Справа № 135/1010/15-к
Провадження №11-кп/772/353/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 16 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сєверодонецьк Луганської області, мешканець АДРЕСА_1 , не одружений, з неповною середньою освітою, українець, громадянин України, раніше судимий: 27.11.2001 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ст.15, ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, ст.186 ч.3 КК України (2001 року), ст.44 КК України (1960 року) до 3-х років 6 місяців позбавлення волі;
20.12.2004 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ст.186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі;
27.04.2006 року Перевальським районним судом Луганської області за ст.391, ст.71 КК України до 4-х років позбавлення волі;
15.05.2007 року Пятихатським районним судом Дніпропетровської області за ст.391, ст.71 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі;
востаннє засуджений 31.10.2011 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, який відбуває покарання у Ладижинській виправній колонії №39, -
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік чотири місяці;
- на підставі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 31.10.2011 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік п`ять місяців з конфіскацією майна;
- зараховано йому строк попереднього ув`язнення з 26.08.2015 по 16.11.2016 у строк відбуття покарання - один рік два місяці двадцять один день позбавлення волі,
в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що під час відбування покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст.187 КК України на нього протягом одного року накладались дисциплінарні стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, які ніким не оскаржені та не скасовані а саме:

-25.07.2014 року правами начальника установи Замкової ВК №58 ОСОБА_7 переведено до приміщення камерного типу строком на три місяці за порушення правил поведінки;

-05.02.2015 року правами начальника установи Ладижинської ВК №39 ОСОБА_7 переведено до приміщення камерного типу строком на один місяць за порушення розпорядку дня.
Проте ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив.

12.03.2015 року близько 06 год. 10 хв., начальником відділення соціальної психологічної служби Ладижинської ВК №39, яка розташована у Вінницькій області м. Ладижин с. Губник вул. Гранітна №15, старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_9 , разом із заступником начальника соціального відділу та психологічної роботи Ладижинської ВК №39 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_10 та молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Ладижинської ВК №39 прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_11 здійснювався обхід дільниці посиленого контролю з метою перевірки та дотримання засудженими встановлених норм порядку відбування покарань. Близько 06 год. 15 хв. було відчинено та перевірено камеру № 7 в якій утримується засуджений ОСОБА_7 , котрий спав на своєму спальному місці. ОСОБА_9 , згідно наказу Міністерства юстиції України №1656/26433 від 30.12.2014 року розділу 3 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, засудженому ОСОБА_7 поставлено законну вимогу - встати із спального місця, представитись, доповісти про кількість засуджених у камері, та здійснити вологе прибирання камери. Проте засуджений ОСОБА_7 відреагував негативно, висловлюючи своє невдоволення у відкритій зухвалій формі, категорично відмовився виконати законну вимогу представника виправної установи, хоча був зобов`язаний і міг це зробити, але умисно не виконав вищевказану вимогу, незважаючи на попередження, щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду, зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 26.08.2015 по 11.01.2017, звільнивши його з-під варти із зали суду.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ст. 395 КК України до позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 31.10.2011 та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць дев`ятнадцять днів з конфіскацією майна. Строк відбування покарання рахувати з 16.11.2016 року, строк попереднього ув`язнення зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 26.08.2015 до вступу вироку в законну силу.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, заперечивши проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, учасниками судового розгляду не оскаржується.

Призначаючи обвинуваченому покарання як за вчинене кримінальне правопорушення, так і за сукупністю вироків, суд у повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який за місцем відбування покарання характеризується негативно, неодноразово піддавався дисциплінарним стягненням, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Вважати призначене покарання надто м`яким підстав немає.

Разом з тим, при зарахуванні ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у строк покарання суд припустився помилки, неправильно застосувавши закон України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, в разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі, судом провадиться зарахування строку попереднього ув`язнення у межах того ж кримінального провадження в якому до особи застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК України включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили. Строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч.5 ст. 72 КК України, зараховується при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена.

Таким чином, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_7 слід зарахувати строк його перебування в установі попереднього ув`язнення з 26.08.2015 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_7 відбув повністю покарання, його необхідно негайно звільнити з-під варти із зали суду.

Керуючись ст.ст. 405, 407- 409 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.11.2016 щодо ОСОБА_7 змінити в частині зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 26.08.2015 по 17.03.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та вважати його таким, що повністю відбув покарання.

У зв`язку з повним відбуттям покарання засудженого ОСОБА_7 звільнити негайно з-під варти із зали суду.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: