Ухвала іменем україни

07 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

секретаря ОСОБА_7

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274, за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16 травня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Кузіно м. Первоуральська Свердловської області Російської Федерації, без постійного місця проживання, раніше судимого 14 березня 2003 року за ч. 2 ст. 121 КК України на 9 років позбавлення волі, звільненого 15 грудня 2011 року в зв`язку з відбуттям строку покарання,

в с т а н о в и л а:

вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 14 років.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат у справі.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 16 травня 2016 року вирок міськрайонного суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Стверджує, апеляційним судом не розглянуто всіх доводів апеляційної скарги засудженого. Зокрема, ОСОБА_6 було подано доповнення до скарги, яке всупереч вимогам КПК України залишилося не розглянутим. Ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки не містить у змісті узагальнених доводів доповнення засудженого та відповідей на нього.

У запереченні на касаційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_5 , посилаючись на її необґрунтованість, вважає рішення апеляційного суду законним та мотивованим, яке скасуванню не підлягає.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 18 червня 2015 року за місцем тимчасового проживання в будинку АДРЕСА_1 , підозрюючи ОСОБА_8 в крадіжці мобільного телефону, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою вбивства, умисно наніс останньому чисельні удари (32) кухонним ножем у життєво важливі органи, чим спричинив колото-різані поранення, від яких потерпілий загинув на місці події.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав скаргу, засудженого та захисника, котрі підтримали скаргу прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 в умисному вбивстві іншої людини ґрунтується на сукупності доказів, зібраних відповідно до вимог КПК України, а кваліфікація злочину за ч. 1 ст. 115 КК України є правильною, що не оспорюється у скарзі.
Доводи скарги прокурора про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України є необґрунтованими.
З журналу судового засідання, технічного запису та матеріалів справи вбачається, що під час апеляційного розгляду засуджений надав суду письмове доповнення до касаційної скарги, яке за клопотанням прокурора було вручено останньому для ознайомлення.
Як убачається з технічного запису, в суді апеляційної інстанції сам засуджений та його захисник пояснили, що даний письмовий документ фактично містить лише доводи ОСОБА_6 у відповідь на заперечення потерпілої ОСОБА_9 на його скаргу, який він помилково назвав «доповненням до апеляційної скарги».
Аналіз змісту письмового звернення ОСОБА_6 до суду свідчить, що будь-яких інших посилань, крім наведених засудженим у апеляційній скарзі (т.2, а.с. 238), а саме, з приводу невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону чи незгоди із кваліфікацією дій, воно не містить.
Перевіркою встановлено, що, відповідно до вимог ст. 419 КПК України, в ухвалі апеляційного суду змістовно викладено узагальнені доводи скарги засудженого, на які дано мотивовані відповіді при визнанні апеляційної скарги ОСОБА_6 необґрунтованою.
Ні засуджений, ні його захисник, не скаржаться до суду касаційної інстанції з тих підстав, що доводи скарги ОСОБА_6 належним чином не були розглянуті в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
На думку колегії суддів, твердження прокурора, викладене в касаційній скарзі не містить посилання на істотне порушення судом апеляційної інстанції кримінального процесуального закону, яке б стало правовою підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Зміст ухвали апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

За відсутності інших підстав для скасування судового рішення, у задоволенні касаційної скарги прокурору належить відмовити.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 433-438 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3