АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1143/17 Справа № 208/358/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кам`янського, Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, непрацевлаштованої, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000410 від 24 грудня 2016 року, -

встановила:

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року ОСОБА_11 визнано винною у тому, що остання відповідно до довідки № 542 від 21 жовтня 2014 року, виданою Департаментом охорони здоров`я та соціального захисту населення (Дніпродзержинської міської ради) Кам`янської міської ради разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяті на облік як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Згідно довідки № 598 від 21 жовтня 2014 року чоловіка ОСОБА_11 також взято на облік як особу, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

21 жовтня 2014 року з метою отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в інтересах себе та своєї родини, а саме: чоловіка ОСОБА_11 та малолітньої доньки ОСОБА_7 , обвинувачена звернулась до управління праці соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, де на прийомі у спеціаліста соціального захисту населення подала заяву, в якій зазначила реквізити карткового рахунку відкритого у ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 для зарахування отриманої допомоги переміщеним особам, інформацію про склад своєї родини та інформацію щодо відсутності в наявності у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, у володінні всіх членів сім`ї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції, а також у будь-якого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб.

Разом з цим ОСОБА_11 надала згоду на збір інформації та обробку персональних даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних», а також була повідомлена про те, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання ОСОБА_11 щомісячної адресної допомоги, та зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення в триденний строк (працевлаштування, зміни складу сім`ї зняття обліку осіб які переміщуються зміни місця проживання, тощо), та у випадку відмови в призначенні або припиненні виплати призначеної щомісячної адресної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї попереджено, про що ОСОБА_11 здійснено особистий підпис на поданій заяві.

21 жовтня 2014 року рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради призначено ОСОБА_11 та членам її сім`ї виплату адресної допомоги з 21 жовтня 2014 року по 20 квітня 2015 року.

22 квітня 2015 року ОСОБА_11 звернулась до банківської установи ПАТ КБ «ПриватБанк» в якій відкрила на своє ім`я валютний депозитний рахунок № НОМЕР_2 терміном на 6 місяців, на який цього ж дня зарахувала 1000 долларів США, що в переводі по курсу Національного банку України станом на 22 квітня 2015 року складає 22 276 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено щомісячний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на рівні 1 218 грн.

30 квітня 2015 року ОСОБА_11 будучи переселенкою із окупованих територій України, маючи умисел на шахрайське заволодіння чужого майна, шляхом обману, з корисливих мотивів, прибула до приміщення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, та усвідомлюючи, що у неї станом на 22 квітня 2015 року наявний відкритий депозитний банківський рахунок у ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 22 276 грн., що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб що унеможливлює отримання допомоги з урахуванням вимог п. 6 Постанови КМУ №505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, умисно, приховавши наявні факти, в заяві про продовження призначення щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на плату житлово-комунальних послуг при цьому не повідомила працівників управління про зміну обставин, які впливають на призначення адресної допомоги.

За результатом поданої ОСОБА_11 заяви про продовження надання допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг рішенням від 27 травня 2015 року управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради призначено виплату адресної допомоги з 24 квітня 2015 року по 23 жовтня 2015 року.

Відповідно до курсу національного банку України станом на 02 жовтня 2015 року курс долара США складає 21 грн. 15 коп. за 1 долар, тобто - 1000 Х 21,15 = 21 150 грн.

02 жовтня 2015 року ОСОБА_11 , як представник сім`ї, усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману знаючи, що термін по виплаті адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг спливає 23 жовтня 2015 року, та усвідомлюючи те, що у неї наявний відкритий депозитний банківський рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 станом на 02 жовтня 2015 року на суму 21 150 гривень, що унеможливлює отримання допомоги з урахуванням вимог п. 6 Постанови КМУ №505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, умисно, приховавши в поданій заяві про продовження призначення щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на плату житлово-комунальних послуг яку подала до відділення ПАТ «Державний ощадний банк» м. Дніпродзержинська наявні факти, в заяві в графі «Інформація щодо наявності будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-ти кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб», зазначила неправдиві відомості про відсутність заощаджень, яку надала фахівцю відділення ПАТ «Державного ощадного банку» м. Дніпродзержинська ОСОБА_12 разом з копіями відповідних документів для розгляду.

За результатом закінчення терміну дії договору депозитного рахунку, ОСОБА_11 25 жовтня 2015 року здійснила продовження терміну дії депозитного договору від 22 квітня 2015 року на 6 місяців розміщеного у ПАТ КБ «ПриватБанк» термін дії якого закінчується 27 квітня 2016 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено щомісячний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на рівні 1 378 грн.

26 жовтня 2015 року рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради призначено виплату адресної допомоги з 24 жовтня 2015 року по 23 квітня 2016 року.

Таким чином, ОСОБА_11 , перебуваючи на обліку в Управлінні соціального захисту населення Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради та отримуючи адресну допомогу переміщеним особам допомогу відповідно до постанови № 505 затвердженої Кабінетом Міністрів України 01 жовтня 2014 року, маючи умисел на шахрайське заволодіння чужого майна, а саме грошових коштів Державного бюджету України, які виплачується переміщеним особам, з корисливих мотивів, шляхом обману достовірно знаючі про те, що в неї наявний відкритий депозитний рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк» від 22 квітня 2015 року в поданій заяві про продовження здійснення виплат на отримання адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг яку подала 30 квітня 2015 року безпосередньо до управління праці та соціального захисту населення Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради та в заяві від 02 жовтня 2015, яку подала цього ж дня безпосередньо до відділення ПАТ «Ощадний банк України» у м. Дніпродзержинську маючи при цьому відкритий депозитний рахунок у фінансовій установі ПАТ КБ «ПриватБанк» у сумі 1000 доларів США, що в переводі по курсу національного банку України станом на 22 квітня 2015 року складає 22 276 грн., та станом на 02 жовтня 2015 року складає 21 150 грн., що унеможливлює отримання допомоги з урахуванням вимог п. 6 Постанови КМУ №505 від 01 жовтня 2014 року, розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, умисно, приховавши наявні факти, в заявах про продовження призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на плату житлово-комунальних послуг, в яких не повідомила про наявність відкритого депозиту у зв`язку із чим в період часу з 01 травня 2015 року по 23 квітня 2016 року незаконного отримала нараховані та виплачені кошти з Державного Бюджету України у сумі 16 970 грн. 90 коп., чим завдала державі збитку на вказану суму.

Крім того, 02 жовтня 2015 року ОСОБА_11 будучі переселенкою, перебуваючи на обліку в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, будучі особою яка отримує адресну допомогу з 21 жовтня 2014 року особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений постановою Кабінету міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, з метою продовження перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи та отримання щомісячної адресної допомоги перебуваючи у приміщенні відділення банку ПАТ «Державний ощадний банк» у м. Дніпродзержинську, особисто власноруч заповнила відповідну заяву про продовження отримання адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, (яка відповідно до примітки до ст.358 КК України є офіційним документом та яка підтверджує певні події та факти) в яку внесла неправдиві відомості, про те, що на момент заповнення заяви в неї відсутні кошти на депозитному банківському рахунку, у розмірі що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

В подальшому 02 жовтня 2015 року ОСОБА_11 перебуваючи в приміщенні відділення ПАТ «Державний ощадний банк» в м. Дніпродзержинську, маючи умисел на шахрайське заволодіння бюджетними коштами шляхом обману використала завідомо підроблений офіційний документ, а саме: заяву від 02 жовтня 2015 року «Про продовження отримання адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» в які зазначила недостовірні відомості щодо відсутності у останній депозиту на якому сума грошових коштів перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, шляхом надання зазначеного документу працівнику відділення ПАТ «Державний ощадний банк» у м. Дніпродзержинську ОСОБА_12 для розгляду та отримання соціальної допомоги.

Згідно експертного дослідження, підпис від імені ОСОБА_11 в графі «підпис» в Заяві про продовження виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 02 жовтня 2015 року, виконаний ОСОБА_11 .

За результатом опрацювання поданої ОСОБА_11 заяви для продовження отримання адресної допомоги переміщеним особам працівник відділення банку ПАТ «Державний ощадний банку» у м. Дніпродзержинську ОСОБА_12 відповідно до п. 5 порядку затвердженого Постановою КМУ №505 від 01 жовтня 2014 року про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг направила подану ОСОБА_11 заяву від 02 жовтня 2015 та додані до заяви документи до соціального Захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради для розгляду.

За результатом розгляду поданої ОСОБА_11 заяви про продовження виплати адресної допомоги 26 жовтня 2015 року рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради призначено виплату адресної допомоги з 24 жовтня 2015 року по 23 квітня 2016 року.

Вказані дії судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України з призначенням покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. в дохід держави;

-за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в дохід держави;

-за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн. в дохід держави.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_11 призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в дохід держави.

З обвинуваченої ОСОБА_11 ухвалено в дохід держави стягнути витрати, пов*язані з проведенням експертного дослідження в сумі 1980 грн. 90 коп.

Вирішено долю речових доказів.

Прокурор не згоден з рішенням суду. В скарзі просить вирок в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_11 покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.;

-за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

-за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_11 пизначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині вирок просить залишити без зміни.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 190 ч. 1, ст. 51 КК України, призначив ОСОБА_11 покарання, яке не передбачене Кримінальним законом, а саме у виді відповідного розміру неоподатковуваного мінімума доходів громадян, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ухвалити щодо ОСОБА_11 новий вирок, обвинувачену, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просила вирок залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступиних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними в матеріалах кримінального провадження доказами в тій частині, в якій воно було оскаржено.

Вирок суду, згідно зі ст. 370 КПК, повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними доказами, які були досліджені в судовому засіданні та оцінені за наслідками повного, всебічного та об`єктивного розгляду обставин справи.

Ні обставини вчинення кримінального правопорушення, ні юридична оцінка дій ОСОБА_11 в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Дії обвинуваченої ОСОБА_11 відповідно до встановлених судом першої інстанції обставин правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Перевіривши матеріали кримінального правопорушення в межах вимог апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність є такими, які не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкціях статті (санкції частини статті) Особливої частини того ж Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин відповідно до вимог Загальної частини того ж Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_11 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обговорюючи доводи прокурора про необхідність ухвалення нового вироку у зв*язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність, колегія звертає увагу на наступне.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 420 КПК, скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

-необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

-необхідності застосування більш суворого покарання;

-скасування необгрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

-неправильного звільнення обвинуваченого від відбуття покарання.

Як вбачачається підстави для ухвалення нового вироку, на які посилається прокурор, вказаною нормою процесуального закону не передбачені, тому суд апеляційної інстанції позбавлен процесуальної можливості ухвалити таке рішення.

Разом з тим, не можна не погодитись, що суд, призначая покарання за кожний із злочинів, не вказав його вид.

Однак, із мотивувальної частини вироку видно, що суд розв*язуючи питання щодо обрання виду та розміру покарання з урахуванням вимог ст. ст. 65-67 КК, прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_13 покарання саме у виді штрафу.

Крім того, як це видно із резолютивної частини, призначая покарання, суд, відповідно до ст. 70 ч. 1 КК за сукупністю злочинів, остаточно призначив покарання також у виді штрафу з відповідним розміром.

Сукупність вказаних даних приводить колегію суддів до висновку про те, що вирок містить в собі неточності, однак вони усунені подальшим змістом щодо обрання остаточного виду покарання і не викликають сумнівів в тому, який саме вид покарання обрано щодо обвинуваченої ОСОБА_13 .

Не можна не звернути уваги на те, що процесуальним законом учасникам провадження надається право звернутись до суду згідно зі ст. 380 КПК, за роз*ясненням судового рішення, і що така процесуальна процедура, не може потягти за собою скасування вироку з ухваленням нового.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вид та міра покарання, призначені судом першої інстанції обвинуваченій ОСОБА_11 відповідають нормам кримінального закону України, а тому апеляційна скарга прокурора не може підлягати задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року щодо ОСОБА_11 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, вона може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4