Справа № 379/260/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.06.2017 року
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
потерпілого: ОСОБА_7 ,
представника потерпілого: адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща
матеріали кримінального провадження № 0000038 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Салиха Таращанського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, пенсіонера, інваліда 2 групи, одруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
03 лютого 2017 року приблизно об 11 годині ОСОБА_5 рухався на власному автомобілі марки «Форд Транзит» по автодорозі в с. Салиха по вул. Центральна (Сєргєєва) і помітив, що на зустріч на автомобілі марки «Рено Дастер» рухається ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у невдоволеного роботою керівництва Агрофірма «Заросянська» ОСОБА_5 , який вважає, що ОСОБА_7 є представником цієї юридичної фірми, виник умисел на умисне нанесення тілесних ушкоджень останньому.
У зв`язку з чим, ОСОБА_5 здійснив маневр розвороту на своєму автомобілі та наздогнав автомобіль під керуванням ОСОБА_7 , після чого вони обидва зупинили керовані ними автомобілі на узбіччі дороги по вул. Центральна, (Сєргєєва) б/н, в с. Салиха Таращанського району Київської області.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , ОСОБА_5 підійшов до відчинених водійських дверцят автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , та, діючи умисно, раптово застосував до потерпілої особи насильство, а саме наніс кулаками своєї правої та лівої руки два удари в область обличчя ОСОБА_7 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої надбрівної дуги і носо-губної складки зліва, крововиливу на верхній повіці правого ока, а також завдавши моральних страждань.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої надбрівної дуги і носо-губної складки зліва, крововиливу на верхній повіці правового ока, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 8 від 03.02.2017 відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
По справі потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення на його користь з підсудного 20000 грн. моральної шкоди та 17920 грн витрат на правову допомогу.
Підсудний ОСОБА_5 , свою вину в скоєнні даного злочину не визнав повністю і суду показав, що ОСОБА_7 входить до складу керівництва підприємства, які орендують землі в с.Салиха. Орендарі ставляться погано до місцевих жителів в яких орендують землю. В зимовий період орендар не платив за користування водопроводу та було припинено постачання води людям.
03.02.2017 близько 11 год він на власному автомобілі їхав по особистих справах в смт.Рокитно. Під час руху по с.Салиха він помітив, що на зустріч йому їде автомобіль Рено під керуванням ОСОБА_7 , тому він вирішив зупинити його та запитати, чому люди мучаться без води. Він подав йому сигнал світлом фар. Автомобіль, який їхав попереду ОСОБА_7 зупинився, а потім зупинився і ОСОБА_7 . Він вийшов із свого автомобіля і попрямував до автомобіля ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_7 різко рушив з місця, ледве не наїхав на нього, минув автомобіль, який стояв попереду та поїхав в напрямку центру с.Салиха. В свою чергу він сів в свій автомобіль, розвернувся та поїхав за ОСОБА_7 Рухаючись в попутному напрямку, він пару раз моргнув світлом фар ОСОБА_7 , щоб той зупинився. Після вказаних дій ОСОБА_7 зупинив свій автомобіль на узбіччі дороги. Поблизу не було жодних будівель нерухомого майна, далеко розташовувались: за метрів 120 школа, до церкви 300 метрів, до контори 100 м, до клубу 100 м. Він об`їхав його автомобіль і також зупинився. Далі вийшов із свого автомобіля та попрямував до автомобіля ОСОБА_7 . Він помітив, що в автомобілі ОСОБА_7 сидить ОСОБА_10 , яка в нього працює. Підійшовши до автомобіля ОСОБА_7 , він відчинив водійські дверцята та схватив ОСОБА_7 лівою рукою за плече. На повишених тонах запитав у нього скільки ще вони будуть мучити людей та знущатися з них, при цьому він вжив декілька нецензурних слів. Він шарпнув його за одяг, хотів розвернути до себе, щоб ОСОБА_7 почув про що він говорить. Умислу наносити йому удари в нього не було. В цей час його рука спорснула та вдарилася об обличчя ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_7 різко рушив з місця і поїхав, а він поїхав у своїх справах в смт.Рокитно.
Він стверджує, що під час досудового розслідування не було встановлено місця вчинення злочину, оскільки подія відбулася на вул.Сєргєєва, а не на вул..Центральній, умислу на нанесення тілесних ушкоджень в нього не було, вся подія відбувалася 15 секунд, він не наносив ударів потерпілому по обличчю в кількості 2-3 удари, як це зазначено в обвинувальному акті. Крім того, він не знайомився із матеріалами досудового розслідування, оскільки в нього не було окулярів та він «на слово» повірив слідчому, що йому нічого не буде. В своїх діях він вбачає склад адміністративного правопорушення. Цивільний позов не визнає. Просить суд його виправдати.
Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєні злочину повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що 03.02.2017 він поїхав в с.Салиха, щоб завезти свою співробітницю ОСОБА_11 до дому. Він курирує діяльність підприємства «Нива», яке входить в агрокорпорацію «Успіх». Він керував автомобілем Рено Дастер, який належить підприємству СТОВ «Нива». Керуючи даним автомобілем по центральній дорозі с.Салиха, він помітив, що йому назустріч рухається автомобіль Форд Транзит. Коли автомобілі зустрілися, то водій даного автомобіля моргнув йому світлом фар, але чому він це зробив він не зрозумів і тому продовжив свій рух далі. ОСОБА_10 сказала, що за кермом автомобіля Форд знаходиться ОСОБА_12 по сільській кличці «шериф». Коли вони наблизилися до центру с.Салиха, то він помітив, що автомобіль Форд рухається позаду та подає світлові сигнали. Потім вказаний автомобіль здійснив обгін його автомобіля та зупинився. Він в свою чергу зупинився також. З автомобіля Форд вийшов ОСОБА_12 , якого він наглядно знає, бо його дружина працює в корпорації «Успіх» на посаді бухгалтера. Вийшовши із свого автомобіля, ОСОБА_12 попрямував до нього. Він не виходив із свого автомобіля, проте відкрив водійські дверцята та хотів запитати у ОСОБА_13 , що той хоче. Але не встиг сказати і слова, як ОСОБА_12 , як тільки наблизився до відкритих дверцят його автомобіля, кулаком правої чи лівої руки наніс йому два удари по обличчю, як в ліву так і в праву сторону. Він не чинив опору ОСОБА_14 та ніяких ударів йому не наносив, оскільки не вспів нічого зрозуміти. Він намагався ухилитися від ударів ОСОБА_13 та закрити дверцята автомобіля. Під час його побиття, ОСОБА_12 кричав, «що це тобі за те, що ти взяв в оренду землю та в селі немає води, що коли він побачить ще раз його в селі, то розбереться з ним». Коли він закрив дверцята, то поїхав до контори, де залишив ОСОБА_15 , а сам поїхав в смт.Рокитне, де поспілкувавшись із знайомими вирішив звернутися до поліції.
Він вважає, що подія відбувалася три хвилини.
Своїми неправомірними діями ОСОБА_12 завдав йому моральну шкоду, яку він оцінює в 20 тис грн.. Крім того, він поніс витрати на правову допомогу, тому просить суд призначити ОСОБА_14 покарання за санкцією статті та цивільний позов задовольнити.
Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка показала, що з 2012 року працює в СТОВ «Нива» та ПСП «Крив`янське». 03.02.2017 вона разом із ОСОБА_7 їхали із смт.Рокитне до с.Салиха на автомобілі Рено. В салоні автомобіля вона сиділа на передньому пасажирському сидінні. Рухаючись по дорозі, за 400 м до повороту на ОСОБА_17 , вона помітила автомобіль ОСОБА_13 , який рухався їм на зустріч, та моргнув світлом фар. Проте, вони об`їхали якийсь білий автомобіль, який рухався попереду та поїхали далі. Наближаючись до центру с.Салиха, ОСОБА_7 сказав, що за ними їде ОСОБА_12 , який моргає світлом фар. ОСОБА_7 зупинив автомобіль, їх обігнав ОСОБА_12 та також зупинив свій автомобіль. З автомобіля Форд вийшов ОСОБА_12 та попрямував до їх автомобіля. ОСОБА_7 не виходив із свого автомобіля, але відкрив водійські дверцята. Коли ОСОБА_12 підійшов, то голосно кричав та висловлювався нецензурною лайкою. Він був невдоволений, що в селі не має води. Він наніс один удар десь в голову потерпілого. ОСОБА_7 опору йому не чинив, оскільки не встиг. Він ( ОСОБА_7 ) закрив дверцята свого автомобіля і вони поїхали до контори, де її залишив, а сам поїхав до смт.Рокитне.
Подія відбувалася в с.Салиха по вул..Сєргєєва. ОСОБА_12 як людина дуже запальний.
Показаннями свідка ОСОБА_18 , який показав, що він працює директором агрофірми «Заросянська» ( с.Салиха та с.Синява). До водонапірної башти ОСОБА_7 та його фірма С СТОВ «Нива» відношення не має. Агрофірма «Заросянська» робить благодійні послуги селу Салиха у виді оплати послуг за водопостачання. На вул.Сєргєєва знаходиться контора агрофірми «Заросянська». ОСОБА_7 надає їх фірмі консультативні послуги, оскільки він є спеціалістом з великим досвідом в сільському господарстві.
Показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду показав, що він працює в Таращанському ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області на посаді в.о. начальника СВ. В його провадженні перебувала дана справа. ОСОБА_12 під час досудового розслідування знайомився із матеріалами справи, робив усні зауваження з приводу невідповідності обстановці події, зазначеній в протоколі огляду місця події. Йому роз`яснювалося, що він має право заявляти письмові клопотання, проте цього останній не робив. Його не обмежували в часі на ознайомлення з матеріалами справи, які він переглядав як без окулярів так і в окулярах. Місце вчинення злочину, а саме вулицю, встановили із слів жителів села Салиха, які проходили повз них, коли складався протокол огляду місця події. Зауважив, що ОСОБА_12 під час досудового слідства не звертав увагу слідчого на невірно вказану вулицю, а погоджувався із місцем вчинення злочину.
Показаннями експерта ОСОБА_20 , який у судовому засіданні підтвердив зроблений ним судово-медичний висновок №8 від 03.02.2017 року щодо виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого та пояснив, що тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої надбрівної дуги і носо-губної складки зліва, крововиливу на верхній повіці правового ока могли утворитися в строк і при обставинах вказаних в постанові слідчого. Утворилися дані ушкодження від дії тупого предмета, могли утворитися від дії кулака, від цілеспрямованого удару. Крім того вказав, що дані тілесні ушкодження знаходяться в різних місцях обличчя, тому від одного удару утворитися не могли, не могли вони утворитися і від лодоні руки та від «дотичного удару».
Висновком СМЕ від 03.02.2017 року № 8 з якого видно, що ОСОБА_7 отримав такі тілесні ушкодження: у вигляді забійної рани правої надбрівної дуги і носо-губної складки зліва, крововиливу на верхній повіці правового ока. Вище описані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета в строк і при обставинах, вказаних в постанові і не могли утворитися від падіння потерпілого з висоти власного зросту, про що свідчить характер та локалізація пошкоджень. По ступені тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дослідженими в судовому засіданні:
протоколом прийняття заяви про вчинений злочин від 03.02.2017 в якому зі слів ОСОБА_7 зазначено, що 03.02.2017 близько 11 год в с.Салиха ОСОБА_12 безпричинно наніс йому тілесні ушкодження по обличчі, нанісши один удар кулаком правої чи лівої руки ( а.с.85,86).
протоколом огляду місця події з фототаблицею від 23.02.2017 в якому зазначено, що подія 03.02.2017 відбулася в АДРЕСА_2 , та зафіксована відстань від місця події до об`єктів нерухомого майна. ( а.с.87-90).
Оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд дії підсудного ОСОБА_5 кваліфікує за ч. 1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Невизнання підсудним своєї вини, суд розцінює, як обрання таким чином свого захисту з метою уникнення відповідальності.
Суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено місце події: АДРЕСА_2 та кількість нанесених ударів потерпілому, а саме два. Дане узгоджується із показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , висновком СМЕ №8 від 03.02.2017, які є послідовними та узгоджуються із матеріалами справи, а тому сумнівів в їх правдивості у суду не виникає.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого в частині того, що він не наносив ударів по обличчю потерпілого, оскільки його покази в цій частині є непослідовними та нещирими і спростовуються показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_16 та експерта ОСОБА_20 .
Крім того, суд критично відноситься до показів обвинуваченого в тій частині, що під час досудового слідства йому не відкривали матеріалів та він не розумів, що підписує, оскільки був без окулярів, проте його покази спростовуються показами свідка ОСОБА_19 та показами самого ОСОБА_5 в судовому засіданні, де він зазначав, що він з показами та протоколами погоджувався, поставивши під ними свій підпис та особисто зазначивши, що «з моїх слів записано вірно, мною прочитано».
При визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, обставини при яких він був скоєний.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність підсудного, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи особу підсудного, що він раніше не судимий, вперше скоїв злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом 2 групи, суд вважає, що він заслуговує покарання у виді штрафу в межах санкції статті, оскільки суд обґрунтовано допускає, що призначення йому даного покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Щодо заявленого цивільного позову потерпілим ОСОБА_7 про стягнення на його користь моральної шкоди, то позов підлягає частковому задоволенню, оскільки внаслідок ушкодження здоров`я, яке було завдано діями відповідача, позивачу заподіяна моральна шкода, яка виявилась у фізичних, больових та моральних стражданнях, що змусило позивача змінити звичний спосіб життя, хвилюватися, однак, враховуючи ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, виходячи з вимог розумності і справедливості, а також враховуючи сам факт притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, що може бути розцінене, як часткове відшкодування моральної шкоди, суд зменшує її розмір з 20000 грн. до 2000 грн. В частині стягнення з ОСОБА_5 витрат на правову допомогу, то позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( 850 гривень).
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 2000 (дві тисячі) моральної шкоди та 17920 гривень витрат на правову допомогу.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1 Потеряйко