Провадження № 1-кп/317/327/2016
Справа № 317/4401/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001239 від 01.07.2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Двадцять дев`ятого червня 2016 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись за місцем свого тимчасового проживання на території садової ділянки АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_4 , взяв з дозволу останнього мобільний телефон, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку МТС НОМЕР_1 , після чого зателефонував зі вказаного номеру оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_2 та скориставшись послугою служби підтримки клієнтів банку «Приватбанк» з банківської картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_4 , перевів на власну банківську картку «Приватбанк» грошові кошти у сумі 2502,00 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Після чого, в той же день, приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи свій єдиний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з приміщення садового будинку АДРЕСА_3 , в якому він проживав з дозволу власника вказаного будинку ОСОБА_4 , таємно викрав та в подальшому реалізував ноутбук «Lenovo G560», діагоналлю 15 дюймів, в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм, вартість якого згідно довідки ТОВ «Таврида» складає 6200,00 грн., бездротову клавіатуру «Samsung» чорного кольору, вартість якої згідно довідки ТОВ «Таврида» складає 130,00 грн., комп`ютерну мишку «Panasonic» чорного кольору, вартість якої згідно довідки ТОВ «Таврида» складає 110,00 грн., набір автомобільних ключів «Sigma» в ящику, вартість яких згідно довідки ТОВ «Таврида» складає 740,00 грн., акустичну колонку «Свен» в дерев`яному корпусі, потужністю 10 Вт, вартість якої згідно довідки ТОВ «Таврида» складає 240,00 грн., дві музичні комп`ютерні колонки «Samsung» чорного кольору, потужністю 2 Вт, вартість яких згідно довідки ТОВ «Таврида» складає 300,00 грн., модем «Київстар» в корпусі білого кольору, вартість якого згідно довідки ТОВ «Таврида» складає 250,00 грн. та перфоратор «DeFort DRH-620 N-К» в корпусі чорного кольору в ящику, вартість якого згідно довідки ТОВ «Таврида» складає 860,00 грн., які належать ОСОБА_4 , завдавши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 11332,00 грн.

Крім того, в цей же день, приблизно о 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, повторно, знаходячись за місцем свого тимчасового проживання на території садової ділянки АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_4 , незаконно заволодів та в подальшому реалізував скутер «Ямаха», об`ємом двигуна 49 куб.см., чорного кольору, вартість якого згідно довідки ФОП ОСОБА_6 складає 5600,00 грн., який належить потерпілому ОСОБА_4 , завдавши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю, підтвердив усі фактичні обставини, які містяться в обвинувальному акті, та не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини злочинів. Суду пояснив, що він проживав на дачі у свого товариша ОСОБА_4 , допомагав йому у справах. 29.06.2016 р. між ними відбувся конфлікт. Приблизно о 16 годині він взяв у нього телефон, зателефонував на номер клієнтської підтримки 3700 та з його банківської картки на свою перевів 2502,00 грн. Пізніше, коли він відвіз потерпілого на зупинку на скутері, повернувся на дачну ділянку, попередньо викликавши таксі. Коли приїхав автомобіль таксі він загрузив речі потерпілого до автомобіля, а саме: ноутбук, клавіатуру, комп`ютерну мишку, колонки, перфоратор, набір ключів в ящику, модем. Пізніше також загрузив скутер. Речі та скутер на таксі повіз до м. Запоріжжя. В подальшому ноутбук продав у м. Бердянську, інші речі та скутер у м. Запоріжжі. Гроші йому потрібні були, оскільки він хотів поїхати на море. Також обвинувачений зазначив, що до затримання мав постійне місце проживання, проживав зі співмешканкою з якою підтримує стосунки до теперішнього часу, також з ними проживав брат зі своєю дружиною та двома дітьми. Раніше займався купівлею-продажем мобільних телефонів, підробляв вантажником, мав стабільний дохід. У вчиненому розкаявся, просив застосувати покарання без реального позбавлення волі.

Оскільки обвинувачений дав показання в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора та потерпілого, які вважали, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати:

за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортирним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, розмір заподіяної шкоди, особу ОСОБА_5 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем перебування під вартою характеризується задовільно, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває.

Так, у відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України належить до категорії тяжких, за ч. 1 ст. 185 КК України середньої тяжкості.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та його наслідків, думку прокурора, потерпілого, зважаючи на наслідки злочинів, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті;

за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті.

У той же час, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Суд вважає, що ОСОБА_5 має тісні суспільні зв`язки позитивної спрямованості, має постійне місце проживання, здатний та має намір працювати. Застосування покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України буде сприяти відшкодуванню шкоду, завданої потерпілому.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75-76 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на застосування ст. 75 КК України, суд вважає можливим змінити ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Цивільний позов не заявлено. Документально підтверджені процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Речові докази:

п`ять недопалків цигарок, передані до камери схову Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 0686) знищити;

диск DVD-R16x, 4.7 GB, сірого кольору з написом Maximus night citi з відеозаписом слідчого експерименту, копії книг добового зберігання №№ 66, 67 а/с № 7 ТОВ «ПТФ-АСС» та квитанції № 158297 та № 158461, залишити в матеріалах кримінального провадження у прокурора.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1