Справа № 357/6746/16-к
У Х В А Л А
17 червня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , за участі прокурора Білоцекрівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Білоцерківської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення злочину прокурором ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
15.06.2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Білоцерківської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення злочину прокурором ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 366 КК України. В своїй скарзі скаржник просить суд зобов`язати керівника Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 прийняти та зареєструвати заяву про вчинення злочину в ЄРДР та розпочати досудове розслідування по факту фальсифікації доказів по кримінальному провадженні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

Скаржник в суді скаргу підтримав за викладених у ній обов`язків та пояснив, що, на його думку, прокурором подано до суду сфальсифікований доказ, а саме роздруківку, що знаходиться на а.с. 79 тома 3 кримінального провадження № 1-кп/357/9/16; 357/10938/14-к. При ознайомленні з матеріалами кримінального провадження під час досудового розслідування ним було відкопійовано дану роздруківку і адресою базової станції в його копії зазначено ОСОБА_7 , а в матеріалах кримінального провадження «м. Біла Церква». Також зазначив, що 30.05.2016 року подав до Білоцерківської місцевої прокуратури заяву про вчинення злочину, відповіді на разі не отримав.

Прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги та вказував, що скаржник ОСОБА_3 подав до суду скаргу навіть не отримавши відповіді від Білоцерківської місцевої прокуратури.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що в томі 3 на а.с. 79 кримінального провадження № 1-кп/357/9/16; 357/10938/14-к за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 190 КК України міститься роздруківка базової станції (додаток до опису протоколу тимчасового доступу до речей від 23.06.14) завірена слідчим ОСОБА_8 , в які й у колонці «адреса базової станції» вказано «Киевская обл., г. Белая Церковь». Скаржник зазначає, що у копії роздрукіки базової станції у колонці «адреса базової станції», відкопійованій ним під час досудового розслідування вказано « ОСОБА_9 ».

Оглянувши матеріали скарги, том 3 кримінального провадження № 1-кп/357/9/16; 357/10938/14-к, вважаю, що роздруківці базової станції поданій прокурором до суду, належним чином завірена слідчим ОСОБА_8 , буде надана відповідна оцінка судом при прийнятті остаточного рішення суду.

Ч. 2 ст. 366 КК України передбачає кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Тому суд вбачаю в діях прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ознаків злочину, передбачених ч. 2 ст. 366 КК України.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає і в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Білоцерківської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення злочину прокурором ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 366 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1