Справа № 308/8385/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 14.09.2016 якою кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит, Луганської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України , одружений , непрацюючий, не судимий

закрито та звільнено обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України на підставі п.2,ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов залишено без розгляду.

Згідно ухвали , визнано доведеним , що ОСОБА_6 08.08.2013 року , приблизно о 22:00 годині , знаходячись на терасі піцерії Дон Густо , що розташоване на проспекті Свободи , 52-а в місті Ужгороді , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння , умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово із раніше знайомим ОСОБА_7 , наніс останньому один удар по обличчю келихом з-під пива, об`ємом 0,5 літра, який тримав у руці , чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта СМЕ № 791 від 03.09.2013 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, вкладаються у час пригоди, яка відбулася 07.08.2013 року і виникли по ударному механізму дії.

Ухвала мотивована тим, що обвинувачений подав клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України , оскільки вчинений ним злочин класифікується як злочин невеликої тяжкості і з моменту його вчинення пройшло понад три роки і за цей час він нових злочинів не вчинив та до кримінальної відповідальності не притягувався. Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості , з дня вчинення злочину минуло три роки , останній до закінчення строку не вчинив нового злочину та подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності , то суд прийшов до висновку , що таке клопотання підлягає до задоволення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 порушує питання про скасування судового рішення та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження. Вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Зазначив, що будь-яких належних та допустимих доказів у підтвердження висновків суду про виникнення між потерпілим та обвинуваченим неприязних стосунків і конфліктної ситуації не здобуто та такі у матеріалах кримінального провадження відсутні. Таким чином, апелянт прийшов до висновку про помилкову кваліфікацію діянь обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України і необхідності кваліфікації дій за ст.296 КК України , оскільки ОСОБА_6 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства , що супроводжувалося особливою зухвалістю. Про помилковість кваліфікації діянь обвинуваченого вказував як на досудовому розслідуванні так і під час підготовчого судового засідання, де підлягають розгляду такі скарги. Таким чином суд у підготовчому судовому засіданні допустив порушення , прийнявши до розгляду обвинувальний акт у якому було суперечливо викладено встановлені фактичні обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та потерпілого на обґрунтування доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого , який вказав на обґрунтованість рішення суду першої інстанції, промову прокурора, який вказав , що апеляційна скарга підлягає до задоволення, перевіривши та дослідивши матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Вимогами ч. 1, ч. 3 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Згідно ч. 4 ст. 370 КПК України вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до вимог ст.286 КПК України якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ч.2 ст. 288 КПК України суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
При цьому суд, з урахуванням вимог ст. 287 КПК України повинен перевірити докази , які підтверджують факт вчинення особою кримінального правопорушення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та продовжує судове провадження в загальному порядку.
Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства в повному обсязі не дотримався.
Так, отримавши клопотання обвинуваченого закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, суд невідкладно розглянув таке клопотання та заслухав думку потерпілого з цього приводу, однак, жодних дій по перевірці наявності доказів , які підтверджують факт вчинення особою кримінального правопорушення, правильність встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію не здійснив .
Таким чином колегія суддів прийшла до висновку про порушення судом вимог ст. 287,288 КПК України , що призвело до порушення прав потерпілого та обвинуваченого.
Одночасно колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що при складанні обвинувального акту органом досудового розслідування не додержано вимог закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації діянь. Обставини, які , відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні викладено не чітко і не конкретно, що призвело до нечіткого формулювання обвинувачення в частині спрямованості умислу обвинуваченого мети та мотиву його діянь.
При цьому суд звертає увагу , що важливим є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення , оскільки їх правильне та повне відображення має вирішальне значення не тільки для аргументації висновків слідчого , але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та реалізації прав обвинуваченого та потерпілого. Фабула обвинувачення є фактично моделлю вчиненого злочину , а юридичне формулювання обвинувачення є його правовою моделлю.
Що стосується обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні , то наведені у ньому фактичні дані в своїй сукупності не дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення , що не уможливлює зіставлення фактичної складової обвинувачення з його правовою кваліфікацією (правовою моделлю).
Апеляційний суд прийшов до висновку , що неконкретність та неповнота викладення фактичних обставин в обвинувальному акті викликає сумнів щодо викладеного обвинувачення.
Згідно п.3 ч.1, ч.2 ст. 409 КПК України , підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону .
Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення .
При цьому, конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.
Колегія суддів вважає , що встановлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення процесуального закону є істотними , оскільки торкаються прав та законних інтересів як потерпілого так і обвинуваченого , які перешкодили суду повно і всебічно розглянути провадження і вплинуло на постановления законного й обґрунтованого судового рішення, а тому ухвала підлягає до скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Згідно ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами частини другої статті 412 цього Кодексу.
При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи , ретельно перевірити доводи апелянта , дати відповідну оцінку доказам в їх сукупності та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407,409, 412 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити .

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 14.09.2016 року про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності - скасувати, а матеріали кримінального провадження на правити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: