11-кп/775/249/2017(м)
266/4309/16-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 березня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добруш Гомельської області, р. Білорусь, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з повною середньою освітою, не судимого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та призначено покарання за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі у розмірі 4 років.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 19 жовтня 2016 року приблизно о 9 годині 30 хвилин. Знаходячись біля буд. № 49 по вул. Грибоєдова в Приморському районі м. Маріуполя, діючи навмисно, керуючись корисливим мотивом, з метою відкритого заволодіння чужим майном, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , до якої застосував насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилося в утриманні останньої руками та нанесенням удару правою рукою в область голови, після чого намагався відкрито викрасти її майно, а саме жіночу сумку вартістю 300 грн., в якій знаходились гроші в сумі 674 грн., а також не представляючого матеріальної цінності гаманець, та паспорт громадянки України на ім`я потерпілої, а всього на суму 974 грн.. Однак ОСОБА_6 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця по причинам незалежним від його волі. Останній був затриманий на місці скоєння злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції змінити, призначити більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Вказує на те, що судом не враховано в повній мірі те, що він визнав свою вину в повному обсязі, вибачився перед потерпілою, не перешкоджав кримінальному провадженню.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами.

Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку у вироку, суд обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України та відповідно кваліфікував дії останнього.

Суд розглянув справу у відповідності за ст. 349 КПК України.

А тому висновки суду в частині щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував ступень тяжкості скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем мешкання характеризується з негативної сторони, не одружений, не працює, перебуває на обліку у міському наркологічному диспансері міста Маріуполя, корисною працею не займається, також правильно враховано обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, сприяння розкриттю злочину, та призначив необхідне і достатнє мінімальне покарання передбачене санкцією ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що судом першої інстанції обрано дуже сурове покарання, яке не відповідає особі обвинуваченого, являються безпідставними, оскільки при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції було прийнято до уваги та враховано всі обставини, необхідні для правильного та законного розгляду кримінального провадження.

Також колегія суддів не знаходить підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого покарання ніж передбачене санкцією інкримінованої статті, а саме на підставі ст. 75 КК України.

У зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції, так як він являється справедливим, законним та обґрунтованим, суттєвих порушень кримінального процесуального закону не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: