1Справа № 335/8140/17 1-кс/335/5458/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України, полковника поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.4 ст.190; ч.4 ст.28, ч.5 ст.185; ч.4 ст.28, ч.4 ст.345; ч.4 ст.28, ч.4 ст.187; ч.2 ст.129; ч.3 ст.28, ч.2 ст.125 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, що уродженці та мешканці м. Запоріжжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в березні 2013 року, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, свідомо створили стійке ієрархічне об`єднання, а саме злочинну організацію, зі стабільним складом, до якої у різні часи було залучено ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , невстановлених працівників ТОВ Трейд-Металл 2009 і ТОВ Мастер Груп та інших невстановлених осіб, з стійкими відносинами між її членами, з централізованим підпорядкуванням, з єдиними для всіх правилами поведінки, наявністю плану злочинної діяльності і чітким розподілом функцій учасників щодо його досягнення, а також входження в цю організацію.
У складі створеної ними злочинної організації ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відвели собі роль керівників, у функції яких входили організація її злочинної діяльності, чіткий розподіл ролей між її членами, визначення загальних правил поведінки, конспірації, дисципліни та ієрархії, підшукування об`єктів для скоєння злочинів, їх планування та ретельна підготовка до їх вчинення, створення матеріальної бази з метою підтримання її життєдіяльності, вербування нових членів організації, залучення осіб до вчинення окремих злочинів, а також використовуючи корупційні зв`язки у правоохоронних органах, вирішувати питання щодо уникнення кримінальної відповідальності членів злочинної організації у випадку їх затримання та викриття.
Так, вказані особи, у складі злочинної організації, протягом тривалого часу з березня 2013 по лютий 2016 року, скоїли низку тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме: шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволоділи грошима ПАТ «Запоріжсталь» та ПАТ «Дніпроспецсталь» в особливо великих розмірах, вчинили розбійний напад на працівника ПАТ «Дніпроспецсталь» ОСОБА_14 , погрожували вбивством працівнику ПАТ «Дніпроспецсталь» ОСОБА_15 та заподіяли йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, вчинили крадіжку вугілля з залізничних вагонів в районі ст.«Ростуща», погрожували вбивством і насиллям працівникам поліції ОСОБА_16 та ОСОБА_17 що виконували свої службові обов`язки щодо попередження розкрадань на залізниці, а також спричинили побої ОСОБА_16 .
Починаючи з березня 2013 року по серпень 2013 року ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном за попередньою змовою та узгодженно з , іншими невстановленими членами злочинної організації, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто шляхом незаконного втручання в роботу ваг Публічного Акціонерного Товариства Запорізькій металургійний комбінат Запоріжсталь розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, 72, заволоділи грошима підприємства на загальну суму 9 208 465,31.
Надалі, після того як, службою безпеки ПАТ «Запоріжсталь» була виявлена схема шахрайських дій з боку злочинної організації та замінена система програмного забезпечення роботи вагових терміналів, що виключало можливість здійснювати без відома користувача віддалений доступ до ПК вагових терміналів, тобто коригувати результати зважування, тим самим збагачуватися за рахунок скоєння злочину, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та інші невстановлені співучасники, з метою підтримки життєдіяльності злочинної групи, подальшого збагачення за рахунок скоєння злочинів, вирішили застосувати аналогічну шахрайську схему стосовно ПАТ «Дніпроспецсталь».
Так, починаючи з 16 червня по 11 липня 2014 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою та узгодженням з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими членами злочинної організації, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто шляхом незаконного втручання в роботу ваг Публічного Акціонерного Товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, 81, заволоділи грошима підприємства на загальну суму 576 000 грн.
Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та інші невстановлені члени злочинної організації в період з березня 2013 року по 11 липня 2014 року шляхом шахрайства заволоділи чужим майном ПАТ Дніпроспецсталь на загальну суму 576000 грн та ПАТ Запоріжсталь на суму 9 208 465,31 грн, а всього заволоділи чужим майном на загальну суму 9 784 465, 31 грн, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.
В ніч на 04.10.2015, ОСОБА_13 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленими співучасниками, за вказівкою та під керівництвом ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , з відома та в інтересах інших членів злочинної організації, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи у складі організованої групи, заздалегідь підшукавши мішки, знаходячись на території «ст. Ростуща» Запорізького району Запорізької області, таємно проникли у сховище, тобто у товарні вагони призначені для тимчасового зберігання вугілля, звідки таємно викрали 3 тони вугілля «коксового горішка», якій належав ПАТ «Укрзалізниця», вартістю 3 523,22 грн, за тону, заподіявши шкоди на загальну суму 10 569,66 грн.
Надалі, в ніч на 04.10.2015 після викрадення чужого майна, а саме вугілля, маючи реальну можливість розпоряджатися ним, ОСОБА_13 та інші невстановлені члени злочинної організації, діючи згідно заздалегідь розробленого плану за вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перенесли вугілля до лісопосадки розташованої поблизу «ст. Ростуща», та замаскував його, вирішили вечором, коли стемніє в небезпечний на їх думку час, повернутися на автомобілі та вивезти викрадене вугілля для подальшої реалізації.
Однак, 04.10.2015 приблизно о 11:00 оперуповноважені Пологівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , виконуючи свої службові обов`язки щодо попередження розкрадань на залізниці, обходячи території, виявили мішки з вугіллям, та вирішили організувати спостереження з метою встановити осіб, які скоїли злочин.
04.10.2015, приблизно о 20:30, до місця, де було сховано вугілля під`їхав автомобіль ВАЗ-2103, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого невстановлені члени злочинної організації під керівництвом ОСОБА_13 почали завантажувати вугілля у причеп.
Побачивши, що зловмисники можуть втекти з вугіллям, не дочекавшись підтримки з боку працівників воєнізованої охорони, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , згідно з вимогами Закону України «Про міліцію», виконуючи свої службові обов`язки, наблизились до зловмисників та представляючись працівниками міліції наказали припинити завантаження вугілля та залишатися на місці.
Незважаючи на законні вимоги працівників міліції, ОСОБА_13 разом з невідомими співучасниками намагалися втекти з місця події, однак ОСОБА_16 та ОСОБА_17 почали переслідувати їх та затримали одного із зловмисників.
Після чого, ОСОБА_13 разом з невстановленими членами злочинної організації озброївшись палками та металевими прутами, незважаючи на те, що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 знову представились працівниками міліції та пред`явили свої посвідчення, розуміючи що вони знаходяться при виконанні своїх службових обов`язки, ОСОБА_13 діючи умисно, наблизився до ОСОБА_16 та погрожуючи вбивством та насильством, вимагав від працівників міліції відпустити свого співучасника.
Однак, після того як ОСОБА_16 та ОСОБА_17 відмовилися виконувати їх незаконні вимоги, пояснивши, що вони виконують службові обов`язки, ОСОБА_13 діючи умисно та в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою виключити можливість розкриття злочинної діяльності та всієї злочинної організації, став наносити множинні удари палкою по ОСОБА_16 , цілячись йому у голову, однак, останній зміг ухилитися, в результаті чого ОСОБА_13 поцілив тільки два рази в область плеча, тим самим наніс ОСОБА_16 побої, заподіявши фізичний біль. За результатами погроз вбивством та нанесення побоїв, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 були вимушені відпустити одного із невстановлених членів злочинної організації, що дало можливість втекти всім членам організації, залишивши автомобіль, тим самим перешкодити виконанню своїх службових обов`язків працівникам правоохоронних органів.
Надалі, залишившись без фінансування, що значно впливало на життєдіяльність організації та її матеріальну базу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за згодою всіх членів організації, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вирішили шляхом залякування, погроз вбивством та заподіянням тілесних ушкоджень, примусити працівників ПАТ «Дніпроспецсталь» які відмовляються від співпраці, до виконання певних послідовних дій, які б допомогли б створити умови необхідні для скоєння злочину, а саме надавати інформацію, щодо кодів, паролів до комп`ютерів, що постійно змінюються, у разі виявлення злочинних дій не виказувати їх, або звільнитися з підприємства тим самим створивши небезпеку нормальній життєдіяльності працівникам підприємства, дестабілізації економічної сфери життя підприємства.
Так, 13.01.2016, приблизно о 20 годині 05 хвилин, ОСОБА_11 , виконуючи вказівку організаторів злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 спільно з невстановленими співучасниками, біля будинку № 40 по вул.12 Квітня в м. Запоріжжя, вистежили ОСОБА_14 , який займає посаду начальника відділу економічної безпеки ПАТ «Дніпроспецсталь», та з метою залякування, умисно заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді рани в області правої гомілки, правої тім`яної області, в області правого передпліччя, в області правої кисті, які згідно судово медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, та садна в області правої кисті, які згідно судово медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Крім того, побачивши, що під час завдання тілесних ушкоджень з рук потерпілого випав мобільний телефон, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вирішивши використати вказані обставини та інсценуючи розбійний напад, заволоділи мобільним телефоном «Нокія-225» вартістю 1200 грн.
01.02.2016 приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , виконуючи вказівку організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 біля центрального автовокзалу розташованого по вул. Петровського в м. Дніпро, вистежили ОСОБА_15 , та діючи умисно, після його відмови в сприянні вчинення злочину, а саме відмови надати інформацію щодо кодів та паролів до комп`ютерів вагового терміналу ПАТ «Дніпроспецсталь», погрожуючи вбивством його та його родини, вимагали від нього звільнитись з підприємства.
Сприймаючи дії та погрози членів злочинної організації, як реальну загрозу своєму житті та здоров`ю, а також життю та здоров`ю своєї родини, ОСОБА_15 доповів про факт погрози вбивством керівництву комбінату, після чого йому була надана охорона.
Не досягнувши бажаного результату, тому що ОСОБА_15 продовжував працювати на займаній посаді та виконуючи свої обов`язки, заважав членам злочинної організації не санкціоновано втручатися до комп`ютерної мережі 17.02.2016 приблизно о 19:30 годині ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , виконуючи вказівку організаторів - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи в інтересах інших членів злочинної організації, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , біля будинку № 4 по пр. Мира у м. Дніпро, вистежили ОСОБА_15 та з метою залякування і примушування звільнитися із займаної посади, умисно заподіяли йому струс головного мозку, закритий перелом кісток носа без зміщення кісткових фрагментів, рана тім`яної області, рана спинки носа, саден в області обличчя (точна локалізація не зазначена), гематоми в області обох очей (за даними наданої медичної документації), в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, рану в області лівого колінного суглоба, саден в області лівого колінного суглоба в сукупності кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.
Не досягнувши бажаного результату, так як ОСОБА_15 після лікування продовжив виконувати свої службові обов`язки, тим самим заважати втручанню в мережу комбінату, з метою усунення перешкод для подальшого скоєння злочину, тобто добитися його звільнення, ОСОБА_7 діючи умисно в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , з номера телефону НОМЕР_3 , який спеціально придбав для одноразового використання, подзвонив ОСОБА_15 на його номер телефону та став погрожувати вбивством.
Сприймаючи дії та погрози членів злочинної організації як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю своєї родини ОСОБА_15 знову доповів про факт погрози вбивством керівництву комбінату, після чого йому була надана охорона.
12.07.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.4 ст.190; ч.4 ст.28, ч.5 ст.185; ч.4 ст.28, ч.4 ст.345; ч.4 ст.28, ч.4 ст.187; ч.2 ст.129; ч.3 ст.28, ч.2 ст.125 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконного впливати на потерпілих, свідків, чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, а також скоїти інші кримінальні правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просить його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
12.07.2017 року о 13 годині 17 хвилині ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді та 12.07.2017 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.4 ст.190; ч.4 ст.28, ч.5 ст.185; ч.4 ст.28, ч.4 ст.345; ч.4 ст.28, ч.4 ст.187; ч.2 ст.129; ч.3 ст.28, ч.2 ст.125 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні даного клопотання, суд бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.4 ст.190; ч.4 ст.28, ч.5 ст.185; ч.4 ст.28, ч.4 ст.345; ч.4 ст.28, ч.4 ст.187; ч.2 ст.129; ч.3 ст.28, ч.2 ст.125 КК України. Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_5 до скоєння вказаних злочинів.
Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів у тому числі, які віднесено до категорії особливої тяжкості, за скоєння яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, є особою раніше не засудженою, офіційно не працевлаштований, однак підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Так, в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , стороною захисту надано достатньо доводів щодо відсутності у підозрюваного наміру переховуватися від досудового розслідування та перешкоджання кримінальному іншим чином.
Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, які підтверджуються наданими доказами, зокрема дані, які характеризують підозрюваного з позитивної сторони, а також ступінь його участі у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються. Крім того, згідно повідомленої ОСОБА_5 підозри вбачається, що активних дій у вчиненні насильницьких злочинів ним не вчинено, а також йому не інкримінується організація скоєння злочинів
Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, враховуючи ступінь причетності ОСОБА_5 до вчинення злочинів та обставини їх вчинення, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати своє житло цілодобово, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід як домашній арешт, на переконання слідчого судді, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя вважає недоцільним.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайній доставці до місця проживання і звільненню з-під варти.
Визначаючи коло обов`язків, які слід покласти на підозрюваного, з урахуванням умов цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, відповідно до якої досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, до 12.09.2017 року.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України, полковника поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.4 ст.190; ч.4 ст.28, ч.5 ст.185; ч.4 ст.28, ч.4 ст.345; ч.4 ст.28, ч.4 ст.187; ч.2 ст.129; ч.3 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово строком до 12.09.2017 року.
ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу до 12.09.2017 року включно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1