Справа № 372/3225/16-к
№1кп-193/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесеному в ЄРДР за № 0001455 від 15.10.2016 року за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, раніше судимого 24.11.2005 року, Богуславським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років 9 місяців позбавлення волі; 05.03.2009 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 30.06.2011 року умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 8 днів, зареєстрований: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим транспортним засобом, діючи умисно, та повторно з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 11.10.2016 року, близько 01 год. 15 хв., перебуваючи в м. Обухів Київської області, по вул. Київській, побачив легковий автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER» д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, сірого кольору, ринкова вартість якого станом на 11.10.2016 року, згідно судової авто-товарознавчої експертизи № 19/8-04/473 від 28.10.2016 року, становить 324437 грн. 70 коп., який знаходився біля кафетерію навпроти будинку № 121 по вул. Київській в м. Обухів, Київської області, в якому було відчинене вікно та горіли ходові вогні, та в салоні автомобілю нікого не було, через відчинене вікно ОСОБА_4 побачив, що ключі від автомобіля перебувають в замку запалення. В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 відкрив водійські двері вищевказаного автомобіля, сів за кермо, завів його шляхом повороту ключа в замку запалення, ввімкнув коробку передач та поїхав до гаража, який належить його матері ОСОБА_5 та розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де в подальшому зберігав зазначений автомобіль. Реальних збитків потерпілій ОСОБА_6 , протиправними діями ОСОБА_4 завдано не було.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, та показав, що в жовтні місяці 2016 року, перебуваючи по вул. Київській, в м. Обухів, побачив легковий автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER» в якому було відчинене вікно та горіли вогні, в салоні автомобіля нікого не було, ключі від автомобіля перебували в замку запалення, він захотів покататись на вищевказаному автомобілі, сів за кермо, завів його та поїхав до гаража, який належить його матері щоб потім вирішити, що робити з даним автомобілем. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати та не позбавляти волі.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просила розглядати кримінальне провадження за її відсутності. Цивільний позов не пред`являла, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання поклалась на розсуд суду.

Покази ОСОБА_4 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, особу винного та його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_4 , пом`якшуючі та обтяжуючі обставини покарання, та те що ОСОБА_4 , раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, та має не погашену та не зняту судимість, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах передбачених санкцією ст. 289 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, без конфіскації майна, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає, що правові підстави для застосування ст. 69,75 КК України в даному випадку, відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, що є особистою власністю обвинуваченого.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання після звернення вироку до виконання

Речові докази по справі диск CD-R, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при справі, легковий автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER» д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, сірого кольору, що знаходиться на зберіганні у потерпілої залишити потерпілій, сліди папілярних узорів рук, що зберігаються в кімнаті речових доказів Обухівського ВП, знищити.

Витрати за проведення судової авто-товарознавчої експертизи, та судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 2644 грн.72 коп. стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя :