Справа № 182/1626/17
Провадження № 1-кп/0182/398/2017
У Х В А Л А
Іменем України
05.07.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2016 року за №0000939 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 286 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження №0000939 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 286 КК України. Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 липня 2017 року, включно. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому посилаючись на те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин та ризики які були враховані слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу досі наявні. ОСОБА_3 перебував у розшуку і може ухилятися від суду.

Потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підтримали заявлене прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечували і просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на наявні міцні соціальні зв`язки, а саме на те, що обвинувачений має постійне місце проживання за яким зареєстрований, перебуває у цивільному шлюбі, від якого має малолітнього сина 2014 року народження, його цивільна дружина перебуває у стані вагітності. І на даний час він є єдиною працездатною особою у родині.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011 року, „Осаковський проти України від 17.07.2014 року та ін..).

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і підставою для застосування стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину. Тому, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що настала смерть двох молодих жінок, одна з яких мала двох неповнолітніх дітей, що залишилися без материнського піклування. Суд враховує репутацію обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, допускав раніше порушення правил дорожнього руху у зв`язку з чим неодноразово притягався до адміністративної відповідальності і допустив грубе порушення ПДР України, внаслідок чого настала смерть двох молодих жінок, з місця вчинення злочину втік, перебував у розшуку і лише під час оперативно-розшукових заходів був затриманий. Тому наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду є очевидним. За таких обставин, тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, і зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції». Сааме з циз підстав суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Керуючись ч.3 ст.331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду провадження, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 01 серпня 2017 року включно.

Клопотання обвинуваченого та захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1