Справа № 379/845/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2017 року Таращанський районний суд Київської області
в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тараща
матеріали кримінального провадження № 0000213 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тараща Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з професійно-технічною освітою, неодруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України , -
ВСТАНОВИВ:
В кінці травня місяця 2017 року, точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи поруч із кафе «Шашлична», яке розташоване за адресою: вул. Володимира Сікевича, 1, м. Тараща Таращанського району Київської області, прогулювався і знайшов кастет. У цей момент він вирішив забрати собі цей предмет і вчинити його носіння без передбаченого законом дозволу.
Після цього ОСОБА_5 в порушення вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 року № 2471- XII та п.п. 2, 9, 11 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, діючи умисно, маючи на меті подальше носіння та зберігання вказаного кастету для власних потреб, без наміру повідомити про знайдений ним кастет, взяв його до рук та пішов з ним до свого місця проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де почав зберігати його. Таким чином, ОСОБА_5 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу вчинив носіння вказаного кастету для власних потреб, без мети збуту.
03.06.2017 року приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 вирішив піти до кафе «Кав`ярня», яке розташоване за адресою: вул. Кооперативна в м. Тараща Таращанського району Київської області, з метою відпочинку. Разом з цим, ОСОБА_5 вирішив взяти із собою знайдений ним раніше кастет з метою самозахисту. Цього ж вечора ОСОБА_5 , діючи умисно, поклав до правої кишені штанів, в які він був одягнений, кастет та попрямував до кафе «Кав`ярня», здійснивши таким чином умисне, незаконне, без передбаченого законом дозволу носіння знайденого ним кастету, для власних потреб, без мети збуту. Перебуваючи в кафе «Кав`ярня», ОСОБА_5 протягом вечора вживав алкогольні напої. В подальшому у нього виник конфлікт із працівниками кафе, внаслідок чого викликано працівників поліції.
04.06.2017 року приблизно о 03 год. 30 хв. під час огляду особистих речей ОСОБА_5 в кімнаті прийому громадян Таращанського відділення поліції Миронівського відділу ГУ НП в Київській області, яке розташоване за адресою: вул. Володимира Великого, 29, м. Тараща Таращанського району Київської області, працівниками поліції виявлено та вилучено у ОСОБА_5 кастет, який останній зберігав для власних потреб, без мети збуту.
Згідно з висновком експерта № 8-5/923 від 12.06.2017 року, складеним за результатами проведення судової експертизи холодної зброї, наданий на дослідження кастет відноситься до холодної зброї ударно дробильної дії та виготовлений саморобним способом.
Під час досудового розслідування між прокурором Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 , 27 червня 2017 року укладена угода про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, в скоєному щиро покаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження та всі докази в їх сукупності, пояснення обвинуваченого суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 263 КК України, як незаконне поводження зі зброєю носіння кастету без передбаченого законом дозволу.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 , буде призначено покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 гривень).
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Він погоджується на призначення узгодженого покарання.
Умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
Речові докази, відповідно до ст.100 КПК України, підлягають знищенню.
Судові витрати суд покладає на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 475 КПК України, суд , -
ЗАСУДИВ:
Угоду укладену між прокурором Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 від 27 червня 2017 року про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000213 затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( 510 (п`ятсот десять) гривень).
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 790,96 грн..
Речові докази: кастет, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Таращанського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ НП в Київській області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
ГОЛОВУЮЧИЙ: ______________