ЄУН №389/1292/17
Провадження №1-кп/389/125/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2017 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за наступних обставин.
12.05.2017 приблизно о 19.00 годині ОСОБА_5 знаходився поряд із будівлею палацу культури м.Знам`янка, розташованого за адресою: вул.Михайла Грушевського,30, м.Знам`янка Кіровоградської області.
Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_5 раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме на відкрите викрадення мобільного телефону, який знаходився у лівій руці ОСОБА_6 .
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із будівлею палацу культури м.Знам`янка, розташованого за адресою: вул.Михайла Грушевського,30, м.Знам`янка Кіровоградської області, розуміючи, що його дії помічені ОСОБА_6 , використовуючи нікчемний привід, а саме начебто наявність у ОСОБА_6 боргу перед сторонньою особою, відкрито викрав з лівої руки ОСОБА_6 належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Samsung SGH-E530» вартістю 175 грн. 00 коп. з сім-карткою оператора «МТС» вартістю 20 грн. 00 коп.
Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 195 грн. 00 коп.
Вищезазначені дії органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
19.05.2017 між обвинуваченим та потерпілою укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до даної угоди обвинувачений та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_5 на час підписання угоди повністю відшкодував заподіяну потерпілій матеріальну та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому засіданні в обсязі підозри, вибачитись перед потерпілою та в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.186 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Заподіяну потерпілій матеріальну і моральну шкоду він відшкодував у повному обсязі, сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, тому претензій майнового характеру потерпіла до нього не має. Також вибачився, зобов`язався не вчиняти більше кримінальних правопорушень. Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити угоду про примирення та призначити ОСОБА_5 узгоджене угодою покарання. Вказала, що обвинувачений вибачився, зобов`язався не вчиняти кримінальних правопорушень, повністю відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, тому претензій майнового характеру до ОСОБА_5 вона не має.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Положенням ч.3 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Приймаючи до уваги, що умови даної угоди, її форма та зміст відповідають вимогам ст.471 КПК України та КК України, укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначення йому узгодженої угодою міри покарання.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Samsung SGH-E530» з сім-карткою оператора «МТС», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити останній.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Кіровоградської області через Знам`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1