справа № 208/2453/17
№ провадження 1-кп/208/373/17
Вирок
Іменем України
27 липня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Адамівка, Криничанського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.07.2010 року Баглійським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до позбавлення волі на термін 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки.
- 09.02.2011 року Баглійським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на термін 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано 6 місяців по вироку суду Баглійського району від 23.07.2010 року до відбуття визначено 4 роки позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 08.08.2013 року з Синельнівської колонії № 94.
- 03.03.2014 року Баглійським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на термін 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання по вироку суду Баглійського району від 09.02.2011 року до відбуття визначено 2 роки позбавлення волі, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, повторно, в ніч з 01.03.2017 року на 02.03.2017 року, приблизно о 02:30 год. ночі, ОСОБА_4 , проходячи по вул. Спортивній в місті Кам`янське на одному із під`їздів будинку побачив металеві двері, які лежали біля під`їзду будинку та належали потерпілій ОСОБА_6 , після чого у останнього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , підійшов до під`їзду будинку АДРЕСА_2 та цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що своїми діями здійснює викрадення чужого майна, таємно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, взяв металеві двері, які знаходилися біля під`їзду вказаного будинку, тим самим таємно заволодів чужим майном та отримавши реальну змогу розпоряджатись ним, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 1 620,00 грн.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що 01.03.2017 року, вночі, йшов по вул. Спортивній в напрямку руху 4-го трамваю, в одному з під`їздів побачив відкриті металеві двері, зняв їх та сдав у пункт прийому металобрухту. Під час вчинення зазначених дій його ніхто не бачив.
Потерпіла ОСОБА_7 надала суду заяву, в якій прохала у зв`язку з її виїздом за межі міста провести судовий розгляд за її відсутності. На показах, наданих під час досудового розслідування наполягає, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не бажає.
Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненного повторно, встановлена і доведена і його дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 185 КК України.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 66 КК України, судом не встановлені.
При призначені покарання ОСОБА_4 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, відсутність скарг за місцем проживання, перебування обвинуваченого на обліку лікаря-нарколога, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення та попередження нових злочинів з його сторони є покарання, пов`язане з позбавленням волі.
При прийнятті рішення щодо призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі суд також приймав до уваги досудову доповідь, формалізовану інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 від 23.06.2017 року, складену фахівцем з питань соціальної роботи з суб`єктами пробації Кам`янського міського відділу органу пробації ОСОБА_8 .
Зазначена доповідь містить висновок, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історії правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, уповноважений орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.
На думку уповноваженого органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю за ОСОБА_4 в умовах ізоляції.
При обчисленні покарання, слід враховувати невідбуте покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.03.2014 року.
По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_4 даним вироком суду, частково приєднати невідбуту ним частину покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.03.2014 року у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити за сукупністю вироків покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його затримання, а саме з 25.04.2017 року, та, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання, призначеного даним вироком суду, строк попереднього ув`язнення з 25.04.2017 року по 21.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 22.06.2017 року до набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість судово-товарознавчої експертизи № 1613-17 від 07.04.2017 року у сумі 198,00 (сто дев`яносто вісім) гривень.
Речовий доказ, а саме вхідні металеві двері сірого кольору, здані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити у потерпілої.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1