Ухвала
іменем україни
13 грудня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів: при секретаріОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора в режимі відеоконференції захисникаОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_6 на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 22 червня 2015 року в кримінальному провадженні № 0000692 щодо
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тараса Шевченка та жителя АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.

Вирішено питання щодо речових доказів.

За обставин, детально викладених у вироку суду,ОСОБА_7 визнано винуватим у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством небезпечним для життя і здоров`я, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.
Так, 30 жовтня 2014 року приблизно о 01.00 год. неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, проникли на подвір`я будинку на АДРЕСА_2 , де, взявши із собою металеві трубу та арматуру, в приміщенні літньої кухні напали на господаря домоволодіння ОСОБА_8 та побили останнього, вимагаючи віддати їм гроші. Під час нападу засуджений та його спільник заподіяли ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а також заволоділи майном потерпілого загальною вартістю 4685 грн.

У касаційній скарзі захисник ставить питання про зміну судових рішень у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості. Просить пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК та звільнити від його відбування на підставі статей 75, 104 КК. Вважає, що судами не достатньо враховано пом`якшуючі покарання обставини, позитивні данні, що характеризують засудженого, а також залишено поза увагою факт втягнення неповнолітнього засудженого до вчинення кримінального правопорушення іншою особою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення скарги та просив залишити судові рішення без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 187 КК в касаційному порядку не оспорюється.
Доводи, викладені у касаційній скарзі захисника, про те, що призначене засудженому покарання є несправедливим унаслідок суворості, колегія суддів вважає непереконливими.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки та дані про особу винного, навів у вироку мотиви прийнятого рішення.
Також судом враховано ті дані й обставини, на які є посилання в касаційній скарзі, а саме: щире каяття засудженого, його неповнолітній вік, активне сприяння розкриттю злочину, задовільну характеристику за місцем проживання.
У той же час, суд взяв до уваги зухвалий характер та спосіб вчинення злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, що вказує на підвищену суспільну небезпечність діяння ОСОБА_7 .
З огляду на сукупність цих обставин, суд призначив покарання засудженому у виді позбавлення волі у розмірі близькому до мінімального.
Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, обґрунтовано залишив вирок місцевого суду без зміни, зазначивши в ухвалі підстави прийняття такого рішення, а стосовно доводів апеляції захисника засудженого, аналогічних доводам його касаційної скарги, наведено відповідні мотиви їх необґрунтованості, з чим погоджується й колегія суддів. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Таким чином, покарання засудженому призначено відповідно до вимог закону і воно за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для пом`якшення покарання та звільнення від його відбування на підставі статей 75, 104 КК, як про це ставиться питання у касаційній скарзі захисника, не вбачається.
Керуючись статтями 433436 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

п о с т а н о в и в:

Вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 22 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3