Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України
№ 295/343/16-к
17 березня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря: ОСОБА_4
прокурора: ОСОБА_5 ,
засудженого: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м .Житомира від 10 лютого 2016 року про зарахування засудженому попереднього ув`язнення у строк покарання,
встановив:

Цією ухвалою зараховано засудженому ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.04.2008 року по 11.12.2008 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком апеляційного суду Запорізької області від 15.09.2008року за ст.115 ч.2 п.13,71 КК України на 20 років позбавлення волі.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить перерахувати строк попереднього ув`язнення з 09.09.2005 року по 13.07.2006 року.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що він з 09.09.2005 р. по 13.07.2006 р. перебував в СІЗО м. Донецька та м. Артемівська під час досудового розслідування.
Заслухавши доповідача по справі, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 та вважав за необхідне скасувати ухвалу Богунського районного суду від 10.02.2016 року, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд, перевіривши матеріли кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Доводи засудженого ОСОБА_6 у тій частині, що судом перш інстанції не було враховано, що він з 09.09.2005 р. по 13.07.2006 р. перебуває в СІЗО м. Донецька та м. Артемівська під час досудового розслідування заслуговують на увагу, потребуючи відповідної перевірки з витребуванням необхідних письмових даних, у тому й числі й особової справи щодо засудженого ОСОБА_6 .
Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у відповідності з вимогами ст.ст. 537,539 КПК України та ст. 72 ч.5 КК України, з достатньою повнотою не з`ясував всіх необхідних обставин провадження, даних про особу засудженого, не витребував та не приєднав до матеріалів кримінального провадження необхідних письмових даних та документів чи відбув засуджений у встановленому законом порядку необхідний строк покарання.
Відповідно до вимог ст. 107 ч.4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження, є обов`язковим.
У той же час, на а.п. 7 є відповідна заява прокурора ОСОБА_8 щодо судового розгляду без фіксації техзасобів, а також за відсутності засудженого ОСОБА_6 , що суперечить вимогам кримінально-процесуального Закону, що порушує права та охоронювані законом інтереси засудженого.
Крім того, судом до кримінального провадження була приєднана довідка з Житомирської ВК №4 (а.п.4) щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто іншої особи, згідно якої він звільнений від призначеного покарання ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.02.2016 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 7 днів.
Таким чином, вирішуючи питання зарахування засудженому ОСОБА_10 , 1989 р.н. у строк покарання строку попереднього ув`язнення, суд першої інстанції всіх необхідних даних і доказів не витребував, а його рішення ґрунтується на суперечливих даних та неповно з`ясованих обставинах провадження.
Під час нового розгляду вказаного кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 , суду необхідно витребувати та ретельно вивчити особову справу засудженого, копії вироків щодо нього та дані про застосованих відносно ОСОБА_6 строків попереднього ув`язнення.
Суду першої інстанції також необхідно розглянути вказане кримінальне провадження з дотриманням вимог ст. 107 ч.4 КПК України, ст. 72 ч. 5 КК України, вирішивши також питання обов`язкової участі в судовому засіданні засудженого ОСОБА_6 , який, як убачається з його пояснень та заяв, бажає особисто брати участь та надати пояснення в судовому засіданні під час вирішення заявленого ним клопотання.
А тому, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 10.02.2016 року не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження щодо засудженого ОСОБА_6 на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі.
Керуючись ст.ст. 72 ч.5 КК України, ст. 404, 405, 409, 537, 539 КПК У країни,-
постановив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 - скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді