У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю :
прокурора ОСОБА_3
представника Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород подання старшого інспектора Ужгородського МРВ КВІ в ВДПтС України в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2015 року за ч.1 ст.186 КК України у вигляді 3 -х років позбавлення волі,-
ВСТАНОВИВ:
Старший інспектор Ужгородського МРВ КВІ в ВДПтС України в Закарпатській області звернувся в суд з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2015 року за ч.1 ст.186 КК України у вигляді 3 -х років позбавлення волі.
Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 вчинив адміністративні павопорушення за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме:
11.01.2016 року № 4608 за ст. 175-1 ч. 2 ч.1 ст. 175-1 КУпАП; 25.01.2016 року № 4754 по ст. 175-1 ч. 2 ч.1 ст. 175-1 КУпАП;20.01.2016 року № 4648 по ст. 175-1 ч. 2 ч. 1 ст. 175-1 КУпАП; 21.01.2016 року № 4744по ст. 175-1 ч. 2 ч.1 ст. 175-1 КУпАП; 21.01.2016 року № 4742 по ст. 152 КУпАП, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
У судовому засіданні представник Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4 подання підтримав та просив суд його задовольнити, з підстав викладених у ньому.
ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд не направляти його для відбування покарання, оскільки він не ухилявся від виконання обов`язків покладених на нього вироком суду , вчасно з`являвся на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи та не вчиняв дій, які б свідчили про його небажання стати на шлях виправлення. Зазначив, що йому відомо про запровадження відносно нього одного протоколу про адміністративне правопорушення від 11.01.2016 року , з яким він був ознайомлений і підписав його. Заперечив вчинення ним інших правопорушень, вказав, що підписи від його імені на протоколах про адміністративне правопорушення вчинені іншою особою і йму не належать.
Прокурор в судовому засіданні висловила думку про відсутність підстав для задоволення подання.
Дослідивши матеріали подання, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч.1 ст.186 КК України до 3 -х років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 , звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 /двох/ років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_5 , обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого відпокарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягненняі свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуванняпризначеного покарання.
Невиконанням обов`язків вважається також - коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.
Натомість, в судовому засіданні не встановлено порушення обставин, які свідчать про умисне небажання засудженого ОСОБА_5 стати на шлях виправлення.
Предстаником КВІ і доданими до подання матеріалами не підтверджено, що ОСОБА_5 скоїв дії, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Згідно оглянутих судом матеріалів подання вбачається що засуджений ОСОБА_5 поставлений на облік 03.12.2015 року в Ужгородській МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області щодо відбування покарання в частині випробувального терміну за вироком суду.
З матеріалів подання, а саме Листка реєстрації встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в період з 16.12.2015 р. по 01.06.2016 р., тобто по день звернення до суду з`являвся постійно до Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області для реєстрації за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2015 року.
Разом з тим з матеріалів подання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності.
При оцінці викладених обставин, суд не вбачає достатніх підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч.1,2 ст. 166 КВК України та п.п. 5.2, 5.3. розділу 4 «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» № 270/1560 від 19 грудня 2003 року у разі ухилення засудженої особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на неї судом, кримінально-виконавча інспекція застосовує до неї застереження у вигляді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у вигляді письмового попередження, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів. До суду разом з поданням надсилаються особова справа та всі матеріали, що свідчать про невиконання засудженою особою покладених на неї судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за її поведінкою.
Відповідно до ст. 78 КК України, необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання є систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
З огляду на викладене, враховуючи, що наявні матеріали переконливо і в достатній мірі не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що і є необхідною та достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, а тому приходжу до переконання про відсутність правових підстав для скасування випробувального терміну засудженому , а відтак в задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись ч.2 ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання старшого інспектора Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Матерали особової справи №121/75 - 2015 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Ужгородського МРВ КВІ відділу ДПтС України в Закарпатській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1