Номер провадження: 11-сс/785/1723/16
Головуючий у першій інстанції Федулеэва
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2016 року по кримінальному провадженню №0004861 від 19.11.2016 року, -

встановив:
Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання в.о. заступника начальника СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 17.01.2017 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Димитрівка, Болградського району, Одеської області, гагауза, громадянина України, одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 296 ч.2 КК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0004861 від 19.11.2016 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 296 ч.2 КК України.

20.11.2016 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 296 ч.2 КК України у кримінальному провадженні №0004861, відомості про яке 19.11.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.11.2016 року приблизно о 20:40 годині ОСОБА_12 , діючий за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 маючи намір на викрадення чужого майна, умисно та з корисливих спонукань, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось в нанесенні ударів руками по тулубу та обличчю ОСОБА_13 , тим самим спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців та подряпин, відкрито викрали мобільний телефон «Самсунг Галаксі», вартістю з урахуванням зносу 1000 гривень, оснащений сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , вартістю 20 гривень з наявними на рахунку грошовими коштами 60 гривень та сім карткою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна», з абонентським номером НОМЕР_2 , вартістю 20 гривень, тим самим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
З викраденим майном ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, отримавши можливість розпорядитися ним на власний розсуд.
Крім того, 18.11.2016 року приблизно о 21:00 годині ОСОБА_12 діючи разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_14 знаходячись біля будинку №52/2 по вул. Шишкіна в м. Одесі, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, поєднаним з зневагою щодо норм моральності та тривалим порушенням спокою громадян, з особливою зухвалістю, що виразилося в висловлюванні нецензурною лайкою та приниженням честі ОСОБА_15 , щодо його національності та кольору шкіри, нанесли останньому тілесні ушкодження у вигляді синців та забою верхньої губи.
Далі, 18.11.2016 року приблизно о 22:50 годині, ОСОБА_12 діючи разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , знаходячись біля приміщення кафе-бару «Албена», розташованого в будинку №22 по пр.-кту Ак. Глушко в м. Одесі, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, поєднаним з зневагою щодо норм моральності, поєднаною з тривалим порушенням спокою громадян, з особливою зухвалістю, що виразилося в висловлюванні нецензурною лайкою в бік присутніх у зазначеному закладі, пошкодили майно, яке належить ОСОБА_16 , а саме: розбили акваріум та скло дверей, після чого нанесли гр.. ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді синців.
Відповідно до протоколу затримання, 19.11.2016 року ОСОБА_9 затримано відповідно до ст. 208 КПК України, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 296 ч.2 КК України.
20.11.2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 296 ч.2 КК України.

21.11.2016року в.о. заступника начальника СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2016 року задоволено клопотання в.о. заступника начальника СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та обрано запобіжний захід ОСОБА_9 у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_8 подала в інтересах ОСОБА_18 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Апелянт зазначає, що в порушення ст.186 КПК України слідчий суддя розглянув клопотання після спливу 72 годин з моменту затримання, оскільки фактично ОСОБА_9 був затриманий о 23:00 годині, 18.11.2016 року, а не 19.11.2016 року.Вказує, що органом досудового розслідування дії підозрюваного помилково кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України. Зазначає, що при винесенні ухвали слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_9 раніше не судимий, є громадянином України, має постійне місце реєстрації в Одеській області та місце проживання в м. Одесі, а також той факт, що дружина підозрюваного на даний час є вагітною.

У відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України апеляційний розгляд проводиться за відсутністю підозрюваного ОСОБА_9 , який не заявляв клопотання бути присутнім в судовому засіданні апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача;захисника адвоката ОСОБА_7 , яка надала суду повноваження на захист інтересів підозрюваного ОСОБА_9 на стадії апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, яка підтримала апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 та просила її задовольнити; позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судовогопровадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя районного суду зазначених вимог закону не дотримався.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу має бути викладено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 177 КПК України.
Оскаржуване рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 296 ч.2 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років; послався на те, що: підозрюваний не одружений, не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, та зазначивши, що останній вчинив злочин із застосуванням насильства послався на існування ризиків: продовження ним злочинної діяльності, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.
Разом з цим, перевіривши матеріали судової справи, доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріали кримінального провадження, вислухавши пояснення прокурора та захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді районного суду про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу в зв`язку з обґрунтованістю підозри є законним, але рішення щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, є необґрунтованим, з огляду на таке.
Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», §219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у ст.5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997р., §57).

Апеляційний суд, перевіривши наявність обґрунтованої підозри, вважає, що сукупність матеріалів судової справи та доданих до клопотання слідчого копій матеріалів кримінального провадження, на даному етапі кримінального провадження- є достатньою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу.
При цьому, апеляційний суд враховує те, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя районного суду необґрунтовано та за відсутністю належних доказів прийшов до висновку про існування всіх ризиків, які були зазначені в клопотанні слідчого та без наявності для цього достатніх підстав обрав підозрюваному найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді ризик того, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, з посиланням на те, що останній вже будучи притягненим до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України, знов скоїв кримінальні правопорушення, а тому з урахуванням суворості покарання він може вжити спроб ухилятися від слідства, не знайшов свого підтвердження, оскільки матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання слідчого не містять таких даних, а прокурор не надав апеляційному суду будь-якого доказу, що на теперішній час відносно ОСОБА_9 існує будь-яка інша підозра у вчиненні кримінального правопорушення.
Разом з цим, надані апеляційному суду стороною захисту документи спростовують доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_9 не має міцних соціальних зв`язків в м. Одесі та не має постійного місця проживання.
Відповідно до наданих апеляційному суду документів: договору оренди житла, свідоцтва про шлюб та довідки медичного закладу, підозрюваний ОСОБА_9 зареєстрований в Одеській області, проживає разом з дружиною ОСОБА_19 , в АДРЕСА_4 , його дружина перебуває на даний час в стані вагітності. Прокурором ці обставини в судовому засіданні не заперечувалися та під сумнів не ставилися.
Крім того, апеляційний суд враховує той факт, що будь-яких даних, які б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_9 впливає або може впливатина потерпілого та свідків в кримінальному провадженні, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та суду,або в інший спосіб заважати досудовому розслідуванню, прокурором апеляційному суду надано не було.
Таким чином, в судовому засіданні апеляційного суду, встановлена невмотивованість клопотання слідчого щодо існування всіх заявлених ризиків, а прокурор не надав суду жодного доказу існування зазначених в поданні слідчого ризиків, які б унеможливлювали застосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Разом з цим, з урахуванням того, що до клопотання слідчого долучені матеріали кримінального провадження, які вказують на існування на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 протиправних дій, апеляційний суд вважає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, до підозрюваного необхідно застосуватизапобіжний захід.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин та приймаючи до уваги те, що слідчим та прокурором не було надано доказів щодо існування заявлених в клопотанні слідчого ризиків, а також враховуючи те, що ОСОБА_9 , відповідно до долучених до клопотання слідчого матеріалів кримінального провадження, раніше до кримінальної відповідності не притягувався, одружений та має постійне місце проживання у м. Одесі, апеляційний суд вважає, що необхідності обмеження права підозрюваного на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, в контексті зазначеного кримінального провадження на даний час немає.
За таких підстав, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою його постійного місця проживання в м.Одесі, відповідно до наданого апеляційному суду договору оренди житла.
Такий запобіжний захід, є цілком співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри і зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин кримінального провадження та невмотивованості клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційна скарга сторони захисту підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді, якою задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , як така, що постановлена з недотриманням вимог КПК України, вимог Конвенції про права людини та основоположні свободи та практики Європейського суду з прав людини - підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст.176, ч. 6 ст. 181, ч. 6 ст. 194 КПК України строк дії ухвали апеляційного суду Одеської області про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 у виді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду та закінчується 20.01.2017 року, тобто в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню №0004861.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України підозрюваний ОСОБА_9 підлягає негайному звільненню з під вартита зобов`язанню невідкладно прибути до місця свого проживання та не залишати його в період зазначений в ухвалі апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 219, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2016 року, якою задоволено клопотання в.о. заступника начальника СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 296 ч.2 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання в.о. заступника начальника СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 по кримінальному провадженню №0004861 від 19.11.2016 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , з 2300 до 0600 год., роз`яснивши підозрюваному його обов`язок щодо заборони залишати вказане житло у зазначений час доби.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_9 невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , та не залишати його в зазначений в ухвалі апеляційного суду період доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із м. Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інші документи, що дають право на виїзд з України;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Виконання ухвали апеляційного суду Одеської області про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали апеляційного суду Одеської області про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 у виді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, тобто з 29.11.2016 року, та закінчується 20.01.2017 року, тобто в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню №0004861 від 19.11.2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного судуОдеської області
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3