Справа № 202/5293/17
Провадження № 1-кс/202/1598/2017
УХВАЛА

14 серпня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
14 серпня 2017 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 11.08.2017, близько 18:00 години, невстановлені особи з приміщення гаражу, тобто з іншого приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрала чуже майно, та демонтували каркас вказаного гаражного приміщення, яке належить ОСОБА_5 . Сума збитку встановлюється. 11.08.2017 року в період часу з 19:00 до 19:10 було проведено огляд автомобіля марки «ГАЗ Газель» д/н НОМЕР_1 , яким користувались на місці вчинення злочину, гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При огляді кузова автомобіля було виявлено наступні речі: металобрухт, балони з вуглецем та газорізи по металу. 12.08.2017 року відомості про дану подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001644 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Після проведення огляду автомобіль вилучено до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння буд. 6.
Враховуючи те, що є достатні підстави вважати, що автомобіль марки «ГАЗ Газель» д/н НОМЕР_1 , який був у користуванні гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , було використано як засіб вчинення кримінального правопорушення, а саме для перевезення викраденого майна - каркасу гаражного приміщення, яке належить гр. ОСОБА_5 , що мало місце 11.08.2017 року по вул. Донецьке Шосе № 166к у м. Дніпро.
У зв`язку з чим, для запобігання наслідків, передбачених ст. 170 КПК України, просив накласти арешт на на автомобіль марки «ГАЗ Газель» д/н НОМЕР_1 , металобрухт, балони з вуглецем та газорізи які були у користуванні гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
У судовому засідання слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.
Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату та час засідання повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України неявка власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого приходить до наступного висновку.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, вважаю що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки слідчим не доведено наявність підстав передбачених КПК України для накладання арешту на майно.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170, 171, 173, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001644, зареєстрованому в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань 12.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1