Справа №642/7610/16к
Провадження № 1-кп/642/675/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Харкова, із середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:
01 жовтня 2016р. приблизно о 21.00 год. ОСОБА_4 прийшов за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де перебувала його колишня співмешканка ОСОБА_6 . Так, в ході конфлікту з ОСОБА_6 , який виник на ґрунті особистих неприязне них відносин, діючи з прямим умислом направленим на нанесення тілесних ушкоджень з раптово виниклим мотивом ненависті, ОСОБА_4 наніс приблизно 5 ударів кулаками правої та лівої рук в область голови ОСОБА_6 , від яких остання прикрившись руками, від чого удари приходились як по обличчю, так і по передпліччю та плечу потерпілої. Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_4 схопивши рукою потерпілу за волосся, нахиливши її донизу, коліном правої ноги наніс один удар по правій руці ОСОБА_6 . В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 5793-ая/16 від 04.10.2016 р. спричинені наступні тілесні ушкодження: садна на обличчі, синці на руках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та суду дав показання, як зазначено в обвинувальному акті, вказавши, що дійсно він у зазначений час наніс потерпілій тілесні ушкодження через ревнощі. У вчиненому розкаявся.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , пояснила, що 01.10.2016 р. вона знаходилась у сусідки. Через деякий час прийшов її колишній співмешканець ОСОБА_4 . Так, в ході розмови між ними виникла сварка з приводу ревнощів ОСОБА_4 в результаті чого останній наніс їй тілесні ушкодження.

Крім викладеного, винність ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується іншими зібраними у провадженні доказами.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши потерпілій та обвинуваченому позбавлення права на апеляційний порядок недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою потерпілої та обвинуваченого не досліджував докази вини обвинуваченого стосовно фактичних обставин справи, так як показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, а обмежився допитом ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 та вивченням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини спричинення тілесних ушкоджень, суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого доказано повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 125 КК України, як дії, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого в силу ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, тяжких наслідків від злочину не настало, матеріальні збитки відсутні, з боку потерпілої відсутні претензії матеріального чи морального характеру, характеризується за місцем проживання посередньо, наявність обставин, що пом`якшують покарання та приходить до переконання про необхідність призначення останньому покарання, передбаченого санкцією ст.125 КК України у виді громадських робіт.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт .

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим з моменту вручення йому копії вироку. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Головуючий: