12.12.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/1773/16-к
Провадження № 1-кп/533/95/16
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000056 від 06.05.2016 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухинівка, Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, освіта вища, працюючого на посаді інженера з охорони праці Кобеляцької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, не судимого,

у вчиненні злочинів, передбаченого ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 у період часу з 30.10.2009 року по 24.12.2013 року працюючи на посаді директора «Державного професійно-технічного навчального закладу «Професійний аграрний ліцей» м. Кобеляки, всупереч вимогам Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року та Положення про комісію з майнових питань підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України», затвердженого наказом № 656 від 31.05.2013 року, без створення органу приватизації, без направлення документів передбачені чинним законодавством для погодження відчуження майна до комісії та без отримання згоди на відчуження квартири АДРЕСА_3 , перевищив надані йому службові повноваження, а саме: в грудні місяці 2013 року обвинувачений одноосібно прийняв рішення про передачу зазначеної квартири у приватну власність громадянам ОСОБА_7 (1/3 частина), ОСОБА_8 (1/3 частина), ОСОБА_9 (1/3 частина) та здійснив реєстрацію речових прав на нерухоме майно, при цьому обвинувачений видав завідомо неправдиві офіційні документи, а саме : розпорядження ДПТНЗ «Професійний аграрний ліцей» м. Кобеляки № 250 від 10.12.2013 року та Свідоцтво про право власності від 16.12.2013 року, які підписав та поставив печатку ліцею як керівник органу приватизації та завдав згідно висновку судової економічної експертизи № 873 від 16.09.2016 року матеріальні збитки державі на суму 97 399 грн.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 в порушення вимог нормативних актів зокрема статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 6 Наказу Міністерства юстиції від 10.08.2012 року №41/5 ДСК «Про оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягів, інформаційних довідок та виписок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на спеціальних бланках та внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України» якими визначено, що оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно здійснюється державним реєстратором прав на нерухоме майно, нотаріусом, посадовою особою органу місцевого самоврядування, адміністратором центру надання адміністративних послуг на спеціальних бланках свідоцтва про право власності видав завідомо неправдиві офіційні документи, а саме: Свідоцтво про право власності на квартиру від 16.12.2013 та Розпорядження ДПТНЗ «Професійний аграрний ліцей» м. Кобеляки №250 від 10.12.2013, чим здійснив незаконне відчуження державного майна.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних злочинах визнав повністю і надав показання, що дійсно він будучи директором ліцею, в порушення законів та нормативних актів, що регулюють порядок приватизації житла, одноосібно, без створення органу приватизації, без направлення документів передбачені чинним законодавством для погодження відчуження майна до комісії та без отримання згоди на відчуження майна, надав згоду на приватизацію вищезазначеної квартири, а саме підписав розпорядження ДПТНЗ «Професійний аграрний ліцей» м. Кобеляки № 250 від 10.12.2013 року та Свідоцтво про право власності від 16.12.2013 року.

Також, обвинувачений після зміни прокурором обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України з ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України на ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України заявив клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, оскільки він не є суб`єктом злочину.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Прокурором змінено правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 з ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України на ч.1 ст. 365 КК України, як умисні дії, які виразилися у перевищенні своїх службових повноважень, які явно виходять за межі наданих особі повноважень, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам ( в редакції від 15.12.2013 року, чинна на момент вчинення кримінального правопорушення), а також за ч. 1 ст. 366 КК України ( в редакції від 15.12.2013 року, чинна на момент вчинення кримінального правопорушення), як умисні дії які виразилися в складанні і видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст. 19 Конвенції ООН проти корупції» №746-VII від 21.02.2014 року, який набрав чинності 28 лютого 2014 року ст. 365 КК України викладена у новій редакції.

Зокрема, згідно вказаних змін, кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 365 КК України, можуть нести лише працівники правоохоронних органів.

Таким чином, ч. 1 ст. 365 КК України у старій редакції, яка передбачала відповідальність службової особи декриміналізована, а тому злочинні діяння передбачені нині не чинною редакцією вказаної статті не визнаються злочином.

Згідно ч.3 ст.3 КК України, злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі, тобто його дія поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Як вбачається з п.4 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, зокрема якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Це положення також кореспондується із Конституцією України, де у ст. 58 зазначено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 2 інформаційного листа ВССУ від 29 квітня 2013 року № 223-697/0/4-13 «Про доповнення до інформаційного листа ВССУ від 02 березня 2012 року №132-283/0/4-12 «Щодо змін, внесених до деяких законодавчих актів України, у зв`язку з гуманізацією відповідальності за правопорушення у сфері господарської діяльності», у випадку закриття кримінальної справи в суді першої інстанції з підстави, визначеної у п.2 ч.1 ст.6 КПК України 1960 р., у зв`язку із декриміналізацією діяння, суд не доводить розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку, а виносить постанову про закриття такої кримінальної справи.

Крім того, такі підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані із змінами законодавства про кримінальну відповідальність. Тому у випадку, коли суд під час судового розгляду дійде висновку про необхідність закриття кримінальної справи у зв`язку із декриміналізацією суспільно небезпечного діяння, у резолютивній частині постанови суду зазначається про закриття кримінальної справи за відсутністю в діянні складу злочину у зв`язку із декриміналізацією.

З огляду на вищевикладене, клопотання обвинуваченого підлягає до задоволенню, а провадження у справі по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, підлягає закриттю на підставі п. 4 ч.1 ст.284 КПК України, ст. 5 КК України за відсутністю в діянні складу злочину у зв`язку із декриміналізацією.
На підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст. 19 Конвенції ООН проти корупції» №746-VII від 21.02.2014 року, який набрав чинності 28 лютого 2014 року, керуючись ст.ст. 284, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.365 КК України закрити за відсутністю в його діях складу злочину у зв`язку із декриміналізацією.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя