Справа № 306/638/16-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.07.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сваляви Закарпатської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сваляви Закарпатської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 висунуто підозру у тому, що вони за попередньою змовою групою осіб, незаконно при невстановлених слідством обставинах, у невстановленому місці та у невстановлений час придбали у невстановленої особи з метою подальшого збуту, 10, 5708 г подрібненої речовини рослинного походження - канабісу в перерахунку на суху речовину 10, 0423 г, яку зберігали до 12 лютого 2014 року. Потім з метою збуту, незаконно перенесли до Свалявського відділення служби експрес-доставки ТОВ «Нова пошта» за адресою: вул. Шевченка, 22 в м. Сваляві й відправили до Ужгородського відділення цієї ж служби на ім`я ОСОБА_11 , який отримав наркотичний засіб 14 лютого 2014 року та передав його працівникам міліції.
Вони ж повторно, за попередньою змовою, при невстановлених слідством обставинах, у невстановленому місці, у невстановлений час придбали у невстановленої особи з метою подальшого збуту 22, 5256 г подрібненої речовини рослинного походження канабісу, що в перерахунку на суху речовину становить 21, 3993 г, яку зберігали до 24 лютого 2014 року. Після чого незаконно перенесли до Свалявського відділення служби експрес-доставки ТОВ «Нова пошта і відправили на ім`я ОСОБА_11 до Ужгородського відділення цієї ж служби. Після отримання наркотичного засобу ОСОБА_11 перерахував на ім`я ОСОБА_9 через відділення А - Банку на банківську картку № НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк» 1400 гривень.
Крім того, ОСОБА_8 умисно, повторно, з корисливих спонукань з метою незаконного збагачення при невстановлених слідством обставинах, у невстановлений час, невстановленому місці, у невстановленої особи з метою подальшого збуту придбав суху подрібнену речовину рослинного походження канабіс в кількості 0, 0493г, який незаконно зберігав до моменту вилучення працівниками міліції - 28 березня 2014 року.
Він же за попередньою змовою з ОСОБА_9 незаконно, умисно, повторно, з корисливих спонукань з метою збуту, при невстановлених слідством обставинах придбав 810 г подрібненої речовини рослинного походження канабісу в перерахунку на суху речовину 798 г, яку незаконно зберігав за місцем проживання: на горищі будинку АДРЕСА_1 до моменту вилучення - 28 березня 2014 року.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд в ухвалі зазначив, що ухвала Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2015 року про повернення обвинувального акта прокурору Закарпатської області не виконана. Обвинувальний акт та Реєстр досудових матеріалів не відповідають вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України: не містить формулювання обвинувачення із зазначенням часу і місця вчинення злочинів; ролі кожного із учасників відповідно до положень ст. ст. 26 - 28 КК України; дати складання обвинувальному акта і Реєстра матеріалів досудового розслідування; даних про зміну кваліфікації та оголошення підозри за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.
Не погоджуючись з висновками суду, прокурор в апеляційній скарзі вказує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, ухвала Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2015 року виконана, а твердження суду про обов`язковість визначення ролей є хибними, оскільки злочини вчинено за попередньою змовою без чіткого розподілу функцій між особами. Просить ухвалу суду скасувати і призначити у суді першої інстанції підготовче судове засідання.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та вимоги апеляційної скарги; доводи прокурора, який підтримав апеляційні вимоги в повному обсязі; пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що справу щодо них сфальсифікували; доводи захисників про законність рішення суду першої інстанції; виступи сторін в судових дебатах; перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт повертається прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо в ньому не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення а також, якщо він не містить відомостей щодо дати і місця складання та його затвердження.
До обставин, які підлягають обов`язковому доказуванню у кримінальному провадженні, відносяться згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України час, місце, спосіб та інші обставини, що утворюють подію кримінального правопорушення і стосуються пред`явлення обвинувачення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ці вимоги закону не виконані. В обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення. Підозра оголошена у вчиненні кримінальних правопорушень, фактичні обставини яких в більшій мірі не встановлені «при невстановлених слідством обставинах, у невстановленому місці, у невстановлений час, у невстановленої особи», що суперечить вимогам ст. 6 Європейської конвенції щодо обов`язку слідства негайно і детально поінформувати обвинуваченого у вчиненні злочину про причину обвинувачення, тобто про факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.
Згідно зі ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Розгляд кримінального провадження поза цими межами і щодо особи, яка не набула статусу обвинуваченого вважається істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 містить підозру і не містить пред`явлення обвинувачення. Висунення обвинувачення, яким завершується досудове розслідування є компетенцією органу досудового розслідування. Це процесуальне рішення приймається у формі обвинувального акта відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України. Тягар обвинувачення згідно з вимогами ст. ст. 17, ч. 1 ст. 25, 92 КПК України покладено на сторону обвинувачення, яка зобов`язана вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, особи, яка його вчинила, доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України та довести винуватість особи поза розумним сумнівом.
Виправити дану помилку досудового слідства під час судового розгляду суд не може ні на жодній із стадій судового провадження, оскільки у відповідності до вимог кримінального процесуального закону судовий розгляд відбувається лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Отже, висновки суду першої інстанції з цього приводу є виключно обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам Конституції України, кримінального процесуального закону та ст. 6 Європейської конвенції й практиці ЄСПЛ.
Крім того, обвинувальний акт містить суперечливі відомості щодо дати його складання: на останній сторінці вказано 17 березня 2016 року, а на першій - зазначено, що відомості до ЄРДР внесені 14 лютого 2014 року. В реєстрі матеріалів досудового розслідування дата складання не вказана. Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування останні слідчі дії проводились 22 липня 2014 року, відміток про рух справи і місце її перебування у період часу з 22 липня 2014 року по 17 березня 2016 року немає. До суду кримінальне провадження направлено 28 березня 2016 року. ( а. с. 1 29, 32 ).
В матеріалах провадження відсутній витяг з ЄРДР, у якому повинні бути дані щодо руху справи, у тому числі всі дії, що виконувались слідством після повернення обвинувального акту прокурору, а також дані щодо осіб, які вносили відомості та здійснювали процесуальне керівництво у справі. Утім, витяг відсутній, а з реєстру вбачається, що досудове розслідування проводили слідчі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , процесуальне керівництво здійснювали прокурори ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .. Прокурор ОСОБА_10 , вказаний в реєстрі як особа, що склала обвинувальний акт, однак чи має він відповідні повноваження з реєстру не видно. Крім цього, в реєстрі відсутні відомості щодо повідомлення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про підозру за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України та дані про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків. ( а. с. 15 29 ).
Отже, наведене свідчить, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ст. ст. 291, 292, 109, 110 КПК України таПоложенню про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, дотримання норм якого має безпосереднє відношення до правильності й повноти складання реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема, що стосуються легітимності здійснення повноважень слідчими та прокурорами у кримінальному провадженні.
Твердження апелянта про необгрунтованість висновків суду першої інстанції є такими, що суперечать вимогам кримінального процесуального закону,ст. 129 Конституції України, ст. ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Підстав для її скасування немає.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, Апеляційний суд Закарпатської області
П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2016 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України залишити без змін, апеляційну скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: