порушено право на захист його підзахисного ОСОБА_8 ..

Крім того зазначає, що свої процесуальні обов`язки, які були покладені на ОСОБА_8 ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.04.2017р. про цілодобовий домашній арешт ОСОБА_8 виконував належним чином: від органів досудового слідства та суду не ховався, вчасно прибував у судові засідання та на виклики слідчого, за межі області не виїжджав, постійно мешкає за однієї адресою, із свідками у справі не спілкувався, впливу на потерпілих не вчиняв.

Також, підозрюваний не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином і намірів вчиняти інші кримінальні правопорушення він немає.

Будь - яких даних, які б свідчили про неналежну процесуальну поведінку під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваним органи досудового розслідування не мають та до матеріалів клопотання не додані.

З того часу, як ОСОБА_8 було обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, останній, жодним чином не здійснював протиправних дій, не спілкувався з потерпілим, жодним чином не здійснював на нього тиск, таких відомостей та фактів прокурором слідчому судді доведено не було.

Жодний із цих ризиків слідчим, в судовому засідання не були доведені, у слідчого судді не було законних підстав вважати, що ОСОБА_8 буде переховуватися від органів слідства та суду, оскільки його попередня поведінка говорить про інше.

Тобто ризики, на які посилався прокурор під час розгляду клопотання жодним доказом не підтвердились.

А тому апелянт вважає, що ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновок суду не відповідає вимогам норм процесуального права.

Заслухавши суддю доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як убачається з матеріалів клопотання, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 12.04.2017 року приблизно о 03 год. 20 хв. ОСОБА_8 , перебував біля будинку №54 по вул. Короленка, м. Кропивницький, разом з потерпілим ОСОБА_10 . В цей момент у нього виник умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужого майна, належного ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, повторно, переслідуючи мету власної наживи, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_10 зі спини. В подальшому, схопивши своєю рукою за шию потерпілого, став погрожувати застосуванням фізичної сили, після чого наніс декілька ударів ОСОБА_10 в область обличчя, грудної клітини, та правої ноги.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , подолавши волю потерпілого, перевірив зміст кишень куртки, яка була одягнена на ОСОБА_10 , звідки відкрито викрав мобільний телефон марки «Іmргеssіоbn А-511», вартість якого зі слів потерпілого становить 1500 гривень, та дві банківські картки, з яких в подальшому зняв грошові кошти на загальну суму 2880 гривень.

Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 4380 грн.

У вказаному кримінальному провадженні, 22.05.2017 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України, як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (а.м.к. 15).

23.05.2017 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, КК України, відповідно до якого, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючими ознаками якого є вчинено повторно та поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України(а.м.к. 22).

23.05.2017 року ОСОБА_8 допитано у якості підозрюваного, згідно протоколу надав пояснення у присутності захисника (а.м.к. 23).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що оголошена ОСОБА_8 підозра обґрунтовується доказами наявними в матеріалах судового та кримінального проваджень та зазначених у клопотанні слідчого.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 раніше судимий за скоєння злочинів проти власності, 28.04.2017 року скеровано обвинувальний акт до Кіровського районного суду м. Кіровограда про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що свідчить про схильність особи до вчинення злочинів, стійких соціальних зв`язків підозрюваний не має, не одружений, не працює, законне джерело доходу відсутнє, а тому на думку колегії суддів підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, злочин у якому підозрюється ОСОБА_8 , скоєний із застосуванням насильства, згідно пояснень, які надав ОСОБА_8 у якості підозрюваного, свідки у вказаному кримінальному провадженні, є особи раніше йому знайомі, а тому наявний ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_8 , у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, матиме реальну можливість незаконно впливати прямо чи опосередковано, як на свідків у кримінальному провадженні, в тому числі можливість повідомляти неправдиві дані щодо власних дій з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, а так само впливати і на потерпілого.

За таких обставин на думку колегії суддів, до підозрюваного ОСОБА_8 неможливо застосувати інший запобіжний захід, окрім, як тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановленого судом ризику, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Враховуючи викладене, твердження сторони захисту стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органом досудового розслідування матеріалам.

Безпідставними є також доводи апелянта щодо можливості застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя тим самим виключив можливість того, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Наявність у підозрюваного захворювання та його проживання з дідусем та братом інвалідом ІІ групи, на які посилається сторона захисту, не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про обґрунтованість висунутої підозри та існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника, про те, що підозрюваний ОСОБА_8 , був допитаний 22.05.2017 року, а повідомлення про підозру йому було вручено 23.05.2017 року, що таким чином особа, яка була начебто була «підозрювана» не могла давати будь-які покази, так як вона не знала у вчинення якого саме кримінального правопорушення його підозрюють, не була чітко та своєчасно повідомлена про свої права, що передбачено КПК України саме у статусі підозрюваного, не була повідомлена про суть підозри та від якого інкримінованого злочину вона повинна захищатись, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів клопотання слідчого, 23.05.2017 року, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч2 ст. 186 КК України.

23.05.2017 року, ОСОБА_8 був допитаний у якості підозрюваного у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , та відповідно від сторони захисту клопотань про внесення до нього змін, доповнень і зауважень не надходило, про що свідчать підписи підозрюваного та захисника (а.м.к. 22-23).

Що стосується доводів апелянта стосовно порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_8 , колегія суддів зазначає, що згідно матеріалів клопотання всі процесуальні дії із складанням процесуальних документів із підозрюваним ОСОБА_8 , були проведені у присутності захисника. Проте, жодна процесуальна дія слідчого чи прокурора стороною захисту оскаржена не була, а тому вказані доводи захисника, колегія суддів вважає безпідставними.

Переглядаючи судове рішення в межах апеляційної скарги колегія суддів не встановила порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2017 року, якою застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під строком на 60 днів, з 16 год. 00 хв. 22.05.2017 року до 16 год. 00 хв. 20.07.2017 року, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4