АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/564/16 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 186 КК
Іменем України
09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретері - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2016 року, відповідно з яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, раніше тричі судимий, останній раз 29 липня 2016 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,
засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 липня 2016 року 1 рік позбавлення волі і остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення за 08 вересня 2016 до 18 листопада 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення з два дні позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнано винним у тому, що 8 вересня 2016 року близько 15-00 години, він, знаходячись підземному пішохідному переході поблизу залізничної станції «Основа», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до раніше не знайомої ОСОБА_9 і рукою зірвав з її шиї золотий ланцюг з кулоном, загальною вартістю 5 145 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оскаржуючи кваліфікацію своїх дій і встановлені судом обставини кримінального правопорушення, просить вирок в частині призначеного покарання змінити, пом`якшивши йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки суд першої інстанції не врахував його сімейний стан, що він єдиний годувальником в сім`ї, має брата-інваліда 2 групи, через що не працює мати.
Прокурор у кримінальному провадженні від раніше поданої апеляційної скарги, на підставі ст. 403 КПК України відмовився.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти іі задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Згідно з положеннями ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційні злочини, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання, колегія суддів дійшла висновку, що ці доводи є безпідставними, виходячи з наступного.
Суд призначив ОСОБА_8 покарання у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, врахувавши при цьому ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.. 12 КК України є тяжким, дані про особу обвинуваченого раніше неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, ніде не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом вживання опіоідів без синдрому залежності, не працює, має постійне місце проживання за яким характеризується задовільно. За останньою судимістю звільнявся від відбування покарання в силу ст. 75 КК України, але менш ніж через два місяця, в період дії іспитового строку, знову вчинив корисливий, більш тяжкий злочин, за який засуджується наразі. Суд також врахував розмір спричиненої шкоди. До обставин, що пом`якшують покарання суд відніс щире каяття. Обставин, що його обтяжують, суд не встановив.
За своїм розміром суд призначив покарання ОСОБА_8 мінімальне з передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, за якою він засуджений, а за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, лише частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком, що не дозволяє колегії суддів дійти висновку, що зазначені обвинуваченим в апеляційній скарзі обставини пом`якшують покарання та свідчать про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ним злочину.
За таких обставин, підстави для призначення ОСОБА_8 більш м`якого за розміром покарання, ніж призначив суд першої інстанції, у тому числі із застосуванням ст. 69 КК України, відсутні.
Тому, суд дійшов правильного висновку, призначивши обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі близьке до мінімального за його розміром, а доводи його апеляційної скарги правильності цього висновку не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.
Положення ч.5 ст.72 КК України передбачають, що зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Виходячи з наведених положень, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні складає: з дня його затримання 8 вересня 2016 року і до дня набрання цим вироком законної сили.
Оскільки за вироком суду першої інстанції зараховано строки попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з 8 вересня 2016 року до 18 листопада 2016 року у строк відбування покарання, то додатковому зарахуванню на підставі ч. 5 ст. 72 КК України підлягає строк попереднього ув`язнення обвинуваченого на час апеляційного провадження, тобто з 19 листопада 2016 року до 9 лютого 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2016 року відносно ОСОБА_8 без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 19 листопада 2016 року до 9 лютого 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних и кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий -

Судді: