Справа № 340/557/16-к
Провадження № 11-кп/779/163/2017
Категорія ч.1 ст.121КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_6 на вирок Косівського районного суду від 02 лютого 2017 року кримінальне провадження № 0000162 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.121 КК України ( далі КК ), за участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

вироком Косівського районного суду від 02 лютого 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня,

неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.121 КК та призначено йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК зобов`язано обвинуваченого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено вироком суду злочин вчинено за таких обставин.

27.08.2016 р. біля 12 год. між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла сварка в приміщенні приватного підприємця ОСОБА_11 , розміщеного в присілку Рикалівка, с.Замагора, Верховинського району, Івано-Франківської області через неприязні відносини між ними по причині побиття ОСОБА_10 цього ж дня батьків ОСОБА_7 - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

В процесі даного скандалу між ОСОБА_7 та, ОСОБА_10 виникла штовханина, в ході якої вони вийшли із приміщення магазину та перебуваючи на грунтовій дорозі, яка проходить неподалік від цього магазину, ОСОБА_7 , маючи намір захисту від ОСОБА_10 , підняв з дороги камінь та умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, завдав ним удару в ліву скроневу ділянку голови ОСОБА_10 , в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із вдавленим переломом кісток склепіння черепа (ліва тім`яна, ліва скроневі кістки), забоєм головного мозку середнього ступеня важкості із пневмацефалією, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №189 від 21.10.2016р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Покликається на те, що суд в мотивувальній частині вироку належним чином не мотивував своє рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Просить вирок скасувати і ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК із застосуванням ст.69 КК 3 роки позбавлення волі.

В іншій частині - вирок залишити без змін.

У запереченні на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 вважає її необгрунтованою і безпідставною. Просить вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши мотиви і доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.

Фактичні обставини справи та кваліфікація неправомірних дій не оспорюється прокурором у апеляційній скарзі, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного покарання обвинувачениму та безпідставності застосування положень ст.75 КК при призначенні ОСОБА_7 покарання, то вони є непереконливими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.65 КК при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Положеннями ст.75 КК встановлено право суду при призначенні покарання, в тому числі й у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, прийняти рішення про звільнення від відбування покарання, якщо з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи він дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції даних вимог закону дотримався у повній мірі.

Так, обираючи ОСОБА_7 вид і строк покарання, суд урахував як ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК є тяжким, так і дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, проживає у важких матеріальних умовах, на його утриманні батьки пенсіонери-інваліди.

Крім того, суд врахував обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття у вчиненому, визнання винуватості, а також думку потерпілого щодо призначення покарання ОСОБА_7 , добровільне відшкодування ним заподіяної шкоди, відсутність у потерпілого ОСОБА_10 претензій матеріального та морального характеру і те, що тяжких наслідків від злочину не наступило, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що судом не мотивовано рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання не відповідає дійсності, оскільки така мотивація зазначена у вироку.

При цьому суд врахував як тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину та особу винного, так і конкретні обставини справи. Зокрема те, що вчиненню ОСОБА_7 злочину передувала неправомірна поведінка потерпілого ОСОБА_10 , який, перебуваючи в нетверезому стані, затіяв скандал у господарстві обвинуваченого, та побив його батьків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Ці обставини зазначені в ухвалі Верховинського районного суду від 8 лютого 2017 року, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 за ч.1 ст.125 КК закрито за відмовою потерпілих від обвинувачення.

Крім того, в засіданні апеляційного суду встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 перебуває у родинних стосунках з обвинуваченим.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК відповідає вимогам закону, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Косівського районного суду від 2 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4