Провадження № 1-кп/742/81/17
Єдиний унікальний № 742/548/17
ВИРОК
іменем України
16 березня 2017 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження № 0000333 по обвинуваченню ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Зазирки Кролевецького району Сумської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст.122 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
06.03.2015 року , близько 22 години 30 хвилин, точний час досудовим розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , після вживання алкогольних напоїв, перебуваючи на території тракторного стану за адресою, АДРЕСА_2 , на ґрунті виниклої сварки, дерев`яним предметом наніс ОСОБА_6 декілька ударів по різним частинами тіла, а саме один удар в область лівого вуха, близько 2-3 ударів по лівій руці під час того як ОСОБА_6 намагався закрити обличчя, в область над коліном лівої ноги, та по ребрам, після того як потерпілий впав на землю. В результаті чого ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ліктьової кістки, зі зміщенням уламків, «забійну» рану на лівому плечі, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 253 перелом лівої ліктьової кістки відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такий що спричинив тривалий розлад здоров`я. Виявлена у ОСОБА_6 рана на лівому плечі відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
16 березня 2017 року між потерпілим ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Як вбачається з даної угоди потерпілий ОСОБА_6 отримав від обвинуваченого ОСОБА_4 грошові кошти в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, пробачає йому злочин, вчинений відносно нього, а обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, тобто в умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а також визнає всі обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладені в повідомленні про підозру.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_4 має понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме: за ч.1 ст.122 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

З огляду на особисті дані обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, сторони погоджуються, що виправлення ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього положень ст.ст.75,76 КК України та погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Обвинуваченим надана згода на призначення узгодженої сторонами угоди, виду та розміру покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, а також невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, а також у кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні при вирішенні питання про затвердження даної мирової угоди не заперечував проти такої, однак просив врахувати наявність позову прокурора.

Обвинувачений в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між ним та потерпілими, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування щодо нього узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, є злочинами середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення між ним та потерпілими, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом також з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення між ним та обвинуваченим, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України.

Враховуючи викладене та те, що умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні той факт, що ОСОБА_4 своїми незаконними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В матеріалах кримінального провадження мається позовна заява потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування йому заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 8590 грн. 90 коп. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн., яку обвинуваченим було відшкодовано у добровільному порядку, а потерпілим подано письмову про закрити провадження у зв`язку з відмовою від позову .
В даній ситуації, відповідно до вимог ст. 128 ч.5 КПК України суд має керуватися вимогами п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України.
Що стосується позовних вимог прокурора, то такі були визнані обвинуваченим та підлягають до задоволення.
Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000333 угоду про примирення від 16 березня 2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України, за якими призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 16 березня 2017 року у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 рік.
Відповідно до вимог ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Провадження в частині цивільного позову ОСОБА_6 про відшкодування 28590 грн.90 коп. в рахунок заподіяної шкоди закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від позову і прийняття судом такої відмови.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Прилуцької центральної районної лікарні, витрати, понесені закладом на лікування ОСОБА_6 в розмірі 3157 грн.92 коп.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Копію вироку негайно вручити засудженому, потерпілому, прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя