Справа №522/6759/17
1-«кс»/522/6211/17

УХВАЛА
Іменем України
15 травня 2017 року, слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на невиконання ухвали слідчого судді, про скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання потерпілих,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до слідчого судді з заявою на невиконання ухвали слідчого судді, про скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання потерпілих.
В обґрунтування своїх вимог заявники зазначили, що 16.02.2017 року слідчим ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 потерпілими.
Не погодившись із зазначеною постановою заявники звернулись до слідчого судді із скаргою, в наслідок чого, 24.03.2017 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси було скасовано постанову слідчого від 16.02.2017 року.
30.03.2017 року заявники подали до прокуратури Одеської області клопотання про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 потерпілими. На що 04.04.2017 року слідчим було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання.
Як вважають скаржники, рішення слідчого про відмову у залученні їх в якості потерпілих, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки слідчим в оскаржуваній постанові не наведено достатніх підстав відмови у залученні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якості потерпілих. Вказане свідчить про порушення вимог діючого законодавства. Крім того, в скарзі до суду, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просять зобов`язати орган досудового розслідування розглянути їх клопотання від 29.03.2017р. та визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якості потерпілих.
В судове засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не з`явились, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, на адресу суду надали заяву про розгляд скарги у їх відсутність.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до положень ч.3 ст. 306 КПК України вважаю можливим розгляд скарги за відсутності слідчого.
Розглянувши скаргу, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної або майнової шкоди.
Частинами 2 та 5 ст. 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Статтею 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Таким чином, постанова слідчого відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 від 04.04.2017р. про відмову у задоволенні клопотання підлягає скасуванню.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 01.01.2017р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» розяснив, що по-різному вирішуються і питання формулювання положень резолютивної частини ухвали слідчого судді в разі скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. В одних випадках слідчі судді постановляють рішення зобов`язати слідчого визнати скаржника потерпілим, а в інших обмежуються рішенням про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. Перший з наведених підходів не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим. Саме тому за умови скасування відповідних постанов слідчим суддям доцільно в резолютивній частині формулювати рішення лише про таке скасування.
Крім того, відповідно до вказаного узагальнення вбачається, що КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання осіб потерпілими, оскільки згідно з ч. 2 ст.55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК, може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303-307, 310 КПК України, слідчий суддя, -
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: