УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні 16 березня 2017 року справу за касаційною скаргою прокурора,який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 6 вересня 2016 року.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , в частині його обвинувачення за ч. 3 ст. 364 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України в редакції 1960 року, ст. 5 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України та у зв`язку із декриміналізацією цього злочину.

Своє рішення суд мотивував тим, що згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства, положень ст. 19 Конвенції ООН проти корупції» № 746-VII від 21 лютого 2014 року, який набрав чинності 28 лютого 2014 року, ч. 3 ст. 364 КК України виключено, тобто на переконання суду вона була декриміналізована законодавцем, а тому діяння, передбачені цією статтею, не визнаються злочином.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 6 вересня 2016 року постанову Дарницького районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись при цьому на те, що Дарницький районний суд м. Києва допустив неправильне застосування кримінального закону, яке виразилося в необґрунтованому закритті кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 364 КК України. Незважаючи на виключення Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства, положень ст. 19 Конвенції ООН проти корупції» № 746-VІІ ч. 3 ст. 364 із КК України, саме діяння, передбачене ст. 364 КК України, не перестало бути суспільно небезпечним та караним, оскільки виключено лише кваліфікуючу ознаку «вчинене працівником правоохоронного органу», а в частині першій слова «з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб» замінено словами «з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи». Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину як службова особа, і був суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення, і суд в такому випадку повинен був за наявності підстав перекваліфікувати дії з ч. 3 ст. 364 КК України на ч. 1 чи ч. 2 ст. 364 КК України у редакції Закону N2 746-УІІ. Враховуючи, що злочин, передбачений ст. 364 КК України, повністю не декриміналізовано, то необхідно було провести повний розгляд в суді першої інстанції, дослідити всі докази з метою встановлення фактичних обставин справи, та, в разі доведеності вини ОСОБА_5 , визначитися з правильністю його кваліфікації за ч. 1 чи за ч. 2 ст. 364 КК України. Крім того прокурор зазначає про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 377 КПК України в редакції 1960 року.

На касаційну скаргу прокурора від обвинуваченого ОСОБА_5 до суду надійшли письмові заперечення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_4 , який підтримав касаційну скаргу прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення касаційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи касаційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції при закритті кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 364 КК України колегія суддів вважає обґрунтованими.

За змістом ст.ст. 94-97, ч. 3 ст. 236-8 КПК України в редакції 1960 року, суд першої інстанції, здійснюючи судовий контроль за законністю порушення кримінальної справи, має перевіряти чи є приводи та підстави, які вказують на ознаки злочину, чи достатньо даних для того, щоб розпочати процедуру досудового слідства та чи немає обставин, передбачених ст. 6 КПК України, які виключають провадження в кримінальній справі.
Суд першої інстанції у своєму рішенні вказав, що згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства, положень ст. 19 Конвенції ООН проти корупції» № 746-VII від 21 лютого 2014 року, який набрав чинності 28 лютого 2014 року, ч. 3 ст. 364 КК України виключено, тобто вона була декриміналізована законодавцем, а тому діяння, передбачені цією статтею, не визнаються злочином.

Незважаючи на виключення Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства, положень ст. 19 Конвенції ООН проти корупції» № 746-VІІ ч. 3 ст. 364 із КК України, саме діяння, передбачене ст. 364 КК України, не перестало бути суспільно небезпечним та караним, оскільки виключено лише кваліфікуючу ознаку «вчинене працівником правоохоронного органу», а в частині першій слова «з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб» замінено словами «з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи».

Враховуючи, що злочин, передбачений ст. 364 КК України, повністю не декриміналізовано, то в даному випадку необхідно було провести повний розгляд в суді першої інстанції, дослідити всі докази з метою встановлення фактичних обставин справи, та, в разі доведеності вини ОСОБА_5 , визначитися з правильністю його кваліфікації оскільки, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину як службова особа, і був суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення, і суд в такому випадку повинен був за наявності підстав перекваліфікувати дії останнього з ч. 3 ст. 364 КК України на ч. 1 чи ч. 2 ст. 364 КК України у редакції Закону № 746-VІІ.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року скаргу прокурора на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року про направлення на додаткове розслідування кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 368, ч. 3 ст. 364 КК України було задоволено, постанову районного суду було скасовано, а кримінальну справу відносно ОСОБА_5 було направлено на новий судовий розгляд для розгляду по суті.

Однак, в порушення вимог процесуального закону та вказівок апеляційного суду, суд першої інстанції безпідставно призначив по даній кримінальній справі попередній розгляд, а не розпочав судовий розгляд, як того вимагає кримінально-процесуальний закон.

За таких обставин, постанова місцевого суду в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, підлягає скасуванню.
Оскільки під час перегляду справи в апеляційному порядку зазначені порушення не були усунуті, скасуванню підлягає й ухвала апеляційного суду, а матеріали справи в частиніобвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 364 КК України, направити на новий судовий розгляд.

Під час нового судового розгляду необхідно з дотриманням вимог процесуального закону постановити законні і обґрунтовані рішення.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК України в редакції 1960 року та розділом ХІ Перехідних положень КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора,який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , в частині його обвинувачення за ч. 3 ст. 364 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України в редакції 1960 року, ст. 5 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 6 вересня 2016 року скасувати, а матеріали справи в цій частині направити на новий судовий розгляд.

Судді:

_________________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3