Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/596/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.07.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 червня 2017 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про роз`яснення судового рішення.

ВСТАНОВИЛА:
18 травня 2017 року обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення ухвали Долинського районного суду Кіровограсдької області від 05 червня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про відвід головуючого судді, посилаючись на те, що порядок оскарження вищевказаної ухвали суду для нього є незрозумілим.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 червня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про роз`яснення судового рішення.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що при вирішенні питання про відвід не ухвалюється вирок чи ухвала про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, а тому відповідно інші ухвали, зокрема, за наслідками вирішення питання про відвід підлягають оскарженню в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом. Також зазначено, що положення статей 75-83 КПК України не надають право учасникам кримінального провадження оскаржувати судові рішення про, зокрема відмову у задоволенні заяви про відвід, а відтак така ухвала оскарженню не підлягає.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду, як незаконну та ухвалити нову, якою роз`яснити йому питання викладені в його заяві про роз`яснення судового рішення.

Свої доводи апелянт мотивує тим, що ухвала суду не відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 372 КПК України, оскільки у вступній частині ухвали не зазначено рік, місяць і день народження обвинуваченого, а також місця його народження і місця проживання.

Крім того, вказує на те, що всупереч ст. 380 КПК України його заяву розглянуто з порушенням 10-денного строку.

Водночас стверджує, що відповідно до мотивувальній частини оскаржуваної ухвали суду йому так і залишилось незрозумілим чи має він право подавати будь-які заперечення на ухвалу районного суду від 05 червня 2015 року разом з вироком суду до апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, оскільки вважав його законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Вказаним вимогам кримінального процесуального закону ухвала суду першої інстанції відповідає в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Зі змісту вищевказаної норми кримінального процесуального закону слідує, що роз`яснення судового рішення можливе у випадку, якщо воно є нечітким за змістом, містить положення, які викликають суперечки щодо його неоднакового тлумачення висновків суду і розуміння під час виконання, при цьому суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду.
Як вбачається з матеріалів провадження,ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 05 червня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід головуючого судді у кримінальному провадженні за обвинуваченням останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. В резолютивній частині даної ухвали зазначено, ухвала оскарженню не підлягає.
18 травня 2017 року ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення вказаної ухвали суду, в якій зазначив, що йому не зрозуміло порядок її оскарження.
За результатами розгляду зазначеної заяви, 21 червня 2017 року Долинським районним судом Кіровоградської області було постановлено ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_7 про роз`яснення судового рішення відмовлено.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в ухвалі Долинського районного суду Кіровоградської області зазначено, що ця ухвала оскарженню не підлягає, а тому і підстав для задоволення заяви обвинуваченого немає.
Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 392 КПК України визначено вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Із вказаної норми кримінального процесуального закону випливає, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заявленого відводу судді в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Водночас, положеннями статей 75-83 КПК України також не передбачено право учасників кримінального провадження оскаржувати в апеляційному порядку судові рішення, зокрема про відмову у задоволенні заяви про відвід.
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першої цієї статті.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки результативна частина ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 05 червня 2015 року містить чіткий і зрозумілий висновок про те, що вона оскарженню не підлягає, а відтак не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги про скасування ухвали Долинського районого суду Кіровоградської області від 21 червня 2017 року про відмову ОСОБА_7 у роз`ясненні судового рішення.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що у вступній частині оскаржуваної ухвали не зазначено рік, місяць і день народження, а також місця його народження і місця проживання та в мотивувальній частині ухвали не вказано, коли заява про роз`яснення судового рішення надійшла до суду, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що жодним чином не вплинули на правильність прийнятого рішення суду.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які були би підставами для скасування цього судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала сулу першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволення не підлягає.
Керуючись ст. ст. 376, 380, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 червня 2017 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про роз`яснення судового рішення - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4