Справа № 711/1992/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі колегії:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
з участю: прокурорів ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудового розслідування за № 0003015 від 12 вересня 2015 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, пенсіонера, раніше судимого, Придніпровським районним судом м.Черкаси від 24.10.2012 року за ч.1 ст.121, ч.1 ст.122 КК України із застосуванням ст.69 Кодексу до 1 року позбавлення волі, звільненого 20.07.2013 року,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 , 12 вересня 2015 року близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 , під час спільного розпивання спиртних напоїв на кухні квартири, в ході конфлікту, що виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин, що виник через конфлікт ОСОБА_9 із ОСОБА_10 з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 вдарив кулаком правої руки в обличчя, в подальшому ОСОБА_9 схопив з кухонного столу ніж, утримуючи його в правій руці наніс ОСОБА_8 не менше 2 ударів в область життєво важливих органів, спричинивши потерпілому згідно висновку судово-медичної експертизи № 1864 від 29.09.2015 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота без ушкодження внутрішніх органів, що є небезпечним для життя в момент заподіяння, так і в своєму клінічному протіканні та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень; непроникаючого поранення грудної клітки зліва, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після нанесення ножових поранень потерпілому ОСОБА_9 зник з місця пригоди, а ОСОБА_8 була своєчасно надана кваліфікована медична допомога.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, наміру вбивати потерпілого не мав та щодо обставин вчинення злочину пояснив, що 11.09.2015 йому прийшли гроші на картку. Юля, це його дружина. Елеонора це подружка його дружини. Вони зустрілися із нею, щоб запитати де можна зняти кімнату. Елеонору вони залишили. 12.09.2015 року ОСОБА_11 почала дзвонити ОСОБА_12 , запрошувала в гості, говорила, що є що випити. Вони прийшли до магазина «Моллі», почекали ОСОБА_12 вона вийшла до них, вони скупилися в магазині. Підійшли до будинку, потерпілий спілкувався із ними із балкону. Коли зайшли, потерпілий почав обнімати ОСОБА_13 . Він її до себе забрав. Випили ще літру коняка на чотирьох. Юля сп`яніла, їй стало погано і вона заснула. Він хотів її забрати і піти із нею. Потерпілий запропонував сходити в магазин, вони пішли. ОСОБА_8 пропонував залишити ОСОБА_13 , він заперечив. Піднялися знову до квартири. ОСОБА_14 наполягала, щоб ОСОБА_15 залишилася, він взяв сковорідку, щоб її налякати, в цей момент він відчув удар із заду і як його почали душити вони впали на підлогу, він злякався та вирвався, схватив ніж, а де точно не пам`ятає, чи на столі він був, чи він вирвав його у ОСОБА_12 і наніс два удари потерпілому, після цього він забрав ніж і вийшов із квартири, чекав біля наступного під`їзду. Умислу вбити в нього не було, він злякався і самостійно оборонявся, вважає, що кваліфікації вбивства не має. Потерпілий перший напав на нього, він не заперечує факту нанесення йому ушкоджень ножем і з цих підстав визнає цивільний позов щодо відшкодування витрат на лікування, який було подано прокуратурою у повному обсязі. Щодо цивільного позову, поданого потерпілим не визнає повністю, не вважає, що спричинив йому моральну шкоду, адже той сам напав на нього і він злякався за своє здоров`я.

Сторона обвинувачення для підтвердження вчинення ОСОБА_9 інкримінованого правопорушення послалася та надала наступні докази:

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_16 , як свідок сторони обвинувачення пояснив, що працював військовослужбовцем національної гвардії. Прибули за викликом, піднялися до квартири в районі «Митниця». Там потеплілому надавали уже медичну допомогу. Вони вийшли із двома жінками, які були присутні у квартирі. Потім вони сіли до машини, проїхали по маршруту, одразу біля будинку вони помітили особу, обвинуваченого впізнали жінки. При огляді помітно були плями бурого кольору на одязі та при поверхневому огляді було виявлено ніж із залишками речовини бурого кольору. Він був в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_17 , як свідок сторони обвинувачення пояснив, що був в наряді, поступив виклик під час охорони громадського порядку. Коли приїхали на виклик, піднявся із ОСОБА_18 до квартири. Потерпілому надавалася медична допомога. Були ще дві жінки, очевидці, які сказали, що ще був присутній чоловік, який вдарив ножем потерпілого. Це був ОСОБА_19 , вони його знайшли неподалік під`їзду, де проживає потерпілий. На його руках та одязі були плями бурого кольору. При огляді було також виявлено ніж із залишками біологічної речовини. Були виявлено пенсійне посвідчення.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 , як потерпілий пояснив, що 11.09.2015 року вийшов із дому купити хліба та продуктів, біля ларька побачив жінку ОСОБА_20 , яка попрохала взяти їй 50 грам горілки. Вона спілкувалася з ним і довела до квартири. На наступний день, коли він прокинувся, то вона привела подружку із ОСОБА_21 . Він дістав пляшку коньяку і пригостив гостей, вони випили дві пляшки. Приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_21 вдарив жінку по голові сковорідкою, він заступився за неї, за ОСОБА_20 , за що почав конфлікт між ОСОБА_22 і ОСОБА_23 не пам`ятає, на правах господаря заступився. Сказав йому, за що він її б`є. Потім ОСОБА_21 запитав, ти ще хочеш, вдарив у шию, потім схватив ножа на столі і наніс удар в живіт та в серце, відчув реальну загрозу за власне життя. ОСОБА_23 був в цей момент неадекватним. Сиділи на кухні він не вникав в суть розмови між ОСОБА_23 і жінкою, просто за неї заступився. В момент нанесення йому удару кулаком він сидів. Від удару впав, лежав на підлозі, в цей момент ОСОБА_23 схватив ножа із столу та наніс декілька ударів, ніж був кухонний із зубчиками, а далі він нічого не пам`ятає. Цивільний позов підтримує у повному обсязі, вважає, що ці його витрати повинен понести обвинувачений.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_10 , як свідок сторони обвинувачення пояснила, що 11.09.2015 познайомилася із ОСОБА_24 біля кіоску. Розговорилися, він запропонував в гості їй зайти. Вони пили коньяк. На наступний день їй зателефонувала подруга ОСОБА_15 . Вона сказала, де вона знаходиться, потім вона із ОСОБА_21 під`їхали до неї, зустрілися вони біля магазина «Моллі». Вона скупилася в магазині за кошти, що дав потерпілий та піднялися вони до квартири. Там вони познайомилися і продовжили вживати алкогольні напої. До них потерпілий не приставав, була звичайна розмова. Потім за столом ОСОБА_21 схватив сковорідку і наніс їй удар по голові. В цей момент за неї заступився потерпілий, щось сказав, ОСОБА_23 вдарив його кулаком той впав на підлогу, потягнув на себе ОСОБА_21 , він ще його вдарив і схватив на столі ножа і наніс удар в живіт потерпілому, ще кудись. Потім встав, забрав ножа, сказав нікому не рухатися та вийшов із квартири. Пізніше його затримали неподалік будинку, він нікуди не тікав.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_18 , як свідок сторони обвинувачення пояснив, що виконував охорону громадського порядку, отримали виклик про нанесені тілесні ушкодження, виїхали на виклик, піднялися в квартиру, де працівники швидкої допомоги надавали медичну допомогу потерпілому. Там були ще дві жінки та допомогли потерпілого спустили в карету швидкої допомоги. Потім опитали двох жінок та викликали слідчо оперативну групу, потім пішли здійснювати обхід та біля під`їзду побачили обвинуваченого, який підходив під описання, на його одязі були плями бурого кольору. Вони до нього підійшли для встановлення особи, він перебував в стані алкогольного сп`яніння та із ножем за спиною на якому були плями бурого кольору та це стало підставою для його затримання, обвинувачений не міг пояснити де він знаходиться. В складі наряду був ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 . Дані дві жінки пояснили, що в обвинувачений та потерпілий розпивали алкогольні напої та відбувся спочатку словесний конфлікт та бійка. Обвинувачений був одягнутий в спортивних штанах та в жовтій футболці, на одязі були плями бурого кольору.

-Дані протоколу проведення слідчого експерименту від 13.09.2015 року, згідно якого було зафіксовані покази свідка ОСОБА_28 на носії інформації, який додається до даного протоколу, в ході якого було зафіксовано, що ОСОБА_28 як очевидець події показала, що за адресою проживання потерпілого, перебувала разом із потерпілим, ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , вживали спиртні напої. На кухні виник конфлікт між ОСОБА_21 і ОСОБА_23 , в ході якого ОСОБА_23 вдарив ОСОБА_21 по голові сковородою. ОСОБА_29 заступився за жінку. ОСОБА_23 вдарив його, впали обоє на підлогу, він схватив ніж і наніс декілька ударів потерпілому, при цьому останній лежав на підлозі. Потім ОСОБА_21 вийшов із квартири, а ОСОБА_30 викликала швидку;

-дані протоколу проведення слідчого експерименту від 13.09.2015 року, згідно якого було зафіксовані покази свідка ОСОБА_10 на носії інформації, який додається до даного протоколу, в ході якого було зафіксовано, що ОСОБА_10 як очевидець події показала, аналогічні покази як свідок ОСОБА_28 ;

-дані виписки №1833 від 12.09.2015, якою були встановлено, що ОСОБА_31 був в стані алкогольного сп`яніння;

-дані довідки від 24.09.2015, згідно якої встановлено, що ОСОБА_9 під наглядом лікаря психіатра КЗ «ЧОПНД» не перебуває;

-дані висновку судово - психіатричної експертизи № 301 від 29.12.2015, згідно якої ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру не потребує;

- дані ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_32 від 04.11.2015 року про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи;

- дані акту судово психіатричного експерта №492 від 26.10.2015, згідно якого комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_9 потрібно провести стаціонарну експертизу;

-дані висновку експерта № 2029 від 16.10.2015, згідно якого виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли виникнути за обставин на які вказала ОСОБА_10 в протоколі проведення слідчого експерименту від 13.09.2015;

-дані висновку експерта № 1926 від 30.09.2015, згідно якого виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли виникнути за обставин на які вказала ОСОБА_28 в протоколі проведення слідчого експерименту від 13.09.2015;

-дані висновку експерта № 1924 від 30.09.2015, згідно якого виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли виникнути за обставин на які вказав ОСОБА_8 в протоколі проведення слідчого експерименту від 29.09.2015;

-дані протоколу проведення слідчого експерименту від 29.09.2015 року, згідно якого було зафіксовані покази потерпілого ОСОБА_8 на фото, які додаються до даного протоколу;

-дані висновку експерта № 05-5-06/160 від 05.10.2015, згідно якого виявлено сліди крові від потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 ;

-дані висновку експерта № 1864 від 29.09.2015, згідно якого виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження;

-дані висновку експерта № 05-01-08/271 від 24.11.2015, згідно якого виявлені сліди крові ОСОБА_8 ;

-дані висновку експерта № 05-01-08/27 від 30.11.2015, згідно якого виявлені сліди крові ОСОБА_8 ;

-дані постанови від 25.01.2016 ст. слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_33 про визнання, приєднання доказів та передачу їх на зберігання;

-дані протоколу огляду предметів від 25.01.2016 року, згідно якого було вилучено одяг затриманого ОСОБА_9 , футболку жовтого кольору, штани спортивні чорного кольору, кросівки;

-дані протоколу затримання особи, підозрюваного у вчинення злочину від 13.09.2015 року, згідно якого був затриманий ОСОБА_9 та здійснений обшук;

-дані постанови від 14.09.2015 ст. слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_33 про визнання предметів речових доказами у кримінальному провадженні та передача їх на зберігання до камери схову речових доказів;

-дані протоколу огляду предметів від 14.09.2015 ст. слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_33 ;

-дані протоколу огляду місця події від 12.09.2015 слідчим СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області лейтенант міліції ОСОБА_34 , згідно якого були оглянуті місця події встановлено та вилучені сліди та предмети, та приєднано фото таблиці;

-дані протоколу огляду місця події від 12.09.2015 слідчим СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області лейтенант міліції ОСОБА_34 , згідно якого було оглянуто ділянка місцевості розташована на відстані близько 20 м. від будинку АДРЕСА_2 .

Вподальшому, сторона обвинувачення скористалася правом на надання доказів під час судового розгляду та відмовилася від необхідності допиту у якості свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_35 , на що суд не вправі впливати, так як позбавлений можливості збирати докази в кримінальному провадженні враховуючи принцип безсторонності та об`єктивності.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України - як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Враховуючи наведені докази, які були судом досліджені та оцінені в сукупності, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_9 відповідно до обвинувального акту від 18.02.2016 року, не знайшло своє підтвердження у судовому засіданні виходячи з наступного.
При кваліфікації дій ОСОБА_9 стороною обвинувачення залишено поза увагою диспозицію ст. 115 ч. 1 КК України, яка свідчить, що замах на вбивство може бути вчинений лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, тобто коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки і, головне, бажає їх настання.
Якщо такий умисел не встановлено або особа діяла з неконкретизованим умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали. Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тілесного ушкодження необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. Вказана правова позиція викладена у пунктах 4 та 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров'я».
Під час досудового розслідування та судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_9 визнавав сам факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому і стверджував, що не мав умислу на позбавлення його життя, хоч і стверджував, що здійснював захист власного життя.
Зазначені твердження обвинуваченого не були спростовані і зібрані докази у кримінальному провадженні не містять даних, які б свідчили про намір ОСОБА_9 вчинити вбивство ОСОБА_8 .
З огляду на докази, здобуті у даному провадженні, встановлено, що 12 вересня 2015 року, протягом дня, обвинувачений ОСОБА_9 разом з потерпілим ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_28 та ОСОБА_10 вживали алкогольні напої. Цього ж дня, близько 17 години 30 хвилин усі перебували у стані алкогольного сп`яніння, так як всі учасники стверджували, що вживали алкоголь до зустрічі та під час зустрічі у великій кількості. Потерпілий та свідки категорично заперечували наявність будь-яких суперечок, конфліктів, бійок між обвинуваченим та потерпілим протягом дня. Свідок ОСОБА_10 зазначила, що її раптово ударив ОСОБА_9 по голові сковорідкою, це підтвердив і потерпілий під час його допиту. Про причину конфлікту між обвинуваченим та ОСОБА_10 ніхто не пам`ятає. Потерпілий зробив зауваження, заступившись за жінку у себе в домі, що призвело до конфліктної ситуації між ним та ОСОБА_9 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин обвинувачений вдарив потерпілого у підборіддя, той впав, тоді у нього і виник раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, взяв із столу кухонного ножа та наніс декілька ударів ситуативно, які прийшлися в область живота із проникненням, в руку та в грудну клітку зліва без проникнення, послідовність ударів із свідків ніхто не відтворив, після нанесення ударів обвинувачений піднявся, забрав ніж із собою та вийшов із квартири. Не тікав та не переховувався, був наляканий та його було затримано біля будинку проживання потерпілого, опору не чинив. Потерпілий та свідки у судовому засіданні зазначали, що обвинувачений ніяких погроз вбивством не висловлював. ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_9 був сам не свій, що у нього були злі очі, що його налякало та дало підстави реально побоюватися за своє життя.
Про відсутність прямого умислу у обвинуваченого на вбивство потерпілого ОСОБА_8 свідчить те, що ОСОБА_9 припинив наносити йому удари, коли сам злякався, а також те, що удари були ситуативні та направленні на нанесення ушкоджень, а не позбавлення життя, за наявності умислу, мав реальну можливість позбавити останнього життя, але цього не зробив. Про відсутність прямого умислу у обвинуваченого на вбивство потерпілого ОСОБА_8 свідчить, те, що із присутніх в той день свідків ніхто не заважав та не припиняв його дії, при такому бажанні після нанесення ушкоджень, міг реально позбавити життя та переконатися в цьому. Про таку можливість свідчить і фізична комплекція обвинуваченого, який явно переважає у фізичній силі над потерпілим. Таким чином фактично продовженню злочинних дій ОСОБА_9 , за наявності намірів на позбавлення життя потерпілого, ніщо не заважало.
Вказані обставини встановлені у судовому засіданні та підтверджуються показаннями обвинуваченого, потерпілого та свідків.
Отже, зазначене свідчить про те, що ОСОБА_9 завдавав ударів потерпілому в життєво-важливі органи кухонним ножем, але при цьому обвинувачений діяв з неконкретизованим умислом, стосунки обвинуваченого з потерпілим, які передували злочину, дружні розмови, розпивання алкогольних напоїв у спільній компанії, запрошення його в гості потерпілим, його поведінка під час виконання злочину та причини припинення злочинних дій свідчать про відсутність у обвинуваченого прямого умислу на вбивство, тому його дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали. При цьому судом також взято до уваги емоційний стан обвинуваченого, вживання ним в той вечір великої кількості алкоголю та зловживання алкоголю взагалі, що як наслідок можливе настання дратівливості, прояву агресії та неочікуваних спонтанних дій із усвідомленням наслідків від вчиненого, він страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, що також видно із висновку судово-психіатричного експерта №301 від 29.12.2015 року.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_9 , що останній діяв керуючись емоціями від ревнощів та боявся за власне життя, що на нього нападуть свідок ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_8 з метою залишення його цивільної дружини в квартирі, а його випровадження із неї, так як дана позиція не доведена стороною захисту та спростована показаннями свідка, потерпілого та іншими, наданими письмовими доказами в кримінальному провадженні.
Наявність тяжких тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , які є небезпечними для життя як в момент заподіяння так і в своєму клінічному протіканні підтверджено висновком судово-медичної експертизи.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вину обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України органами досудового розслідування не доведено, дії останнього кваліфіковано не вірно, а тому суд вважає, за необхідне перекваліфікувати встановлені вище дії обвинуваченого на ч.1 ст.121 КК України - як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, у відповідності до положень ст.65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до тяжкого, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність інвалідніності 3 групи, у зв`язку із чим отримання пенсії, відсутність місця постійного проживання, зайнятості та власної сім`ї.

Пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_9 обставин суд не вбачає.

В якості обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_9 обставин суд вбачає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, не визнання вини, поведінку після вчинення злочину, його вік, стан здоров`я та сімейний стан, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе тільки при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі.

При визначенні межі призначеного покарання судом враховано, що обвинувачений під час непогашеної та незнятої судимості за раніше вчинений умисний тяжкий злочин, за яке було призначено покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, знову вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, є особою схильною до зловживання алкогольними напоями, поведінку після вчинення злочину, що проявилася у залишенні квартири та ненаданні необхідної допомоги потерпілому. При цьому взято до уваги особу обвинуваченого, визнання наслідків у виді тяжких тілесних ушкоджень, соціальні зв`язки останнього.
При застосуванні ч.5 ст.72 КК України суд обґрунтовує необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення із дати затримання обвинуваченого, яка відповідно до протоколу затримання є 12.09.2015 року (т.1 а.к.п. 246) до дати набрання вироком законної сили, тобто вказівкою на подію, як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, обґрунтовуючи наступним.

Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені Законом або відповідно до нього судом проміжки часу у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до положень ч.2 ст.114 КПК України будь-які строки, що встановлюються судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом та не перешкоджають право на захист.

Положення ч.1 ст.115 цього Кодексу зазначають, що строки можуть визначатися судом вказівкою на подію.

В конкретному випадку суд встановлює таку подію датою набрання даним вироком законної сили, що повністю узгоджується із законодавчими граничними строками.

Щодо цивільних позовів, то суд вважає, що заявлений позов Черкаською місцевою прокуратурою в інтересах Черкаської місцевої ради до обвинуваченого ОСОБА_9 на загальну суму 1857 грн. 69 коп. підлягає повному задоволенню, так як був визнаний обвинуваченим в судовому засіданні.

Цивільний позов, поданий потерпілим ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 26988грн в рахунок відшкодування майнової шкоди на підставі ст.1166 ЦК України підлягає частковому задоволенню в межах суми 2230,93грн, тобто в межах витрат понесених потерпілим на придбання ліків для відновлення стану здоров`я, що підтверджується відповідними платіжними квитанціями (т.1 а.к.п. 190-191). В іншій частині зазначені потерпілим матеріальні збитки не підтверджуються належними і допустимими доказами, а відтак в цій частині позовні вимоги є недоведеними.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то в цій частині суд зауважує, що твердження позивача про завдання йому моральної шкоди, внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_9 , є обґрунтованим. Разом з тим суд вважає, що сума в 75000грн в рахунок відшкодування моральної шкоди необґрунтована належним чином. Беручи до уваги характер протиправних дій обвинуваченого, обставини, що передували події кримінального правопорушення та особисте ставлення потерпілого до неї, ступень тяжкості тілесних ушкоджень, завданих потерпілому, тривалість розладу його здоров`я, виходячи із засад добросовісності, розумності і справедливості, суд вважає, що на відшкодування моральної шкоди потерпілого необхідно стягнути з обвинуваченого 10000грн.

Процесуальні витрати при проведенні експертиз під час досудового розслідування складають 1043,46грн і підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 373 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання, тобто із 12.09.2015 року.
Строк перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 із 12.09.2015 року по день набрання вироку законної сили (включно) підлягає зарахуванню у строк відбутого покарання у співвідношенні 1 день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі згідно з положеннями ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Цивільний позов, поданий потерпілим ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 2230,93грн в рахунок відшкодування майнової шкоди та 10000грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 12230,93грн.
Цивільний позов, заявлений в рамках кримінального провадження Черкаською місцевою прокуратурою, задовольнити повністю та стягнути із ОСОБА_9 на користь Черкаської міської ради 1857,69грн в якості відшкодування витрат, які були здійснені Третьою Черкаською міською лікарнею швидкої медичної допомоги.

Речові докази по справі:

- Мобільний телефон «Нокіа», гаманець коричневий з вмістом дисконтна картка «Абсолют», дисконтна картка «Митниця», грошові кошти в 5 грн., картка «Сільпо», кардіограма, дві облігації, флюорографія на ім`я ОСОБА_9 , чек «Приватбанку» на 800грн, картка Visa «Приватбанк» - 3 шт., запальничка, грошові кошти 20 грн., металевий ключ та магнітний ключ, кухонний ніж, пляшка з-під води «Кривоозерська» ємкістю 1,5 л., чарка, пачка з-під сигарет «LD», сорочка та джинси, жіноча сумка з вмістом косметика, вітаміни, металева коробка, футболка жовтого кольору, штани чорні спортивні, пара кросівок передані до камери речових доказів Придніпровського РВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області передати власникам за належністю;

- змив рбк з табурета, змив рбк з підлоги кухні, 3 сліди долонь та 3 сліди рук залишити при матеріалах кримінального провадження;

- письмові матеріали кримінального провадження, які були досліджені в ході судового засідання за клопотанням сторони обвинувачення та захисту зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3