Справа №: 398/322/17
провадження №: 1-кп/398/318/17
ВИРОК
Іменем України
"20" березня 2017 р. Олександріський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Олександрії кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Знам`янка, Кіровоградської області, місце реєстрації і фактичного проживання АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта загальна середня, неодружений, невійськовозобов`язаний, не працюючий, на своєму утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не має місця реєстрації, місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

Суд визнає доведеним, що 20 грудня 2016 року приблизно о 16 годині ОСОБА_4 , знаходячись на горищі будинку, який знаходиться на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання відповідних наслідків, скориставшись тим, що домоволодіння є нежилим, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, реалізуючи свій умисел, вчинив крадіжку двох алюмінієвих труб, які слугували димарем до плити пічного опалення будинку, одна з яких мала довжину 3 метри, діаметр 200 мм і товщину 3 мм, а інша мала довжину 1 метр, діаметр 120 мм і товщину 3 мм, загальна вага яких складає 8 кілограмів. У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 224 гривні.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений частиною 1 ст. 185 КК України.

Суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України за відсутності заперечень учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів вчинення злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням обставин щодо заявленого цивільного позову, зокрема щодо завданої злочином матеріальної шкоди, і також відомостей про особу обвинуваченого. Суд переконався, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, і також роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати зазначені обставини в апеляційному порядку.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину. Він підтвердив наведені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення злочину. Зокрема ОСОБА_4 пояснив, що 20 грудня 2016 року проник на горище будинку домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 та викрав дві алюмінієві труби, які слугували димарем. Обвинувачений запевнив суд у своєму щирому каятті і також вибачився перед потерпілим. ОСОБА_4 заявив, що у повному обсязі визнає заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 також підтвердив наведені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення злочину. Додатково пояснив, що ОСОБА_4 неодноразово вчинював крадіжки з його домоволодіння, однак притягнули до відповідальності його лише за одним епізодом крадіжки труб димаря. У зв`язку з цим потерпілий заявив цивільний позов, у якому просить стягнути з ОСОБА_4 завдану злочином матеріальну шкоду у розмірі 500 гривень, яка складається з вартості труби 224 грн, відновлювальних робіт вартістю 224 грн. і транспортних витрат, які складають 52 грн. Водночас ОСОБА_5 підтвердив, що під час проведення досудового слідства йому передавалися на зберігання викрадені труби, про що він надав розписку про їх отримання, однак фактично труби не забрав через відсутність можливості їх транспортувати.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує середню тяжкість вчиненого ним злочину, а також те, що обвинувачений несудимий, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має нейтральну характеристику з місця проживання, не має постійного місця роботи, підробляє, його дохід має нерегулярний і сезонний характер, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді ризик повторного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький. За висновком органу пробації існує імовірність виправлення правовпорушника без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів є покарання у виді громадських робіт.

Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов з урахуванням його заяви про уточнення позовних вимог, а також заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про визнання позову і визнанням ним обґрунтованості розміру матеріальної шкоди, яка є предметом позову, підлягає задоволенню частково, а саме у частині відшкодування вартості відновлювальних робіт у сумі 224 гривні і транспортних витрат у сумі 52 гривні.

У частині відшкодування вартості викрадених труб позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до дослідженої у судовому засіданні розписки, а також показань самого потерпілого ОСОБА_5 , 22 грудня 2016 року йому на зберігання передані викрадені труби. Згідно наданої потерпілим розписки, яка міститься у матеріалах справи, ОСОБА_5 зобов`язався зберігати викрадені труби до вирішення справи по суті. Отже, суд із досліджених доказів щодо цивільного позову дійшов висновку про те, що втрата ОСОБА_5 труб не була прямим і безпосереднім наслідком вчиненого ОСОБА_4 злочину, а сталася внаслідок нехтування потерпілим обов`язку зберігати речові докази, які йому були передані.

Речові докази, а саме 2 труби, які передані потерпілому на зберігання, згідно ст. 100 КПК України слід повернути їх законному володільцю ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання 120 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , завдану злочином матеріальну шкоду у розмірі 276 грн.

Речові докази, передані ОСОБА_5 на зберігання, а саме дві алюмінієві труби, які слугували димарем до плити пічного опалення будинку, одна з яких мала довжину 3 метри, діаметр 200 мм і товщину 3 мм, а інша мала довжину 1 метр, діаметр 120 мм і товщину 3 мм, загальна вага яких складає 8 кілограмів, повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1