Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/927/17
Провадження № 1-в/553/166/2017
У Х В А Л А
Іменем України
11.04.2017 рокум. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. В обгрунтування клопотання захисник вказує на те, що ОСОБА_5 відбуває покарання в Полтавськеій виправній установи № 64 за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 17.09.2015 року, строк покарання закінчується у вересні 2018 року, за період відбування покарання мав п`ять заохочень, залучався до праці, дотримується вимог режиму, щиро розкаюється у вчиненому злочині, відбув більше ніж 1/2 частину призначеного судом покарання, є інвалідом 2 групи та не отримує в колонії належного лікування, має малолітню дитину та мати похилого віку, проте норма ст. 82 КК України до нього адміністрацією установи неправомірно не застосовується. Просить суд замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання про прийняття клопотання до провадження, суддя враховує наступне.

У ст. 537 КПК України визначено вичерпний перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків. В пункті 3 частини 1 цієї статті вказано можливість вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В ч. 1 ст. 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з положеннями п. 6.8 "Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів", затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 847/5 від 08 червня 2012 року, на засудженого, стосовно якого прийнято позитивне рішення про подання матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 Кримінального кодексу України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 Кримінального кодексу України), підрозділ готує до суду подання, яке містить анкетні дані, у тому числі про наявність чи відсутність непогашених та незнятих судимостей, про відбуту частину строку покарання, поведінку, ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання, до якого долучаються висновок комісії установи (СІЗО), характеристика на засудженого та особова справа.

Підстави та умови заміни невідбутої частини покарання більш м`яким визначені у ст. 82 КК України.

На підставі ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі; 3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно з ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Таким чином, відповідно до наведених вимог діючого законодавства клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким має містити дані щодо доведення засудженим сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що він став на шлях виправлення.

Саме ця обставина, а не саме по собі фактичне відбуття засудженим встановленого законом строку покарання, є юридичною підставою для вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до п.п. "б" п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26 квітня 2002 року під час судового засідання у справах цієї категорії слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Разом з тим, у клопотанні захисника не зазначено достатніх даних про особу засудженого, відомостей даних про наявність чи відсутність у ОСОБА_5 непогашених та незнятих судимостей, про відбуту частину строку покарання, поведінку, відомостей, які підлягають з`ясуванню судом під час розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в тому числі обґрунтованих та достовірних даних про те, що засуджений залучений до праці, до навчання та його ставлення до цього, відомостей про те, чи він бере участь у самодіяльних організаціях засуджених, якщо так, в яких саме та в чому виражається його участь.

Крім того, захисником неконкретно викладено прохальну частину клопотання не зазначено на яке саме більш м`яке покарання він просить замінити ОСОБА_5 невідбуту ним частину покарання у виді позбавлення волі та яку саме частину цього покарання, з зазначенням доказів, що свідчать про можливість застосування до ОСОБА_5 конкретного виду покарання з огляду на вимоги кримінального законодавства.

За змістом п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26 квітня 2002 року, матеріали, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим Кримінально-виконавчим кодексом України. Коли ці вимоги не виконано (характеристика не відображає процесу виправлення засудженого або стосується не всього періоду відбування ним покарання, немає даних про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків, не подано витяг із рішення спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх тощо) і за повнити ці прогалини в судовому засіданні неможливо, суддя на стадії підготовки справи до розгляду повертає матеріали для відповідного оформлення, а коли недоліки виявлено в судовому засіданні, - постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави для повернення матеріалів.

А тому суддя приходить до висновку про необхідність повернення матеріалів подання для відповідного оформлення.

Керуючись ст. 82 КК України та ст. 537,539 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В :
Матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - повернути заявнику для належного оформлення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1