УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/2918/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кодня Житомирського району, українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 31.03.2016 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі та звільненого від відбування покарання на підставі ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим терміном 2 роки,
продовжено строк тримання під вартою останнього до 17 травня 2017 року, -
в с т а н о в и в :
В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вказаної ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Посилається на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є неспівмірним з заявленими стороною обвинувачення ризиками, крім того наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим не доведена. Також вказує на наявність у підозрюваного тяжкої хвороби. Крім того, судом не визначено в ухвалі розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.
17.02.2017 року слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України за фактом викрадення потерпілого ОСОБА_10
17.02.2017 року Корольовським районним судом м. Житомира ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб.
12.04.2017 року постановою заступника прокурора Житомирської області строк досудового розслідування даного провадження продовжено до трьох місяців, тобто до 17.05.2017 року.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою не представляється можливим, оскільки необхідно дослідити і перевірити всі обставини вчинення злочинів, причетність підозрюваного до вчинення інших злочинів, завершити проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, зокрема встановити вичерпне коло свідків вчинених злочинів, допитати останніх з приводу відомих обставин; провести одночасні допити між підозрюваними та потерпілими особами; провести слідчий експеримент за участю інших підозрюваних; отримати висновки призначених судово-імунологічних та молекулярно-генетичних експертиз; оголосити підозру в кінцевій редакції усім підозрюваним; виконати вимоги ст.ст. 279, 290, 291 КПК України, з наданням достатнього строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження зацікавленим особам. Ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися.
Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, але скоєно зухвало в період іспитового строку в складі групи осіб, із застосуванням насильства до потерпілого, небезпечного для життя та здоров`я, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.
Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 176-178, 199 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може не виконати покладені на нього процесуальні обов`язки, переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється чи обвинувачується.
Відповідно до ст. 199 КПК України у випадку виникнення необхідності продовження строку тримання особи під вартою, прокурором, або слідчим за погодженням з прокурором подається клопотання про продовження строку тримання під вартою, яке повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Згідно матеріалів клопотання, на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 органом досудового розслідування зібрано певні докази, які вказують на можливу причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст. 146 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , воно містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і тому подальше тримання під вартою останнього є виправданим та викладені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .
Зокрема слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 інкримінується вчинення злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості, однак він був вчинений зухвало, групою осіб, із застосуванням насильства до потерпілого, небезпечного для життя та здоров`я, а тому застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде забезпеченням дієвості розслідування кримінального провадження.
Також, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 вчиняв злочин в складі групи осіб, що підвищує ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінально-караного діяння, а також приймаючи до уваги те, що в склад вказаної групи входили особи, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності та ОСОБА_8 інкримінується вчинення злочину під час іспитового строку, встановленого при звільненні від покарання за ст. 75 КК України згідно вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 31.03.2016 pоку, що може свідчити про те, що у останнього наявні стійкі зв`язки з кримінальними елементами, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити досягнення бажаного результату розслідування.
Таким чином, висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами, в клопотанні зазначені законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочину у вчиненні, якого підозрюється ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано продовжив строк його тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги про наявність у підозрюваного тяжкої хвороби не підтверджені медичними документами, які б містили дані про неможливість утримання ОСОБА_8 в умовах СІЗО.
Твердження апелянта про те, що судом не визначено в ухвалі розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки визначення застави в даному випадку є правом, а не обов`язком суду.
Крім того, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Враховуючи, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України із застосуванням насильства щодо потерпілого, підстав для визначення застави у слідчого судді не було.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків слідчого судді.
На підставі викладеного ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13 квітня 2017 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 17 травня 2017 року без зміни.
Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: