АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2454/16 Справа № 175/3220/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001031 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду як необґрунтовану і невмотивовану в частині підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , та постановити нову ухвалу про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги мотиви, викладені в постанові прокурора про відмову від підтримання державного обвинувачення, які вказують на непричетність ОСОБА_7 до факту смерті ОСОБА_9 .

Вважає, що суд не врахував покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтвердили факт перебування ОСОБА_7 в іншій частині м. Дніпропетровська; свідка ОСОБА_13 , яка засвідчила факт перебування потерпілого ОСОБА_9 без тілесних ушкоджень; покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які спростовують покази свідка ОСОБА_16 щодо її знаходження у місті конфлікту між обвинуваченим і потерпілим.
Також суд не прийняв до уваги, що згідно із висновком № 98 від 05 серпня 2014 року комісійної судово-медичної експертизи і висновком № 8д від 12 січня 2015 року додаткової комісійної судово-медичної експертизи - механізм спричинення тілесних ушкоджень виключає можливість їх виникнення при обставинах, які відтворені ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту; характер ран та медико - криміналістичне дослідження вказує, що предмет мав жорстку конструкцію, контактуюча поверхня якого можливо сплощена або сплощено - випукла, прямокутної або близької до прямокутної форми, відповідно до висновків молекулярно-генетичних експертиз, належність крові, зразок якого було вилучено у місці, зазначеному свідком ОСОБА_16 загиблому ОСОБА_9 - повністю виключається, та у піднігтьовому вмісті рук трупа ОСОБА_9 відсутні ДНК ОСОБА_7 .
Крім того, всі докази у провадженні були вже досліджені, речові докази оглянуті, свідки та експерти опитані, вирішені по суті всі наявні у сторін клопотання, будь-які додатково здобуті докази до суду від сторони обвинувачення не надходили, знаряддя вбивства - не було знайдено, що виключає можливість для отримання будь-яких інших доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 .
Вважає, що суд першої інстанції лише обмежився формальним викладенням змісту обвинувального акту та в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України не зазначив встановлених ним фактів і обставин, та тих, на які послався в своїй постанові прокурор, як на встановлені (доведені); не дав своєї оцінки дослідженим в ході судового слідства доказам, у тому числі не зазначив правову позицію суду - чи погоджується суд із наданою прокурором оцінкою певних доказів як таких, що спростовують висунуте ОСОБА_7 обвинувачення, а також не вказав мотивів неврахування окремих доказів, на які вказав прокурор як на суперечливі; не зазначив позицію суду - чи погоджується суд із викладеним прокурором висновком, що «решта зібраних у провадженні доказів також не підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчиненого злочину» та у зв`язку з цим не зробив правовий висновок чи свідчать викладені прокурором обставини про наявність підстав для закриття провадження, які передбачені п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року кримінальне провадження № 0001031 від 08 квітня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення, також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що 06 квітня 2013 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, точний час органом досудового розслідування невстановлений, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля магазину по АДРЕСА_3 разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , з якими розпивав спирті напої, де у нього після конфлікту з останнім, раптово виник умисел, спрямований на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень.

З цією метою ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_9 і умисно наніс йому один удар кулаком в область лобної частини голови, від якого останній, падаючи, вдарився обличчям об край металевого столу, після чого впав на тротуарну плитку, після чого ОСОБА_7 підняв ОСОБА_9 і умисно наніс йому удар кулаком в область голови справа, від якого останній впав передньою поверхнею тіла на тротуарну плитку, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: садна на лобі зліва з вертикальною смугастістю, садна біля зовнішнього кута лівого ока аналогічного характеру, садна на переніссі, садна на правій щоці з вертикальною смугастістю, садна на лобі справа з косо-вертикальною смугастістю, садна в правій виличній ділянці, забійної рани в середній частині правої брови, синця на повіках правого ока, синця на спині зліва в області тіла лопатки, садна на спині по середньо-хребтовій лінії, двох саден в проекції тіла правої лопатки, двох забійних ран у потиличній ділянці справа, двох забійних ран у проекції потиличного горба, садна на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині з вертикальною смугастістю, синців на передній поверхні в проекції лівого та правого колінних суглобів, на фоні яких садна: зліва - 10, справа - 3, синців на задній поверхні в проекції правого та лівого ліктьових лобів, на фоні яких садна: справа - 4, зліва - 3, синців на зовнішній поверхні лівої та правої кистей, свіжих інфільтруючих крововиливів з вираженим набряком їх у м`яких покривних тканинах голови потиличної ділянки в області ран з лівої потиличної області, правої скроневої ділянки та тім`яної ділянки, перелому лобної кістки по середині з переходом на шов між тім`яними кістками та його розходженням, розповсюджених субарахноїдальних крововиливів у товщі м`яких мозкових оболонок, численних внутрішньомозкових крововиливів вогнищевих, зливного характеру та дрібно вогнищевих, деяких навколосудинних, набряку м`яких мозкових оболонок і речовини головного мозку, свіжих інфільтруючих крововиливів з вираженим набряком у м`яких тканинах спини.

Виявлені при експертизі трупа ушкодження у вигляді саден, синців, крововиливів у м`які тканини, під оболонки та в речовину головного мозку, перелому кісток черепа виникли прижиттєво, за декілька годин до настання смерті від неодноразової дії тупих твердих предметів з обмеженою та необмеженою контактуючою поверхнею, та при ударі о такі.

Пошкодження в потиличній ділянці є забитими ранами і заподіяні з великою силою (великою швидкістю) впливу при тупій травмі не менш ніж чотирма ударами тупого твердого предмета або-його частиною, маючого жорстку конструкцію, контактуюча поверхня якого - можливо сплощена або сплощено-випукла, обмежена площина, прямокутної або близької до прямокутної форми, розмірами від 9,3 x 15,0 мм до 19,6 x 23,8 мм у межах контакту.

Пошкодження в області голови у своїй сукупності, як зовнішні (забійні рани, синці, садна), так і внутрішні (крововиливи в м`які тканини голови, перелом черепа, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку) відносяться до тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Смерть ОСОБА_9 наступила від закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа, крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, що ускладнилася набряком головного мозку та його оболонок.

Виявлені при дослідженні трупа ушкодження у вигляді саден, синців, перелому кісток черепа, забійних ран виникли прижиттєво за 6-12 годин до настання смерті.

Виявлені при експертизі трупа тілесні пошкодження на передній поверхні тіла (садна та синець на обличчі, забійна рана в області правої брови, крововилив у м`які тканини голови в лобно-тім`яних ділянках, перелом черепа, пошкодження мозку, садна та синці в області колінних суглобів) могли виникнути при обставинах, зазначених ОСОБА_7 , тобто при ударах кулаком в область обличчя з послідуючим падінням загиблого передньою поверхнею тіла на тверду рельєфну поверхню (тротуарну плитку), що підтверджується локалізацією та характером тілесних пошкоджень.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 340 КПК України якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог статті 341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та ухвали суду, прокурором було виконано усі вимоги кримінального процесуального закону та викладені мотиви відмови від підтримання державного обвинувачення, в яких він послався на те, що в ході досудового слідства були допитані свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , проведено комісійну судово-медичну експертизу, відповідно до якої встановлено, що механізм спричинення ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 виключає можливість їх виникнення при обставинах, які відтворені ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту, проведено молекулярно-генетичну експертизу, висновок якої виключає належність крові ОСОБА_7 на місці події та у піднігтьовому вмісті рук трупа ОСОБА_9 , решта зібраних у провадженні доказів також не підтверджує причетність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .
Враховуючи викладене, прокурор за погодженням з керівником прокуратури, 1 вересня 2016 року прийняв постанову про відмову від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні №0001031 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у зв`язку із непідтвердженням обвинувачення, яке йому було пред`явлене.
Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_17 , що наявна в матеріалах кримінального провадження, він не бажав скористатись своїм правом підтримувати обвинувачення в суді.
Під час апеляційного перегляду обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що із зазначеними підставами відмови прокурора від обвинувачення він погодився.
У разі відмови потерпілого від реалізації свого права підтримувати обвинувачення у суді кримінальне провадження закривається судом. Підставами закриття провадження виступають не мотиви, викладені у постанові прокурора, а сам факт відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення.
Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності правової підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення, передбаченої п. 2 п. 2 ст. 284 КПК України.
Оскільки прокурор під час судового розгляду дійшов до висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення не підтверджується, та відмовився від підтримання державного обвинувачення, то у суду не було правових підстав для постановлення іншого судового рішення, а тому вимоги захисника про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 з підстав не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати, на думку колегії суддів, не підлягають задоволенню.
Твердження захисника щодо невідповідності резолютивної частини ухвали вимогам ст.372 КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
Судом у постановленій ухвалі правильно зазначено про підстави закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення, що не вимагає встановлення судом фактів і обставин, надання оцінки доказів та викладених у постанові прокурора мотивів відмови від обвинувачення, оскільки підставою для закриття кримінального провадження виступають не мотиви відмови, а сам факт відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4