В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю стоін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження за №308/11500/16-к , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 25.06.2015 р. про обвинувачення

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця

с. Баранове, Одеської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , розлученого, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

ВСТАНОВИВ:
20.05.2015 року ОСОБА_4 , будучи не зареєстрованим в установленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, не маючи ліцензії на оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями, діючи умисно, в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 за № 481/95-ВР, Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» №1234 від 27.12.2002, з корисливих мотивів, з метою отримання неконтрольованого прибутку шляхом збуту підакцизного податку спирту етилового, на території складських приміщень в Одеській області (точну адресу органом досудового розслідування встановити не вдалося) придбавав з метою збуту незаконно виготовлені підакцизні товари, а саме: етиловий спирт в кількості 100 бочок зі спиртом ємкістю близько 200 літрів кожна, загальною ємкістю 20500 літрів, усвідомлюючи при цьому факт незаконності виготовлення придбаного ним етилового спирту через відсутність документів, підтверджуючих якість спирту.

Незаконно виготовлені підакцизні товари, а саме: етиловий спирт в кількості 100 бочок зі спиртом ємкістю близько 200 літрів кожна, загальною ємкістю 20500 літрів зберігав у напівпричепі марки «FREJAT» д.н.з. НОМЕР_1 , з метою подальшого транспортування та збуту на території Закарпатської області.

22.05.2015 року гр. ОСОБА_4 незаконно придбаний спирт етиловий транспортував, транспортним засобом марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричепом марки «FREJAT» д.н.з. НОМЕР_1 , з м. Одеса до Закарпатської області з метою збуту спирту на території Закарпатської області.

22.05.2015 року о 21 год. 00 хв. вказана незаконна діяльність гр. ОСОБА_4 припинена працівниками ОУ Головного управління ДФС у Закарпатській області, при проведенні огляду транспортного засобу марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричепа марки «FREJAT» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , в ході якого виявлено 100 (сто) пластмасових бочок єм. близько 200 літрів кожна, в загальній кількості 20500 літрів, у яких знаходилася рідина з характерним запахом спирту, об`ємна частка етилового спирту в якій більше 96%.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204 КК України, тобто незаконне придбання з метою збуту , зберігання з цією метою, а також транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.
До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості укладеної 31 жовтня 2016 року у приміщенні прокуратури Закарпатської області між старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості з додержанням наступних умов.

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що слідчим з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області за погодженням із прокурором 31.10.2016 року ОСОБА_4 була висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, співпрацювати з органами досудового розслідування у викритті та виявленні організаторів, співучасників аналогічних кримінальних правопорушень. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.204 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 17000 гривень .

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згідний. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 31.10.2016 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.204 КК України визнав повністю.

В підготовчому судовому засіданні прокурор також висловив думку про затвердження угоди про визнання винуватості від 31.10.2016 року.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 204 КК України, як

незаконне придбання з метою збуту , зберігання з цією метою, а також транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів - вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 31.10.2016 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, вказує на кваліфікацію діяння за ч. 1 ст.204 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст. 204 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 31.10.2016 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає за можливе призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 17000 гривень.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 31 жовтня 2016 року в приміщенні прокуратури Закарпатської області між старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати по справі відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395,472, 473,474,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2016 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 17000 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 - не обиралась.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- спирт етиловий , який знаходиться у 100 пластмасових бочках в загальній кількості 20500 літрів, який виявлено та вилучено в ході огляду транспортного засобу 22.05.2015 року та який передано на зберігання службовим особам ТОВ Хімакс до складського приміщення ПП «Маріна» склад №Е-2 за адресою : м. Ужгород, вул.Міксата, 48 - конфіскувати в дохід держави;

- транспортний засіб марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричіп марки «FREJAT» д.н.з. НОМЕР_1 , які на праві власності, згідно реєстраційної карточки ТЗ, належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 та які передано на зберігання службовим особам ТОВ Хімакс до складського приміщення ПП «Маріна» склад №Е-2 за адресою : АДРЕСА_4 - конфіскувати в дохід держави;

- технічний паспорт до транспортного засобу НОМЕР_3 , технічний паспорт до напівпричепу НОМЕР_4 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1