АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/768/17 Справа № 201/2794/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження №0000245 з апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року щодоОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, повернутий прокурору.

Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам КПК України. Зазначає, що в обвинувальному акті, зокрема у викладі фактичних обставин та при викладі обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , прокурор у стверджувальній формі зазначає, що останній вчинив злочин, враховуючи що винуватість останнього не встановлена обвинувальним вироком суду, що призвело до порушення принципу презумпції невинуватості. Крім того, у порушення вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням кожному з потерпілих. Так, в обвинувальному акті взагалі не вказано, а отже, й не встановлено, чи представляє для ОСОБА_9 , викрадена ОСОБА_8 , належна їй картка «Універсальна» ПАТ КБ «Приватбанк», матеріальну цінність, чи ні, що свідчить про не встановлення органом досудового розслідування в повному обсязі обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України. Суд, в порушення вимог закону, вдався до оцінки обставин кримінального правопорушення, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання. Вказує, що кримінальне провадження вже було розглянуто судом першої інстанції відповідно до вимог ст.349 КПК України, оскільки суд дійшов висновку про доведеність у повному обсязі вини ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину та ухвалено вирок, який був скасований судом апеляційної інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України, через часткове задоволення цивільного позову, що істотно обмежувало права потерпілої. Зазначає, що оскільки всі фактичні обставини кримінального правопорушення були вже доведені судом першої інстанції, вони вважаються преюдиціальними, а тому, повернення обвинувального акту з наведених вище підстав є необґрунтованим. Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_8 є закінченим з моменту, коли останній міг розпорядитися вкраденим майном потерпілої, а отже, обставини, на які послався суд, повертаючи обвинувальний акт, відбулися вже після вчинення злочину та знаходяться за межами його складу. Крім того, зазначає про необґрунтоване затягування судом розгляду зазначеного кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

В ч.2 ст.291 КПК України викладені вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 прокурору, на думку колегії суддів, є такими, що заслуговують на увагу.
Так, згідно з п.п.5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статі (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також, розміри шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В обвинувальному акті, згідно положень кримінального процесуального закону, викладені фактичні обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та сформульовано обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим, його дії кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України.
Таким чином, посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акту, є необґрунтованими.
Більш того, проаналізувавши та надавши оцінку обставинам вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , суд першої інстанції не врахував, що зазначені обставини підлягають дослідженню при розгляді судом кримінального провадження та не може бути визнано достатніми підставами, що перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.
З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10.08.2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, вже було повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, але ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.11.2016 року зазначену ухвалу суду скасовано та призначено новий судовий розгляд матеріалів кримінального провадження.
Так, зі змісту вищевказаної ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.11.2016 року вбачається, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 повністю відповідав вимогам ст.291 КПК України та підстав для його повернення прокурору у суду не було.
Відповідно до ст.415 КПК України висновки і мотиви апеляційного суду, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Однак, всупереч зазначеним вимогам закону, суд першої інстанції знову повернув обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 прокурору.
При цьому, посилання суду на те, що в обвинувальному акті, зокрема у викладі фактичних обставин та при викладі обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , прокурор у стверджувальній формі зазначає, що останній вчинив злочин, враховуючи що винуватість останнього не встановлена обвинувальним вироком суду, що призвело до порушення принципу презумпції невинуватості, не ґрунтується на вимогах закону.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за змістом п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином, необхідність застосування прокурором деяких слів та словосполучень у стверджувальній формі при формулюванні обвинувачення у вчиненні діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, вбачається із змісту зазначеної вище норми закону та є формою викладу суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення.

Також, застосування прокурором словосполучення «вчинив злочин» при зазначенні обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , було здійснено не у контексті визнання його винним у вчиненні злочину, що відноситься до виключної компетенції суду, а в контексті висунення йому обвинувачення.

Зазначене вказує на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про порушення принципу презумпції невинуватості при формулюванні обвинувачення ОСОБА_8 та в цілому про недотримання положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України при складанні щодо нього обвинувального акту.

Також, необґрунтованим є й посилання суду, як на підставу повернення обвинувального акту, на те, що у порушення вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням кожному з потерпілих.

Відповідно до обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , загальний розмір матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, кожному з потерпілих, встановлений та у ньому зазначений. Так, майнова шкода, завдана потерпілій ОСОБА_10 становить 213 гривень, потерпілій ОСОБА_9 1936 гривень 15 копійок, потерпілій ОСОБА_11 3 304 гривні.

Твердження ж суду про не встановлення органом досудового розслідування, чи представляє для ОСОБА_9 , викрадена ОСОБА_8 , належна їй картка «Універсальна» ПАТ КБ «Приватбанк», матеріальну цінність, чи ні, не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не перешкоджає призначенню справи до судового розгляду і може бути перевірене в судовому засіданні під час дослідження доказів.

Таким чином, недоліки, на які послався суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, не є підставою для його повернення, оскільки не позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд.

Інших підстав для повернення обвинувального акту прокурору в ухвалі суду зазначено не було.
Крім того, відповідно до ст. 338 КПК України, прокурор під час судового розгляду не позбавлений можливості змінити обвинувачення.

Зазначені положення норм процесуального законодавства судом першої інстанції не було враховано належним чином.

Також, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що обвинувальний вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2016 рокувідносно ОСОБА_8 був скасований з інших підстав, відмінних від зазначених в оскаржуваній ухвалі суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.405, 407, 415 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, прокурору - скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді: