Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3323/17
У Х В А Л А

13 липня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси питання, щодо можливості призначення судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у чинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,.

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
До Придніпровського районного суду міста Черкаси з Черкаської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт разом з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008588 від 29.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

03.05.2017 року ухвалою судді Придніпровського районного суду міста Черкаси вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор вважав за необхідне призначення справи до судового розгляду, підстав для повернення обвинувального акту не вбачає.

Потерпілий підтримив думку прокурора із зазначених підстав.

Адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо призначення справи до судового розгляду вказав на некоректність сформульованого обвинувачення, що порушує у відповідності до рішень Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) право на захист обвинуваченого. Вказав, що обвинувальний акт містить виклад дій обвинуваченого, однак зазначено, що від удару потерпілий впав і має також тілесні ушкодження від падіння, обвинувальний акт не містить розмежування тілесних ушкоджень, однак відсутня відповідальність за необережні тілесні ушкодження. Також зауважив, що не вдається в дослідження доказів та фактичних обставин, що його клопотання слідує із умов обвинувального акту.

Обвинувачений підтримав думку адвоката із зазначених обставин.

Прокурор заперечив щодо повернення обвинувального акту за даних підстав, вказавши, що наявна законодавча процедура щодо зміни обвинувачення в суді після дослідження доказів.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає умовам даного Кодексу.

При цьому суд не обговорює питання щодо істотності чи неістотності допущених слідчим порушень закону, оскільки ст.2 КПК України вимагає, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Крім того, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати таким передбаченим ст.7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, як верховенство права і законність.
Про невиконання слідчим вимог закону при складанні обвинувального акта, а прокурором при його затвердженні, свідчать наступні факти.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті мають бути зазначені такі відомості і у наступній послідовності :
(а)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,
(б)правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність,
(в)формулювання обвинувачення.
Повернення перевіреного судом обвинувального акта прокурору буде відповідати вимогам ст.2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, у ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» №9783/82 п. 79).
Крім того, Суд нагадує, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Автсрії», №42780/98, п. 34).
До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вищезазначені твердження знайшли своє відображення в ухвалі Апеляційного суду Херсонської області від 05.08.2015 р. у справі №11-кп/791/676/15, в ухвалі Апеляційного суду Харківської області від 06.08.2015 р. у справі 11-кп/790/1470/15.
Суд приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування допущені істотні порушення норм кримінального процесуального закону, які порушують гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого в частині конкретного формулювання обвинувачення, та щодо порушення права на захист від нього, та перешкоджають суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Ці порушення неможливо усунути під час судового розгляду у передбаченому ст.338 КПК України порядку, тому що частиною першою вказаної норми закону передбачена можливість змінити прокурором обвинувачення з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Про нові фактичні обставини в даному конкретному випадку йтись не може, тому що тим встановленим під час досудового розслідування фактичним обставинам дана перекручена оцінка, що потягло за собою формулювання обвинувачення в такому вигляді, який суперечить законодавству і порушує права обвинуваченого на захист і на справедливий суд.

Щодо деталізації підстав для повернення, то в обвинувальному акті відсутні дата та час вчинення кримінального правопорушення. Також заслуговує на увагу повідомлена інформація стороною захисту, щодо розмежування тілесних ушкоджень, які виникли від дій обвинуваченого за наявності умислу та від необережності, що також слід конкретизувати в обвинувальному акті для належного захисту обвинуваченого від висунутого приватного обвинувачення.

За таких обставин суд переконаний у необхідності повернення обвинувального акту прокурору Черкаської місцевої прокуратури для виправлення недоліків зазначених в мотивувальній частині рішення.

Заслуговує на увагу і заперечення адвоката та обвинуваченого щодо подальшого розгляду провадження, так як відсутня згода на змагальність під час судового розгляду по сформульованому обвинуваченні за відсутності конкретно встановлених обставин формулювання обвинувачення, що є очевидно встановленими на стадії досудового розслідування, однак не зазначених в обвинувальному акті від 25.04.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 17, 314-316, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0008588 від 29.10.2016 року, стосовно ОСОБА_4 , разом із доданими до нього матеріалами, - повернути прокурору.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені та зазначені недоліки в описовій частині ухвали протягом одного місяця з моменту отримання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Головуючий: ОСОБА_1