№755/589/16-к
1-кп/755/320/16

ВИРОК
"04" березня 2016 р. м. Київ
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 вересня 2012 року за ч. 1 ст.190 КК України до покарання у виді160 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 вересня 2012 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт. 14 листопада 2012 року ОСОБА_4 став на облік до Дніпровського РВ КВІ м. Києва та йому відповідно до ст.ст. 36,37 КВК України було роз`яснено зміст, порядок та умови відбуття покарання у виді громадських робіт, а також були надані необхідні роз`яснення, щодо виконання вироку. ОСОБА_4 в свою чергу надав розписку про те, що він зобов`язується дотримуватись встановлених відносно нього судом обов`язків та одночасно був попереджений про кримінальну відповідальність згідно ч.2 ст.389 КК України у випадку ухилення від відбування покарання. Однак в подальшому, ОСОБА_4 будучи направленим 17 грудня 2012 року до СВКП «Київводфонд», розташованого в м. Києві по вул. Дмитріївській, 16-А, корп.. 1, для відбування покарання у виді 160 годин громадських робіт, діючи умисно, в порушення вимог ст.ст.36, 37 КВК України, з метою ухилення від відбування покарання, до виконання громадських робіт не приступив, тобто ухилився від відбування покарання призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 вересня 2012 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Інші докази у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , за згодою учасників судового провадження не досліджувались, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якого учасникам судового провадження були роз`яснені.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженого до цього покарання, і тому знаходить правильною кваліфікацією його дій за ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, характеризуються посередньо, раніше скоював злочин.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту, яке буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України частково приєднати ОСОБА_4 до покарання, призначеного за цим вироком, не відбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 вересня 2012 року, остаточно визначивши йому для відбування покарання у виді 1 (одного) місяця 10 діб арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: