Справа № 442/5479/16-к
Провадження № 1-кп/442/317/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудового розслідування за № 0001854 від 31.07.2016 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не військовозобов`язаного, не працюючого, позапартійного, раніше судимого 24.06.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі.

Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_6 31 липня 2016 року, близько 15 год. 00 хв. маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, перебуваючи поблизу магазину «Обновка» , що по вул.. Шолом Алейхема, 10 в м. Дрогобич Львівської області, нанісши ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в обличчя, завдавши йому фізичного болю, однак не спричинивши тілесних ушкоджень від якого потерпілий втратив рівновагу та впав, відкрито із кишені його сорочки викрав гроші в сумі 700 гривень, чим спричинив потерпілому шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дав аналогічні показання. Пояснив, що дійсно викрав гроші в сумі 700 гривень. Щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення та просить його суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженні докази, досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про повне підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він відкрито викрав чуже майно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ( грабежу) потерпілого ОСОБА_5 , вчиненого повторно.
При призначенні покарання обвинуваченим суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засуджених є їх виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування , тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого , не сприятиме виправленню засудженого. Крім того покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо суворості покарання та правом підсудного на справедливе покарання.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, в якості обставин, які пом"якшують покарання враховує його визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі ч.2 ст. 186 КК України, що злочин відноситься до категорії тяжких, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, думку потерпілого, який просить суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання в межах санкцій обвинувачення, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.08.2016 року засудженого вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2016 року ОСОБА_6 тимчасаово залишено у слідчому ізоляторі .

Цивільний позов не пред`являвся. Судових витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

Засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки 2 місці позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2016 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох ) років 3 місяці позбавлення волі.

У відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 12.08.2016р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1