Справа № 715/15/17
Провадження № 1-кп/715/17/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.02.2017 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3
потерпілий ОСОБА_4
представник потерпілого ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
18 вересня 2016 року ОСОБА_7 біля 22 години, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що знаходиться поблизу магазину «У Дмитра» в с. Валя Кузьмина Глибоцького району Чернівецької області, в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин, не передбачаючи та не бажаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс кулаком правої руки один удар громадянину ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, в область обличчя, від якого останній втратив рівновагу та впав на тротуарну плитку, вдарившись потиличною частиною голови, у зв`язку з чим втратив свідомість. Під час зазначеної події ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців в обох пара орбітальних ділянках, гематому в ділянці потилиці, лінійного перелому потиличної кістки справа з поширенням на основу черепа, забій головного мозку важкого ступеня, субарахноїдального крововиливу в обох лобних та тім`яних частках головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як таких, що небезпечні для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив суду, що потерпілого ОСОБА_4 він знає біля 10 років, як односельчанина, ніяких конфліктів між ними не було. 18 вересня 2016 року біля 22 години він був біля магазину «У Дмитра» в с. Валя Кузьмина Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_4 підійшов до нього, був у нетверезому стані, між ними виник конфлікт, останній напав на нього та душив лівою рукою за шию, тому він штовхнув ОСОБА_4 , в результаті чого останній впав. Крім того, пояснив, що до вказаної події ОСОБА_4 чіплявся до людей, кричав та ображав його, поводив себе неадекватно.
Пред`явлений потерпілим цивільний позов визнав частково, зокрема, визнав в частині 5 000 грн. моральної шкоди та 5 000 матеріальної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що у неділю він їхав в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », там між ним та ОСОБА_7 виникла суперечка. Вказує, що обвинувачений наніс йому удар в лице, після якого він впав, що було далі не пам`ятає, до тями прийшов в лікарні. Підтвердив, що в той вечір випив два бокали пива.
Обґрунтовуючи свій цивільний позов, потерпілий ОСОБА_4 посилався на те, що він потратив значні кошти на лікування, потребує санаторно курортного лікування. Також вказував на те, що у нього значно погіршився стан здоров`я, в тому числі, зір та слух, відчуває часті запаморочення, головний біль. Крім того, посилався на те, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_7 йому завдано значних моральних страждань, так як після вказаної пригоди у селі з ним багато односельців перестали спілкуватися, погіршилися стосунки із сусідами. Крім того, він не може працювати, заробляти на життя, так як не може їздити на тракторі, швидко втомлюється. А тому просив цивільний позов задовольнити.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом потерпілого, обвинуваченого та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинуваченого як особу.
Проаналізувавши всі обставини справи, оцінивши всі докази по справі, суд вважає доведеним, що викладені в обвинуваченні діяння мали місце і містять склад злочину передбачений ч. 1 ст. 128 КК України необережне тяжке тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема те, що вчинений ним злочини відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, в тому числі те, що його вчиненню передувала протиправна поведінка потерпілого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, тяжкість наслідків, зокрема, що потерпілому заподіяно тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя, хоча і внаслідок необережного їх заподіяння обвинуваченим, але шляхом вчинення активної дії зі сторони ОСОБА_7 - нанесення удару кулаком руки в обличчя потерпілого, думку потерпілого, який просив суд покарати обвинуваченого відповідно до закону, часткове відшкодування шкоди потерпілому. Також при призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, скоїв злочин з необережності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, є приватним підприємцем, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 призначити міру покарання у виді обмеження волі.
Разом із тим, виходячи із встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому міру покарання із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
У відповідності до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Щодо вирішення питання визначення розміру моральної шкоди, судом враховується те, що як вказано у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Зокрема, у п. 3 вказаної Постанови зазначається: «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Серед основних обставин, що впливають на розмір компенсації моральної шкоди, зазначена Постанова Пленуму в п.9 та ч.3 ст.23 ЦК України визначають: характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Також враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Враховуючи все вищевикладене, те, що по кримінальному провадженню доведено вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ст.128 КК України і внаслідок його дій потерпілому ОСОБА_4 завдано моральні та фізичні страждання, порушено нормальні життєві зв`язки та стосунки з оточуючими людьми, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також тяжкості вчиненого злочину, тривалості лікування, порушення звичайного способу життя, суд вважає, що заявлений цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 250 000 гривень, підлягає частковому задоволенню, саме в сумі 10 000 гривень.
На думку суду цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає також частковому задоволенню. Так, встановлено, що підтвердженні витрати на лікування потерпілого складають 42 698,34 грн. В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченим добровільно відшкодовано витарти на лікування потерпілого ОСОБА_8 в сумі 10 000 грн., а тому із обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути матеріальну шкоду - підтвердженні витрати на лікування в сумі 32 698,34 грн.
Не підлягає задоволенню цивільний позов в частині стягнення із обвинуваченого витрат на поповнення рахунку на міжміські перемовини з Києвом вартістю 250 грн. Також не підлягають відшкодуванню транспортні витрати в сумі 500 грн. А також, на думку суду, слід відмовити у задоволенні цивільного позову в частині стягнення із обвинуваченого коштів необхідних на майбутнє лікування в санаторії, оскільки, вони ґрунтуються на припущеннях, нічим не підтверджені і на теперішній час не обґрунтовані.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати його: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 10 000 (десять тисяч) гривень завданої моральної шкоди та 32 698,34 гривень - відшкодування матеріальної шкоди.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя: