Провадження №: 1-кп/752/193/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2017 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005992 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни, Сумської обл., громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:
- вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23.05.2016 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України на строк 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки, скасованого в частині призначеного покарання вироком Апеляційного суду м. Києва від 06.10.2016 року, яким призначено покарання 4 роки позбавлення волі;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 , 08.06.2016 року приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, пр. Глушкова, 1, звернув увагу на автомобіль «Хюндай Туксон» д.н.з. НОМЕР_1 і впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з метою вчинення крадіжки повторно, шляхом розбиття переднього правого скла проник до салону автомобіля, звідки викрав відеореєстратор «МІО» s/n 36835R032S0. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 06.07.2016 року № 378тв, вартість відеореєстратора «МІО» складає 625 грн. Таким чином, потерпілому було завдано матеріальної шкоди на суму 625 грн.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині не визнав, та від дачі показів у судовому засіданні відмовився.
Незважаючи на заперечення своєї вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується показами потерпілого, свідків та зібраними під час досудового розслідування доказами, які судом визнаються належними та беруться до уваги, а саме:
Як повідомив у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , 08.06.2016 року він був на виставці на ВДНГ у м. Києві, прогулюючись по павільйонам, коли через гучномовець почув, що назвали його автомобіль та попросили підійти до машини. Підійшовши до автомобіля, його зустріли співробітники поліції, а потерпілий побачив, що розбите скло та пропали з автомобіля речі а саме відео реєстратор та набір ключів. Одночасно на відстані 25-30 метрів від автомобіля він побачив затриманого обвинуваченого ОСОБА_6 .
Показами свідка ОСОБА_7 який пояснив суду, що перебуває на посаді ст. о/у ВКР Голосіївського УП ГУНП у м. Києві і що під час відпрацювання територій ВДНГ побачили раніше не відому особу, ким в подальшому виявився ОСОБА_6 , поведінка якого привернула увагу, оскільки той заглядав у вікна автомобілів, зокрема «Мерседес Віто», після чого підійшов до автомобіля «Хюндай Туксон» і розбив свердлом скло правих передніх дверей, зірвав відеореєстратор та забрав сумку із салону і почав тікати, при цьому викинувши інструменти, які розсипались на асфальті. В подальшому обвинувачений був затриманий на відстані 30 метрів від автомобіля. Після чого була викликана слідчо-оперативна група та викликано через гучномовець власника автомобіля.
Показами свідка ОСОБА_8 який пояснив суду, що перебуває на посаді о/у ВКР Голосіївського УП ГУНП у м. Києві і який надав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_7 , за виключенням того, що не бачив, як ОСОБА_6 розбив скло в автомобілі, проте чітко бачив, як ОСОБА_6 після цього забирав через розбите скло речі із автомобіля.
Показами свідка ОСОБА_9 який пояснив суду, що його автомобіль знаходився на стоянці біля автомобіля потерпілого у якого було вибито переднє бокове скло, коли підійшов до свого автомобіля, працівники поліції попросили прийняти участь у проведенні процесуальних дій в якості понятого. У особи яка була в наручниках і який виявився у подальшому ОСОБА_6 було вилучено із карману штанів відео реєстратор, свердло, квитанції з ломбарду, а кейс з інструментом в цей час був поряд із обвинуваченим.
Показами свідка ОСОБА_10 яка пояснила суду, що під час аграрної виставки на ВДНГ у м. Києві, побачила раніше їй невідому особу, вдягнену у спортивний костюм, біля автомобіля сірого кольору, що стояв поруч із автомобілем в якому вона перебувала. Побачила як вказана особа взяла якийсь предмет та розбив скло в автомобілі, при цьому почула звук розбиття скла, а невідома їй особа нахилився та проник в салон автомобіля через вікно переднього пасажира та взяв зелений чемоданчик і почав тікати, після чого бачила як його недалеко від автомобіля затримали люди в цивільному та через деякий час прихали працівники поліції.
На переконання суду, покази надані потерпілим та свідками в судовому засіданні в повному обсязі доводять вину обвинуваченого при обставинах викладених в обвинувальному акті.
Суд враховує, що показання потерпілого та свідків є послідовними, логічними, переконливими, не мають ніяких істотних суперечностей, які б давали підстави для сумнівів. Останніми були достатньо детально описані обставини по справі. Підстав обмовляти обвинуваченого у них не має.
Крім того, показання потерпілого та свідків узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема, з тими, що на підтвердження вини ОСОБА_6 надано стороною обвинувачення. Так, серед іншого судом беруться до уваги такі документи:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.06.2016 року, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_4 звернувся до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві з приводу виявлення відсутності його речей;
- протокол огляду місця події від 08.06.2016 року, відповідно до якого оглянуто автомобіль «Хюндай Туксон» д.н.з. НОМЕР_1 , у якого розбите праве переднє пасажирське скло;
- протокол огляду місця події від 08.06.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 вилучено свердло 12 см, відео реєстратор «МІО» s/n 36835R032S0 а набір інструментів знаходився на ділянці поруч із ОСОБА_6 ;
- висновок експерта № 378тв від 06.07.2016 року, відповідно до якого, ринкова вартість відео реєстратора «МІО» s/n 36835R032S0 станом на 08.06.2016 року могла становити 625 грн;
Всі перелічені документи суд визнає допустимими та належними доказами і бере до уваги.
Інші надані прокурором процесуальні документи, супровідні листи, суд визнає неналежними доказами, оскільки вони жодним чином не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Враховуючи викладене, допитавши потерпілого, свідків та дослідивши документи та матеріали кримінального провадження, зокрема що характеризують особу обвинуваченого, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
Дії ОСОБА_6 , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно кваліфіковані вірно.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, та те, що обвинувачений вчинив умисні тяжкі злочини та злочин середньої тяжкості проти власності упродовж короткого проміжку часу, а також дані про особу обвинуваченого, зокрема, що він суспільно-корисною працею не займається, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, раніше судимий і відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Враховуючи, що злочин обвинувачений, вчинив до постановлення вироку Апеляційного суду м. Києва, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, суд керуючись ч. 4 ст. 70 КК України призначає остаточне покарання за правилами, передбаченими у частинах першій-третій цієї статті, шляхом повного складання призначених покарань.
З огляду на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду та тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_6 , якому 10.06.2016 року було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 08.06.2016 року (час фактичного затримання) по 08.06.2017 року, враховуючи необхідність засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадити з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100, ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 70 КК України, враховуючи призначене вироком Апеляційного суду м. Києва від 06.10.2016 року покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі та за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у вигляді 4 років, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років.
Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 09.06.2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 08.06.2016 року, по 08.06.2017 року, включно.
Речовий доказ: відеореєстратор «МІО» s/n 36835R032S0, що знаходяться у потерпілого на відповідальному зберіганні залишити ОСОБА_4 за належністю.
Свердло, що зберігається в камері зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП в м. Києві знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати вартість проведеної товарознавчої експертизи № 378тв від 06.07.2016 року в розмірі 351 гривня 84 копійки на користь держави.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1