Справа № 194/385/17
Провадження № 1-кп/194/118/17

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2017 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2016 року за № 0000607 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, освіта повна середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.11.2001 року Тернівським міським судом за ст.ст.141 ч.2, 142 ч.2, 42 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 09.08.2007 року Павлоградським міськайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 23.09.2008 року Тернівським міським судом за ст.ст.263 ч.1, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 07.02.2012 року Тернівським міським судом за ст.ст. 309 ч.2, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 23.08.2012 року Тернівським міським судом за ст.ст. 185 ч.ч.2, 3, 263 ч.1, 289 ч.2, 310 ч.2 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

- 12.11.2012 року Павлоградським міськайонним судом за ст.ст. 203-2 ч.1, 70 ч.4 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 16.08.2016 року на підставі ухвали Синельніковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2016 року умовно - достроково на 1 рік 1 день;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України;

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , 27 жовтня 2016 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання в домоволодінні АДРЕСА_3 , в якому він проживає разом із рідним батьком ОСОБА_5 та мачухою ОСОБА_6 , зайшов до підсобної кімнати для зберігання інструменту, яка знаходиться на другому поверсі недобудованого будинку, що знаходиться на території вищезазначеного домоволодіння, де з поверхні столу, розташованого в кімнаті, умисно, таємно, повторно викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: кутову-шліфувальну машинку ТМ «Elektra»вартістю 380 грн.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця злочину зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 19 від 10 лютого 2017 року, матеріальну шкоду на загальну суму 380 грн.
Також ОСОБА_3 , 05 листопада 2016 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання в домоволодінні АДРЕСА_3 , перебуваючи в приміщенні нежитлового будинку, що розташований на території вказаного домоволодіння, з кімнати для зберігання інструментів, розташованої на другому поверсі вищезазначеного будинку, умисно, таємно, повторно викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме - рубанок ручний електричний ТМ «Фіолент» «ИЕ-5714»вартістю 350 грн.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця злочину зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 81 від 18 квітня 2017 року, матеріальну шкоду на загальну суму 350 грн.
Крім того, ОСОБА_3 , 07 листопада 2016 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання в домоволодінні АДРЕСА_3 , перебуваючи в приміщенні нежитлового будинку, що розташований на території вказаного домоволодіння, з зальної кімнати та кімнати для зберігання інструментів, умисно, таємно, повторно викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме - DVD OP-1481D,вартістю 980 грн., та лобзик ручний електричний «ИЕ-5202»,вартістю 400 грн.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця злочину зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 78 від 18 квітня 2017 року, матеріальну шкоду на загальну суму 1380 грн.
Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_3 , 23 грудня 2016 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання в домоволодінні АДРЕСА_3 , зайшов до гардеробної кімнати, розташованої на другому поверсі житлового будинку, що знаходиться на території вищезазначеного домоволодіння та з полиці, розташованої з правого боку від вхідних дверей кімнати, умисно, таємно, повторно викрав чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме - золоті сережки 583 проби, загальною вагою 4 г.,вартістю 2195 грн. 88 коп.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця злочину зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 47 від 07 березня 2017 року, матеріальну шкоду на загальну суму 2195 грн. 88 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 30 грудня 2016 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання в домоволодінні АДРЕСА_3 , зайшов до гардеробної кімнати, розташованої на другому поверсі житлового будинку, що знаходиться на території вищезазначеного домоволодіння, де з крючка в стіні, розташованого з правого боку від вікна кімнати, умисно, таємно, повторно викрав чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме - фотоапарат марки «Olympus x-15»,вартістю 400 грн.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця злочину зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 45 від 06 березня 2017 року, матеріальну шкоду на загальну суму 400 грн.
Також, ОСОБА_3 , 01 січня 2017 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання в домоволодінні АДРЕСА_3 , зайшов до приміщення сараю, розташованого з тильного боку житлового будинку, де з поверхні підставки, що знаходиться в приміщенні сараю, умисно, таємно, повторно викрав чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме - бензопилу електричну ланцюгову ручну марки «WIN TECH WCS 2500» вартістю 1771 грн.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця злочину зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 80 від 18 квітня 2017 року, матеріальну шкоду на загальну суму 1771 грн.
Крім того,ОСОБА_3 , 03 січня 2017 року приблизно, о 10 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання в домоволодінні АДРЕСА_3 , зайшов до приміщення сараю, розташованого з тильного боку житлового будинку, де з поверхні підставки, що знаходиться в приміщенні сараю, умисно, таємно, повторно викрав чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме - ланцюгову бензинову пилу ТМ «TIRAS MS 450»вартістю 1328 грн.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця злочину зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 79 від 18 квітня 2017 року, матеріальну шкоду на загальну суму 1328 грн.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочинів визнав повністю та показав, що після звільнення з місць позбавлення волі він неофіційно влаштувався на роботу в магазин «АТБ». Він є наркозалежним та через це, коли проживав в будинку свого батька, почав викрадати у батька та його дружини різні речі, які здавав до ломбардів та в подальшому планував викупити, але не зміг це зробити через відсутність грошей. Він дійсно вкрав шліфувальну машинку, електролобзик, ДВД програвач, інший електроінструмент, фотоапарат, золоті сережки, дві бензопили, які здавав до ломбардів, а гроші витрачав на свої потреби. Частину викраденого з ломбардів його батьки викупили. При цьому, батьки все йому спочатку пробачали, але коли він вкрав дві останні бензопили, то вони стали наполягати на його покаранні. Після цього він пішов від батьків до реабілітаційного центру. Тиску з боку працівників поліції на нього не було. Інших злочинів він не вчиняв, на даний час він все переосмислив, у вчиненому розкаюється та просить його суворо не карати.

Зазначені показання обвинуваченого суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, так як вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, які вважали за недоцільне подальше дослідження доказів, визнав недоцільним подальше дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано під час досудового розслідування та в його діях має місце склад злочинів передбачених ч.2 ст.185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - рецидив злочинів; - вчинення злочинів щодо осіб похилого віку.

Державним обвинувачем в судових дебатах було запропоновано призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду від 12 листопада 2012 року, та остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст. 65 КК України та приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених ним злочинів, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, проходить реабілітацію в реабілітаційному центрі «Надія», в якому характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, в той же час обвинувачений вкрай негативно характеризується за місцем проживання, де вчиняв злочині, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово, а саме - шість разів судимий, у тому числі за скоєння аналогічних корисливих, а також тяжких злочинів, будучи звільненим з місць позбавлення волі умовно - достроково 16 серпня 2016 року на 1 рік 1 день, протягом нетривалого строку вчинив нові корисливі злочини в період невідбутого строку покарання за попередньою судимістю.

Вищенаведене беззаперечно свідчить про те, що обвинувачений вперто не бажає стати на шлях виправлення.
Крім того, при визначенні міри покарання обвинуваченому, суд, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчинених злочинів, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також бере до уваги позицію потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які категорично наполягали на найсуворішому покаранню обвинуваченого з реальним позбавленням обвинуваченого волі.

Тому, при визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення ст.ст.1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання злочинам. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, припризначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно ст.12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.

Тому суд, керуючись вищенаведеним, а також ст.ст.2, 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якими гарантовано право людини на життя та на ефективний засіб юридичного захисту, враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини, яка склалася за результатами розгляду заяв сторони потерпілих від злочинів, в яких потерпілі скаржилися на неналежне здійснення розслідування злочинів, встановлення істини по справах та забезпечення прав потерпілих від злочинів (справи «Прилуцький проти України», «Риженко проти України», «Фуклєєв проти України», та інші), з метою досягнення завдань кримінального судочинства, забезпечення прав обвинуваченого ОСОБА_3 , а також потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є пенсіонерами та особами похилого віку, в судове засіданні не з`явилися, але скористалися своїм правом та надали до суду письмові заяви, згідно яких категорично наполягали на найсуворішому покаранні обвинуваченого у виді позбавлення волі, й з врахуванням вищевикладених обставин щодо особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчинених злочину, сукупності обставин, які обтяжують покарання, а також враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім, суд приходить до висновку що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, ближче до вищої межі, у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Також, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи звільненим з місць позбавлення волі умовно - достроково 16 серпня 2016 року на 1 рік 1 день, вчинив нові злочини в період умовно - дострокового звільнення, тобто при наявності невідбутого покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2012 року у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі, де невідбутий строк покарання складає 1 рік 1 день, остаточне покарання суд визначає за правилами ч.1 ст.71 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Разом з тим, керуючись розясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також вимогами ст.71 КК України, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який має шість не знятих та не погашених у встановленому законом порядку судимостей, у тому числі за тяжкі корисливі злочини, неодноразово реально відбував покарання в місцях позбавлення волі та в черговий раз належних висновків для себе не зробив, офіційно не працював, а також враховуючи тяжкість та суспільну небезпеку вчинених злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності та позицію потерпілих, які категорично наполягали на реальному позбавленні волі обвинуваченого на найбільший передбачений законом строк, суд приходить до висновку, що підстави для застосування ст.ст.69, 75, 76 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання відсутні.

Цивільні позови до обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не пред`являлися.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне залишити без змін - тримання під вартою, продовживши строк його дії до набрання вироком законної сили.

З урахуванням зазначеного та враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність визначити ОСОБА_3 розмір застави у вигляді двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 33 тис. 680 грн.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Також на підставі ст.ст.118, 122, 124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь суб`єкта, яким було проведено експертизи, процесуальні витрати за залучення експерта для проведення експертиз, (висновки № 19 від 10 лютого 2017 року, № 45 від 06 березня 2017 року, № 47 від 07 березня 2017 року, № 78, 79, 80, 81 від 18 квітня 2017 року ), в сумі 770 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2012 року, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання 26 травня 2017 року.

Речові докази по кримінальному провадженню: - предмети, визнані речовими доказами згідно постанов слідчого від 17 січня, 01, 06 лютого та 13 квітня 2017 року, - залишити за належністю законним власникам; - предмети, визнані речовими доказами згідно постанов слідчого від 05, 11, 18, 30 січня, 10 лютого, 06 березня та 18 квітня 2017 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь СПД ОСОБА_7 р/р НОМЕР_2 в АТ «Укрсиббанк» в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення експертиз, (висновки № 19 від 10 лютого 2017 року, № 45 від 06 березня 2017 року, № 47 від 07 березня 2017 року, №№ 78, 79, 80, 81 від 18 квітня 2017 року), грошові кошти в сумі 770 (сімсот сімдесят) грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою, продовживши строк його дії до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_3 розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 33 тис. 680 грн. У разі внесення застави на обвинуваченого покласти такі обов`язки: - прибувати до Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП за першим викликом; - не відлучатися з м. Тернівка Дніпропетровської області без дозволу Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП; - повідомляти до Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП про зміну місця проживання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 26 по 31 травня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1