Номер провадження 11-кп/788/182/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №597/10754/16к за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1

раніше судимий, останній раз 20.10.2016р. Апеляційним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.71,72 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки та 850 грн. штрафу який виконувати самостійно,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2016 року, в якій він просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_7 засуджений цим вироком та за вироком Апеляційного суду Сумської області від 20 жовтня 2016 року, шляхом часткового складання покарань у виді обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на два роки шість місяців. Покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн., виконувати окремо. На підставі ч.4 ст.70 КК України повністю зарахувати відбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 20 жовтня 2016 року в строк остаточного призначеного покарання за цим вироком. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Даним вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, за який ОСОБА_7 засуджений цим вироком, та за вироком Апеляційного суду Сумської області від 20 жовтня 2016 року, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено покарання у виді обмеження волі на строк два роки шість місяців та 850 грн. штрафу.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 09 грудня 2016 року включно.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 263,88 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України та доведеності вини ОСОБА_7 , вважає вважає, вирок суду таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з допущеним судом неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, посилається на те, що судом першої інстанції не зазначено, що покарання у виді штрафу необхідно виконувати самостійно та в строк покарання не було зараховано строк часткового відбутого покарання обвинуваченим за попереднім вироком Апеляційного суду Сумської області.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні таємного викрадення чужого майна, повторно, за наступних обставин.

25 квітня 2016 року приблизно 20 години ОСОБА_7 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_10 у кімнаті, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, взяв зі столу шкатулку, в якій були два мобільні телефони «Samsung GT- С3322», вартістю 563грн. та «Nokia 206» вартістю 495грн. та викинув через вікно. Після цього, покинувши квартиру, ОСОБА_7 забрав під вікном шкатулку, з мобільними телефонами, зник з місця вчинення злочину, а телефонами розпорядився на власний розсуд.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника та пояснення обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги прокурора, потерпілу, як покладалася на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за обставин викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковані правильно.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, визначаючи обвинуваченому остаточне покарання за ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Апеляційного суду Сумської області від 20 жовтня 2016 року, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначив покарання у виді обмеженні волі та штрафу, не вказавши, що покарання у виді штрафу слід виконувати самостійно, що суперечить вимогам ч.3 ст.72 КК України, із якої вбачається, що основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Погоджується колегія суддів і з доводами апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні щодо необхідності зарахування у строк відбування покарання ОСОБА_7 відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до інформації, викладеної у листі Конотопського виправного центру управління державної пенітенціарної служби України в Сумській області (№ 130) від 19 грудня 2016 року за № 3/3398, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в цьому центрі з 21 листопада 2016 року за попереднім вироком суду, який відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання було приєднано до оскаржуваного вироку від 09 грудня 2016 року (арк. пр.81).

За цих підстав слід зарахувати у строк покарання відбуту частину покарання за попереднім вироком відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України.

Проте, колегія суддів не погоджується з доводами прокурора про необхідність скасування вироку та ухвалення нового вироку, виходячи з того, що ст.420 КПК України передбачено виключний перелік підстав, за наявності яких апеляційний суд має право ухвалити свій вирок, та в апеляційній скарзі прокурора жодна з передбачених вказаним законом підстав не наводиться. З огляду на це, колегія суддів не має підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок суду у разі, якщо його зміна не погіршує становища обвинуваченого.

Враховуючи викладене, та те, що прокурор не просить призначити обвинуваченому більш суворе покарання, колегія суддів вважає, що вирок суду необхідно змінити, а не скасувати, в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, частково задовольнивши таким чином апеляційні вимоги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до призначеного судом покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, ОСОБА_7 , шляхом часткового складання покарання у виді обмеження волі призначеного за цим вироком, та покарання у виді обмеження волі, призначеного за вироком Апеляційного суду Сумської області від 20 жовтня 2016 року, остаточно визначити до відбування покарання у виді обмеження волі строком на два роки шість місяців, та покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який виконувати самостійно.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 відбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 20 жовтня 2016 року, з 21 листопада 2017 року по 08 грудня 2017 року.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4