ЄУН № 337/432/17
Кримінальне провадження № 1-кп/337/208/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2017 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі клопотання слідчого Хортицького відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про накладання арешту на майно,
Згідно рапорту інспектора роти № 1 батальйону № 3 УПП в м. Запоріжжя молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , 04.02.2017 року, під час несення служби на ПА-113 разом зі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , о 04.30 год., вони отримали виклик, що по вул. Воронезькій у м. Запоріжжі, щось вантажать в автомобіль «Газель». Після виявлення даного транспортного засобу, при перевірці документів, виявилось, що номер кузова зазначеного транспортного засобу XTN НОМЕР_2 , не співпадає з номером кузова зазначеного у свідоцтві про реєстрацію вказаного автомобіля, а саме XTN НОМЕР_3 .
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити.
На підставі ст.107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів не приймалось.
Заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладання арешту на мобільний телефон, який належить підозрюваному, суд вважає клопотання не підлягаючим задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ст. 170 ч.1 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення: підозрюваного; обвинуваченого; осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для: особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині ст. 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Проте, дане клопотання наведеним вимогам не відповідає.
Так, слідчим та прокурором не зазначено в поданні, не обґрунтовано в ньому та не додано до клопотання доказів того, що існує реальна загроза зміни або знищення речей, що автомобіль є- підшуканим, виготовленим, пристосованим чи використаним як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберіг на собі його сліди; призначався (використовувався) для схиляння осіб до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з його незаконним обігом; одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходом від нього, а також майном, в яке його було повністю або частково перетворено, як того вимагає ч. 2 ст.167 КПК України.
Також в клопотанні не ставиться питання про заборону для особи, на майно якої слідчий просить накласти арешт, розпоряджатися будь-яким чином таким цим майном та використовувати його, не надано переконливих доказів стосовно особи, котрій належить майно.
При розгляді справи в судовому засіданні а ні слідчий, а ні прокурор конкретно не назвали правові підстави для арешту майна, відповідно до ст.170 КПК України, не доведено наявність ризиків, передбачених частиною першою ст. 170 КПК України.
Крім того, суду не надано жодного доказу того, кому саме на праві власності належить автомобіль, арешт на який просить накласти слідчий за погодженням з прокурором.
З огляду на вказане вище, суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Запорізької області.
Слідчий суддя: ОСОБА_1