Провадження № 1-кп/520/606/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004926 від 25.09.2015 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого за наймом, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 25 вересня 2015 року близько 00.10 години, знаходячись біля кафе-бару «Брізмарін» по вул. 16 станція Великого Фонтану, 3 м. Одесі, з метою особистої наживи, маючи корисний умисел на викрадення чужого майна, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_4 таємно викрав зі столу вказаного кафе-бару мобільний телефон «іPhone-5» потерпілого ОСОБА_5 , вартістю 5500 гривень, чорного кольору, однак, був помічений потерпілим та утримуючи викрадене майно почав втікати з місця скоєння злочину, не реагуючи на крики та спроби потерпілого його наздогнати, тим самим відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_5 , спричинивши матеріальний збиток на суму 5500 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, грабіж, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що знаходячись 25.09.2015 року у барі «Брізмарін» по необдуманості вирішив викрасти мобільний телефон «іPhone-5», який лежав на столі, та в цей час його замітив власник телефону - потерпілий, почав бігти за ним і кричати, після чого він, обвинувачений ОСОБА_4 , поклав викрадений телефон на підлогу та побіг далі. Просить суд суворо його не карати, так як він зробив для себе належні висновки, працює та щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, його вина доведена дослідженими судом письмовими матеріалами кримінального провадження, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця та обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.09.2015 року від ОСОБА_5 ,

- протоколом огляду речових доказів від 25.09.2015 року з фототаблицею, згідно якому було оглянуто мобільний телефон марки «IPhone-5» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 .
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

При встановлених обставинах, повно, всесторонньо та об`єктивно оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, повністю доведена у судовому засіданні і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання ним провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого правопорушення. Також суд враховує відсутність у ОСОБА_4 судимостей та відсутність претензій до обвинуваченого зі сторони потерпілого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає доцільним і можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у дохід держави, бо це покарання є необхідним для виправлення обвинуваченого.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Пов`язаних з проведенням судових експертиз процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України немає.
На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речовий доказ вважати повернутим за належністю потерпілому.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1