Справа № 308/3154/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням в рамках кримінального провадження №0000885 від 31 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучені речі під час огляду місця події від 30.03.2017 року в період часу з 21.25 години по 00.30 годину та під час огляду місця події від 30.03.2017 року в період часу з 23.30 години по 00.10 годину.
Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слід повернути слідчому для дооформлення, виходячи з наступного.
Положеннями стаття 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Ч.Ч2, 3 Вказаної норми закону визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
Згідно із ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до ч. 3 статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимогстатті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
У клопотанні слідчого відповідно до положень ст. 170 КПК України не наведено відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, із клопотання не зрозуміло яке відношення маю вказані в клопотанні речі, до предмету чи знарядь кримінального правопорушення.
Крім цього в клопотанні слідчий вказує, що підозрювані підсіли в автомобіль потерпілого марки «Насін Премєра» і в даному автомобілі вимагали від ОСОБА_3 грошові кошти. Слідчим не наведено в клопотанні факту використання автомобіля ОСОБА_4 , Польської реєстрації, НОМЕР_1 підозрюваними при вчиненні ними кримінального правопорушення, а також не надано доказів того, що автомобіль та речі які знаходились в ньому є безпосередніми знаряддями кримінального правопорушення.

Отже, слідчим не додано до клопотання оригіналів або копій документів, які підтверджують право власності чи користування автомобілем або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваними, таким майном, а також до матеріалів клопотання не додано постанову про визнання транспортного засобу речовим доказом у кримінальному провадженні.
Враховуючи наведене, вважаю, що клопотання слідчого про накладення арешту слід повернути слідчому для доопрацювання вказаних недоліків.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-
Х В А Л И В:
Клопотання про накладення арешту на майно повернути слідчому СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 - надавши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1