справа № 462/4631/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

та представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Львова, заміжньої, зі середньою освітою, не працюючої, проживаючої у АДРЕСА_1 , раніше не судженої,

за ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20 червня 2015 року о 20.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у кв. АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_7 , з метою заподіяння умисного тілесного ушкодження, нанесла потерпілій декілька ударів кулаками по голові, в обличчя, пальцями рук здушувала шию потерпілої, хапала та стискувала руки потерпілої, декілька разів кинувши її на підлогу, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , свою винність у скоєному заперечила, та пояснила що 20 червня 2015 року о 20.30 год. вона прийшла в гості до ОСОБА_8 у кв. АДРЕСА_2 , однак потерпіла ОСОБА_7 почала перешкоджати їй пройти до ОСОБА_8 , внаслідок чого між ними виник конфлікт. В ході даного конфлікту вони, одна одній, наносили удари та сварились. Як конкретно почався конфлікт та хто кого першим вдарив вона не пам`ятає.

Незважаючи на заперечення своєї винності обвинуваченою суд вважає, що факт скоєння злочину та винність обвинуваченої у вчиненні злочинних дій стверджується наступними доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні про те, що 20 червня 2015 року о 20.30 год. обвинувачена прийшовши у кв. АДРЕСА_2 , в якій потерпіла проживає, одразу відштовхнула її, почала висловлюватись нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою. Внаслідок чого між ними виник конфлікт, в ході якого обвинувачена наносила їй удари руками в обличчя, по голові та здушувала шию руками. Вирвавшись вона попросила щоб її син ОСОБА_9 , який був свідком конфлікту, зателефонував до діда ОСОБА_10 та фактично прогнала обвинувачену з квартири.

Показами свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні про те, що 20 червня 2015 року, приблизно о 20.35 год., він гуляв на вулиці з внучкою, в цей час до нього зателефонував внук ОСОБА_11 та повідомив, що до них у квартру прийшла сусідка ОСОБА_12 та б`є маму. Терміново повернувшись додому він побачив, що його дочка була в істериці та розказала, що обвинувачена побила її.

Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_13 , в судовому засіданні, за участю психолога ОСОБА_14 , про те, що 20 червня 2015 року близько 20.30 год. він разом з матір`ю ОСОБА_7 та бабою ОСОБА_8 знаходився вдома у кв. АДРЕСА_2 . В цей час до них зайшла обвинувачена, яка побила маму, наносила їй удара по голові, обличчю, здушувала шию та кидала на підлогу. В той час він подзвонив дідові ОСОБА_10 з проханням терміново прийти.

Показами свідка ОСОБА_8 , в судовому засіданні, в частині пояснень з приводу того, що в ході конфлікту 20 червня 2015 року близько 20.30 год, у кв. АДРЕСА_2 , між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_7 , обвинувачена ОСОБА_6 завдавала ударів потерпілій.

Висновком судово-медичної експертизи № 937 від 22 червня 2015 року, якою чітко встановлено наявність у потерпілої ОСОБА_7 синців на голові, на шиї, на грудях, множинних синців на руках та ногах. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути 20 червня 2015 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Судово-медичних даних про утворення тілесних ушкоджень у потерпілої внаслідок одноразового падіння на площину немає. Щодо вказаного висновку експерта, сторонами кримінального провадження жодних заперечень не висловлювалось.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25 червня 2016 року, в ході якого ОСОБА_7 чітко та послідовно відтворила обставини конфлікту між нею та обвинуваченою ОСОБА_6 .

Суд відхиляє заперечення захисника ОСОБА_4 щодо неналежності вказаного доказу, оскільки ним не наведено суду жодних фактичних даних та доказів з приводу його неналежності та порушень при проведенні вказаного слідчого експерименту.

Оцінюючи покази потерпілої та свідків, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються іншими доказами.

Показання свідка ОСОБА_8 , даними в с судовому засідання, в частині пояснень, що 20 червня 2015 року близько 20.30 год, у кв. АДРЕСА_2 потерпіла ОСОБА_7 накинулась на обвинувачену та така була змушена захищатись, суд до уваги не бере, оскільки свідок не змогла пояснити, яким чином потерпіла накинулась на обвинувачену, які саме дії при цьому вчинила та вказані показання є загальними і неконкретними.

Заперечення своєї винності обвинуваченою ОСОБА_6 суд відхиляє, оскільки вони спростовуються об`єктивними доказами у справі, є способом захисту обвинуваченої та мають мету переконати суд у непричетності обвинуваченої до скоєного злочину та уникнення нею відповідальності за скоєне. Окрім того, в судовому засіданні, сама обвинувачена ОСОБА_6 ствердила, що 20 червня 2015 року о 20.30 год, у кв. АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з потерпілою таки наносила їй удари.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння злочину та винність обвинуваченої у вчиненні злочинних дій доведені повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки вона завдала потерпілій ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, а саме завдання потерпілій тілесних ушкоджень, особу обвинуваченої, яка раніше не суджена, позитивно характеризуються за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання відсутні, тому покарання обвинуваченій слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді штрафу, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 1000,00 грн. завданої моральної шкоди, оскільки потерпілій нанесено моральну шкоду, яка полягає у порушенні нормальних життєвих зв`язків, стресі, пов`язаному з фізичними стражданнями, що за характером та тривалістю відповідає такому розміру.

Керуючись ст.ст. 321, 323-324 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та обрати їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень 00 копійок.

Стягнути із засудженої ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 1000 /одну тисячу/ гривень 00 копійок завданої моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1