Справа № 158/1357/16-к
Провадження № 1-кп/0158/7/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2017 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
- 20.10.2011 року вироком Ківерцівського районного суду Волинської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. 13.05.2015 року ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 3 роки 2 місяці 11 днів
за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 12 квітня 2016 року близько 22 години, перебуваючи по вул. Парковій у м. Ківерці в напрямку вулиці Київської, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого заволодіння чужим майном, умисно, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер вчинених дій та скориставшись відсутністю поряд людей, вчинив напад на ОСОБА_6 , що виразилось у застосуванні насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, яке проявилось у нанесенні останньому удару кулаком в ділянку нижньої щелепи справа, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Подолавши опір ОСОБА_6 , ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Нокіа» з двома сім картками операторів мобільного зв`язку, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди загальною сумою 754 грн. 35 коп.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, відмовився давати суду показання.
Не дивлячись на повне не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України підтверджуються зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показав, що він 12 квітня 2016 року повертався додому з м. Луцька, зустрів знайомого ОСОБА_7 , з яким поблизу Ківерцівського медичного коледжу, що у м. Ківерці по вул. Київській на вулиці розпивали спиртні напої, після чого ОСОБА_7 пішов додому, а він вирішив піти в сторону автостанції. Здалеку він побачив, що назустріч йому йде обвинувачений ОСОБА_4 , в цей час мобільний телефон знаходився у потерпілого у руках і світився, так як він слухав музику. Коли ОСОБА_4 підійшов ближче, то вдарив його кулаком по обличчю, а саме в ділянку нижньої щелепи, а після цього відібрав у нього мобільний телефон. ОСОБА_6 просив повернути йому телефон, однак ОСОБА_4 відмовився і пішов. Тоді ОСОБА_6 пішов на автостанцію м. Ківерці, щоб попросити допомоги у таксистів, які там знаходились, однак йому відмовили, тому він пішов додому. Наступного дня він звернувся за медичною допомогою. ОСОБА_4 впізнав відразу, так як помітив його раніше, коли той рухався йому назустріч, хоча була і темна пора доби, однак вулиця добре освітлена ліхтарями. Заявлений цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підтримав повністю.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю підтвердив показання потерпілого ОСОБА_6 . Справді він 12 квітня 2016 року разом з ОСОБА_6 розпивали спиртні напої поблизу Ківерцівського медичного коледжу, після чого він пішов додому, а ОСОБА_6 у напрямку автостанції. Що відбувалось далі йому невідомо.
Батько потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_8 , та дружина ОСОБА_9 , будучи допитаними в якості свідків в судовому засіданні суду показали, що про обставини події їм відомо зі слів потерпілого, на наступний день ОСОБА_6 звернувся за медичною допомогою. Додому повернувся близько опівночі, був побитий, сказав, що його побили та викрали телефон, ні в правоохоронні органи, ні в лікарню той день не звертався.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, стверджується іншими доказами:
- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону (а.с. 193 Т. 1), відповідно до якої 13 квітня 2016 року на лінію «102» надійшло повідомлення чергового лікаря ЛМКЛ про те, що за медичною допомогою звернувся ОСОБА_6 із тілесними ушкодженнями;
- рапортом ст. інспектора-чергового Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 13.04.2016 року та витягом із бази даних про надходження повідомлення від чергового лікаря про звернення за медичною допомогою ОСОБА_6 , якого побили невідомі поблизу кафе «Барвінок» у м. Ківерці (а.с. 195-196 Т. 1);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13.04.2016 року (а.с. 197 Т. 1), відповідно до якого ОСОБА_6 повідомив про те, що 12.04.2016 року близько 22 години невідома особа заподіявши йому удар кулаком в обличчя поблизу кафе «Барвінок», відібрала мобільний телефон;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.04.2016 року (а.с. 198-200 Т. 1), відповідно до якого ОСОБА_6 вказав на ОСОБА_4 як на особу, яка завдала йому тілесні ушкодження та відібрала телефон;
- протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 16.04.2016 року за участю ОСОБА_9 (а.с. 202-204 Т.1), відповідно до якого дружина потерпілого ОСОБА_6 надала працівникам поліції коробку від мобільного телефону, який був викрадений у її чоловіка, та товарний чек на його придбання, які були вилучені;
- протоколом огляду місця події від 18.04.2016 року (а.с. 206 Т. 1), відповідно до якого завідуючий Луцького магазину № 2 ТОВ «Трейд Світ Груп», який розташований у м. Луцьку по просп. Соборності, 4, надав відеозапис з камер спостереження даного магазину, які було скопійовано на диск та долучено до матеріалів кримінального провадження;
- протоколом огляду місця події з фото таблицею до нього від 18.04.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , згідно з яким у приміщенні Луцького магазину № 2 ТОВ «Трейд Світ Груп», який розташований у м. Луцьку по просп. Соборності, 4, останній надав працівникам поліції придбаний у вказаному магазині мобільний телефон, про що свідчать фіскальний та товарний чеки (а.с. 209-210 Т. 1);
- протоколом огляду предмету від 21.01.2016 року (а.с. 213-215 Т. 1), відповідно до якого було проведено огляд мобільного телефону марки «Нокіа 222», його маркувальні позначення, ІМЕІ, список контактів, смс-повідомлення тощо;
- відповіддю на запит Ломбарду «Заставно-кредитний дім» №1255/4 від 20.04.2016 року (а.с. 216 Т. 1), згідно з якою у ломбардне відділення, що у м. Луцьку по просп. Соборності, 4 мобільний телефон марки «Нокіа 222» 13.04.2016 року заклав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- висновком експерта № 53 від 11.05.2016 року (а.с. 219-220 Т. 1), відповідно до якого у ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які тягнуть за собою довготривале лікування (більше 21 дня);
- висновком експерта № 289 від 30.05.2016 року (а.с. 226-230 Т. 1), яким стверджується, що залишкова вартість мобільного телефону марки «Нокіа 222» становить 714 грн. 35 коп.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні суд показав, що в кінці квітня-на початку травня у вечірню пору доби, з часу, коли вже стемніло на вулиці, ОСОБА_4 був разом із ним у міському парку, де вони займались спортом на кортах. Після чого вирішили піти на автостанцію, в період часу після 21 години біля входу у кафе «Барвінок» він помітив мобільний телефон, так як він світився, тому ОСОБА_6 каже неправду. Знайдений телефон віддав ОСОБА_4 , бо йому були потрібні гроші.
Так, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду показав, що з ОСОБА_4 зустрілись у парку близько 20 години, вони на футбольному полі, корті у парку міста грали у футбол, всього їх було 15 чоловік. Далі він, ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вирішили піти у магазин «Тридцятка» випити кави, по дорозі поблизу входу у кафе «Барвінок» знайшли телефон, зокрема ОСОБА_10 побачив мобільний, бо він світився, у тому місці будь-якого освітлення іншого немає. Телефон лежав на бруківці поблизу металевих воріт у кафе.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду показав, що в період часу з 00 до 01 години він з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 гуляли, коли вже розходились по домах, поблизу кафе «Барвінок» ОСОБА_10 побачив телефон на дорозі біля бровки, ділянка в тому місці добре освітлена ліхтарями, телефон не світився.
Судом не приймаються до уваги вищезазначені покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що мобільний телефон марки «Нокіа 222» був знайдений ними, зокрема ОСОБА_10 під час прогулянки у м. Ківерці поблизу кафе «Барвінок», оскільки їхні покази суттєво різняться між собою (в часі та місця знайдення телефону, а також обставин при яких він був знайдений). Крім цього, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебувають у дружніх відносинах із обвинуваченим ОСОБА_4 , та спростовуються послідовними показами потерпілого ОСОБА_6 , тому їх показання розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності обвинуваченим.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у розбійному нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому особою, яка раніше вчиняла розбій, і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 187 КК України.
Крім цього, досудовим слідством ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 15.04.2016 року близько 19 години він повторно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи на спортивному футбольному полі, яке розташоване біля дитячої юнацької спортивної школи в м. Ківерці по вул. Шевченка, скориставшись необачністю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_13 , шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «НТС Desire 300» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 1400 грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС « № НОМЕР_2 вартістю 20 грн., та чохол до телефону чорного кольору вартістю 50 грн., який знаходився біля футбольних воріт, заподіявши таким чином потерпілому майнової шкоди на суму 1470 грн.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині також не визнав, відмовився давати суду показання.
Допитаний в судому засіданні потерпілий ОСОБА_13 суду показав, що 15.04.2016 року близько 15-16 години він з хлопцями в міському парку на майданчику грали у футбол, його мобільний телефон лежав поблизу футбольних воріт. Через деякий час він виявив, що його телефон зник, це сталось, коли вони відходили попити води. Після зникнення телефону зник також і ОСОБА_4 , який грав з ними у футбол.
Законний представник потерпілого ОСОБА_13 ОСОБА_13 в судовому засіданні суду показав, що в той день, коли пропав телефон, він телефонував до сина, оскільки він затримувався з футболу, однак телефон був вимкнений, тому він пішов йому назустріч. Зустрів сина по дорозі, який повідомив, що у нього зник телефон. До нього телефонували невідомі люди, які пропонували відшкодувати викрадений телефон, представлялись від ОСОБА_4 .
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_14 суду показав, що 15.04.2016 року він з хлопцями грали у футбол у міському парку на майданчику, він бачив, що ОСОБА_4 нагинався поблизу футбольних воріт, піднімав куртку, щось підняв та поклав собі до кишені, після чого пішов, однак чи брав він телефон йому невідомо.
Таким чином, в судовому засіданні не було підтверджено будь-якими доказами вина ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки мобільного телефону. Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.04.2016 року (а.с. 233 т. 1), протокол огляду місця події з фото таблицею до нього від 16.04.2016 року за участю ОСОБА_13 (а.с. 234-236 Т. 1), а також протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.04.2016 (а.с. 237-238 Т.1), в ході якого ОСОБА_13 вказав на ОСОБА_4 як на особу, яку він підозрює у вчинення крадіжки його телефону, а також покази потерпілого ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_14 не доводять факту викрадення телефону саме обвинуваченим ОСОБА_4 ..
Отже, беручи до уваги всі вищенаведені обставини, суд приходить до висновку про не доведеність винуватості ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна вчиненому повторно, і відповідно вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому вважає за необхідне виправдати його за недоведеністю вини у вчиненні цього кримінального правопорушення, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу.
Так, ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив новий умисний злочин, будучи звільненим з місць позбавлення волі умовно-достроково, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного, суд не вбачає жодної.
З передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає жодної.
Судом не береться до уваги вказана у обвинувальному акті обтяжуюча обставина вчинення злочину відносно малолітнього, оскільки за ч. 2 ст. 185 КК України обвинуваченого слід виправдати у зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, характеру і ступеня небезпеки скоєного злочину, який відносяться до категорії тяжких злочинів, особи підсудного, який за місцем проживання характеризується посередньо, позитивно характеризується по місцю відбування покарання, раніше судимий, конкретних обставин справи, вину у вчиненому не визнав, не розкаявся, що він є особою молодого віку, одружився, суд призначає ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного неможливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.
До вступу вироку у законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 слід залишити попередню тримання під вартою.
- картонна коробка до мобільного телефону, передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити власнику;
- фіскальний чек, товарний чек, диск, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 527 грн. 76 коп.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України визнати невинним та виправдати у зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати частково невідбуту частини покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.10.2011 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.
До вступу вироку у законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 слід залишити попередню тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту фактичного затримання 16.05.2016 року та зарахувати термін попереднього ув`язнення в строк (термін) відбування покарання, а саме: до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.
- картонна коробка до мобільного телефону, передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити власнику;
- фіскальний чек, товарний чек, диск, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 527 грн. 76 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1