У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000134 від 28.09.2016 року, про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
01 грудня 2016 року старший слідчий ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту на речі, які були вилучені в ході обшуку від 30.11.2016 року, за адресою: м. Одеса, вул. Хаджибейська дорога, 315/1, мотивуючи наступним.

Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000134 від 28.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи підприємств, які здійснюють перевалки вантажів на території Одеської області, які діючи умисно, протягом 2015-2016 рр., ухилилися від сплати податків понад 3,5 млн. грн., що є коштами у особливо великих розмірах.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що на території земельної ділянки за адресою м. Одеса, Хаджибейська дорога, 38 знаходяться промислові потужності, які використовуються для виготовлення товару «Олія соняшникова». Власником вищезазначеної ділянки виступає ТОВ «Євроолеогрупп» (код за , зареєстроване ДПІ у Малиновському р-ні м. Одеси) офісне приміщення знаходиться за адресою: м. Одеса, Хаджибейська дорога, 315/1. Вироблений за вищевказаною адресою продукт в подальшому реалізується на підприємства реального сектору економіки, без відповідних відображень у бухгалтерській та податковій звітності. Сировина для виготовлення олії придбається за готівкові кошти, так без відповідного відображення у податковій звітності.

На підприємстві ТОВ «Євроолеогрупп» у експлуатації знаходиться вантажні автотранспортні засоби, один з яких із номерами: НОМЕР_1 . Вантажівки виконують регулярні перевозки виготовленого масла соняшника до перевалочних комплексів, які знаходяться на території обслуговування Одеської митниці ДФС. При проведенні перевезень товару використовуються товарно-транспортні накладні в яких містяться неправдиві відомості, а саме у графі вантажовідправник та вантажоодержувач, які в подальшому замінюються на інші. У підроблених документах виробником «Олії соняшникової» зазначається ТОВ «Оілпродакшен» (код за ) зареєстроване у Кіровоградській ОДПІ в якості платника ПДВ. За результатами аналізу податкових накладних зареєстрованих у базі «Єдиний реєстр податкових накладних», жодних операцій по наданню послуг з переробки соняшника між вказаним підприємством та ТОВ «Євроолеогрупп» не встановлено.

Так, встановлено, що ТОВ «Євроолеогрупп» веде господарську діяльність в офісному приміщенні, розташованому за податковою адресою підприємства, а саме:м. Одеса, Хаджибейська дорога, 315/1. За вказаною адресою, розташований офіс даного підприємства в якому перебуває первинна бухгалтерська документація, чорнові записи, електронні інформаційні системи або їх частини (у тому числі комп`ютерна техніка, серверне обладнання), чорнові записи та інші речі, які мають доказове значення для досудового розслідування даного кримінального провадження.

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що вилучені документи та комп`ютерна техніка є речовими доказами у кримінальному провадженні і стосовно них будуть призначені експертизи, та на даний час є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою забезпечення його відчуження, знищення чи пошкодження.

До судового засідання слідчий чи прокурор не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були належним чином повідомлені. Причини неявки суд не повідомили.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали клопотання про накладення арешту, прийшов до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя зобов`язаний врахувати не тільки наявність правової підстави для накладення арешту на майно, а і наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В даному випадку, слідчим суддею не вбачається підстав для накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки слідчим не доведено наявності ризиків, що вказана документація фактично діючого підприємства та його комп`ютерна техніка може підлягати зміні, знищенню чи втраті. Крім того, слідчий суддя враховує негативні наслідки, які можуть мати місце у випадку накладенні арешту на майно підприємства, що може спричинити неправомірне зупинення робочого процесу та перешкоджання здійсненню підприємницької діяльності. Таким чином, задоволення клопотання за наведених умов, буде суперечити завданням, покладеним на слідчого суддю у кримінальному провадженні, який зобов`язаний здійснювати у порядку передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, крім того, ніхто не може бути позбавлений права власності, в тому числі і права користування своєю власністю, окрім як на підставі рішення суду, прийнятого у передбаченому законом порядку, тому клопотання слідчого про арешт вилученого майна, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В :
У задоволенні старшого слідчого першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000134 від 28.09.2016 року, про накладення арешту на майно відмовити.

Вилучені під час обшуку 30.11.2016 року, за адресою: АДРЕСА_1 документи та речі підлягають негайному поверненню.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя:

05.12.2016