Справа № 214/440/17
1-кп/214/359/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 00003461відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сусуман, Магаданської області, громадянина України, не одруженого, освіта середньотехнічна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ., мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 09.03.2006 року Саксаганським р/с м. Кривого Рогу за ст.. 187 ч.2, 186 ч. 2, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі . Звільнений 20.05.2010 року Из*яславською ВК Хмельницької області в зв`язку з відбуттям покарання.
-21.12.2011 року Жовтневим р/с м. Кривого Рогу за ст..186 ч. 2 КК України до 4 років 2 місяці позбавлення волі. 30.10.2014 року Інгулецьким ВЦ Дніпропетровської області звільнений-умовно достроково, не відбутий строк 1 рік 1 місяць
-20.01.2015 року Саксаганським р/с м. Кривого Рогу за 185 ч.2, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі . 20.05.2016 року Синельніківською ВК Дніпропетровської області звільнений в зв`язку з відбуттям покарання.
-26.12.2016 року Жовтневим р/с м. Кривого Рогу за ст..185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільнено з випробовуванням на три роки .

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження, які беруть участь в судовому розгляді: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,
встановив:
ОСОБА_3 повторно, 17.11.2016 року, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи раптовий виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, переконавшись , що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Huawei Y6Pro», IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , належного потерпілій ОСОБА_6 .. Покинувши місце скоєння злочину, ОСОБА_3 направився до ЗГТ «Ювілейна», де в ломбарді ПТ «Довіра» заклав викрадений мобільний телефон, обернувши викрадене на свою користь, грошові кошти витратив на власні потреби.
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 був спричинений матеріальний збиток на суму 3865 грн. 83 коп., згідно висновку товарознавчої експертизи від 10.01.2017 року.
Вищевказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України визнав в повному обсязі та дав пояснення аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаюється у скоєному злочині, просив строго не карати.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд кримінального провадження в порядку ст. 349 ч.3 КК України без виклику в судове засідання представників потерпілих, свідків, та без дослідження письмових доказів.
Враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, суд підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються характеризуючих особу обвинуваченого.
При цьому судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють значення цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини апеляційному порядку.
Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, які є логічними та мають послідовний характер, відповідають обставинам справи, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, є доказами, що прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи добровільне визнання обвинуваченим вини, суд дійшов логічного висновку про доведеність обвинувачення, і вважає що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані ч.2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочини середньої тяжкості, передбачений ч. 2 ст. 185КК України

Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги, що останній визнав вину у скоєні кримінального правопорушення в повному обсязі, згідно даних, які характеризують його особу: обвинувачений за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони, скарг від сусідів не надходило (Т.2 а.с. 28), раніше неодноразово судимий (Т1 а.с. 21-23), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебував та не перебуває (Т1 а.с. 16;17).

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначається щиросердне каяття

Обставинами, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому суд не встановлено.

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає, необхідним застосувати ч. 4 ст. 70 КК України та призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та визначити остаточне покарання призначене за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 26.12.2016 р. у виді позбавлення волі із застосуванням ст..75та 76 КК України.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, поглинути призначене покарання покаранням призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (років) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Матеріали кримінального провадження № 00003461 від 01.12.2016 року залишити при обвинувальному акті № 214/440/17к; провадження 1кп/214/356/17
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 рамках даного кримінального провадження не обирався.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1