Справа №709/3/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 березня 2017 року смт. Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000022, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився у с. Воронинці Чорнобаївського району Черкаської обл. та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше несудимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 6 листопада 2016 року близько 20:00, перебуваючи в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, умисно, таємно, з корисливих мотивів, протиправно, шляхом вільного доступу, задля особистого збагачення, вчинив крадіжку пластикової картки «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою її подальшого використання у злочинних цілях, а саме заволодіння грошовими коштами.
При цьому банківська картка є різновидом офіційних документів відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність».
Обвинувачений ОСОБА_3 8 листопада 2016 року, маючи єдиний умисел на вчинення крадіжки грошей з пластикової картки «Ощадбанк» за № НОМЕР_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_5 , в період часу з 09:00 до 10:00, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом використання вказаної пластикової картки «Ощадбанк» за
№ НОМЕР_2 через банкомат, що розташований у с. Мельники Чорнобаївського району Черкаської області, після введення відомого йому пін-коду, отримував доступ до валютних операцій з грошовими коштами, що знаходились на банківському рахунку потерпілої
ОСОБА_5 , та у подальшому, не перевіряючи балансу на картці, 5 разів здійснив функцію зняття грошових коштів з картки у сумі по 200,00 (двісті гривень 00 копійок) гривень. Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 незаконно заволодів належними потерпілій ОСОБА_5 грошовими коштами на загальну суму 1000,00 (одна тисяча гривень 00 копійок) гривень, чим спричинив шкоду останній на вказану суму.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 , що виразилися у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 185 КК України.
Суд визнає доведеним вказане формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, та погоджується з кваліфікацією органом досудового слідства дій обвинуваченого
ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України.
У даному кримінальному провадженні 24 січня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення згідно з вимогами

ст. 468 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про примирення потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за

ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно з угодою про примирення обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях (злочинах) і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти розслідуванню кримінального провадження; відшкодувати потерпілій ОСОБА_5 завдані матеріальні збитки у сумі

1000,00 (одна тисяча гривень 00 копійок) гривень до 1 березня 2017 року.

Сторони угоди про примирення також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 : за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком

1 (один) рік, що при складанні покарань відповідно до ст. 72 КК України відповідає 6 (шести) місяцям позбавлення волі; за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України визначили остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 сторони погодили звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік і згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати останнього періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Крім того, потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення і окремо умисного невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив її затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про примирення покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання. Додатково повідомила, що взяті на себе відповідно до угоди про примирення зобов`язання в частині відшкодування матеріальних збитків у розмірі 1000,00 (одна тисяча гривень 00 копійок) гривень обвинувачений ОСОБА_3 виконав вчасно та у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_3 у відкритому підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про примирення та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про примирення зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 185 КК України є правильною. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, що в силу вимог

ч. 3 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди про примирення є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 , активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 185 КК України, та затвердження угоди про примирення.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 129, 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення від 24 січня 2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення від 24 січня 2017 року покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік, що при складанні покарань відповідно до ст. 72 КК України відповідає 6 (шести) місяцям позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язкиперіодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені частинами 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази, а саме виписку з банківської картки «Ощадбанк», що приєднана до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених

частинами п`ятою-сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1