Єдиний унікальний номер 234/1710/17
Номер провадження 11-кп/775/561/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 21.03.2017р., яким обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Краматорську Донецької області, та проживає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 21.03.2017р., обвинуваченого ОСОБА_5 ( далі-обвинуваченого ) визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.

Обвинуваченого визнано винуватим у тому, що він 03.01.2017р. приблизно о 20:00 год. знаходився за місцем свого мешкання, у АДРЕСА_1 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 та їх знайомими ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_11 , ( далі-потерпілого) де вони разом вживали спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв, перебуваючи у спальній кімнаті вказаної вище квартири, між обвинуваченим та потерпілим на грунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої у обвинуваченого виник злочинний умисел, спрямований на умисне позбавлення життя потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя іншої людини, обвинувачений пройшов до вітальної кімнати, де взяв на ліжку під подушкою кухонний ніж та пройшов у спальну кімнату. Перебуваючи у спальній кімнаті обвинувачений підійшов до потерпілого, який стояв біля ліжка, та утримуючи ніж в правій руці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті, та бажаючи їх настання, без будь-яких вагань з метою умисного протиправного спричинення смерті потерпілому, умисно наніс потерпілому один удар лезом ножа в область життєво важливого органу, а саме грудної клітини зліва.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер на місці.

На зазначений вирок суду обвинуваченим ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій він:

-зазначає, що вирок відносно нього є несправедливим, оскільки при призначенні йому покарання судом не враховано пом`якшуючі покарання обставини, а саме активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї винуватості, та надання згоди на розгляд справи в порядку ст. 349 ч.3 КПК України;

-вказує, що він не несе потенційної загрози суспільству та прохає врахувати той факт, що він вперше вчинив кримінальне правопорушення, його щире каяття, активне сприяння слідству, визнання своєї винуватості у повному обсязі, надання згоди на спрощене судочинство та змінити вирок суду в частині призначення йому покарання, призначивши йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 115 ч.1 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги, прохав залишити вирок суду без змін, думку обвинуваченого та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та прохали її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого за таких підстав.

Як видно з апеляційної скарги обвинуваченого фактичні обставини справи та кваліфікація його дій за ст. 115 ч.1 КК України не оскаржуються, він не згодний тільки з призначеним йому покаранням, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок Краматорського міського суду Донецької області від 21.03.2017р. тільки в межах апеляційних вимог.

Покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_5 , на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Так, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання у межах установлених у санкції ст. 115 ч.1 Особливої частини Кримінального Кодексу України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

При цьому суд на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, визначив ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, при цьому врахував індивідуальний її ступінь та дав її оцінку у вироку.

Також при призначенні обвинуваченому покарання суд врахував особу обвинуваченого, а саме те, що він формально характеризується за місцем мешкання, а саме негативно, вчинив особливо тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліках в диспансерах м. Краматорська Донецької області не перебуває, а також обставину, що пом`якшує його покарання визнання своєї винуватості, щире розкаяння у скоєному, та обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд не врахував як обставини, що пом`якшують його покарання визнання ним винуватості у вчиненні злочину, є необґрунтованими, оскільки зазначена обставина була врахована судом при призначенні йому покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд не врахував, як обставину, що пом`якшує його покарання активне сприяння розкриттю злочину то вони, на думку колегії суддів, також є неспроможними, оскільки, як видно з матеріалів кримінального провадження сприяння у розкритті злочину з боку обвинуваченого хоч й було, але воно не виражалось в його активних діях.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, на думку колегії суддів істотно не впливають на ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд не врахував, надання ним згоди на розгляд справи в порядку ст. 349 ч.3 КПК України, то колегія суддів розцінює їх, як надумані, оскільки кримінальне провадження відносно обвинуваченого не розглядалось в порядку ст. 349 ч.3 КПК України, що підтверджується відповідним записом на технічному засобі фіксування кримінального провадження та журналом судового засідання.

Враховуючи наведене вище, а також той факт, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, обставини й спосіб вчинення злочину, форму вини, мотиви і мету, тяжкі наслідки, що настали, враховуючи те, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений, колегія суддів вважає, що суд законно та обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні йому таких виду та міри покарання, які призначені йому за оскаржуваним вироком, та що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, та підстав для пом`якшення покарання не вбачається.

Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про призначення йому мінімального покарання, передбаченого санкцією ст.115 ч.1 КК України є необґрунтованими.

Таким чином, вирок суду першої інстанції відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим в частині призначення обвинуваченому покарання.

Крім того, на підставі ч.5 ст. 72 КК України колегія суддів зараховує обвинуваченому ОСОБА_5 , до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 04.01.2017р. по 20.06.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі, тобто 168 днів х 2 = 336 днів, та до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017р. по 18.07.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за один день позбавлення волі, а саме 28 (двадцять вісім ) днів, а всього 336 +28 = 364 ( триста шістдесят чотири ) днів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376 ч.2, 405, 407, 418 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 21.03.2017р., яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років, залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 21.03.2017р., яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років залишити без змін.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 04.01.2017р. по 20.06.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі, а саме 336 (триста тридцять шість) днів та до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017р. по 18.07.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за один день позбавлення волі, а саме 28 (двадцять вісім ) днів, а всього 364 ( триста шістдесят чотири ) дні.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: