Справа № 442/5030/16-к
Провадження № 1-кп/442/68/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000579 від 11.03.2016 року щодо :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, працюючої монтером кабельного виробництва ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГМБХ», одруженої, проживаючої АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

- про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 190 КК України,-

- з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

- обвинуваченої ОСОБА_3

- представника потерпілої ОСОБА_5

- потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Приблизно у квітні - травні 2015 року ОСОБА_3 , з метою продажу належного їй на праві приватної власності житлового будинку по АДРЕСА_2 , та земельної ділянки, на якій він розташований, розмістила відповідне оголошення в мережі «Інтернет» на сайті соціальної мережі «Вконтакте» в групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 , де також вказала свій контактний телефон.

У подальшому, на початку грудня 2015 року, з приводу придбання вищевказаних об`єктів нерухомості до ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_6 .

На початку грудня 2015 року, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , шляхом обману, під час огляду останньою вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки, що у с. Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області, перебуваючи за адресою реєстрації вище вказаних об`єктів нерухомості по АДРЕСА_2 , обумовила із нею вартість будинку та землі у розмірі 13 000 доларів США та ввела останню в оману, пояснивши, що їй необхідні гроші в якості завдатку за подальший продаж їй вищевказаної нерухомості.

Разом з тим, ОСОБА_3 достовірно знала і наперед усвідомлювала, що не буде виконувати взяті на себе зобов`язання з реалізації вище вказаної нерухомості ОСОБА_6 , а спрямує вказані грошові кошти на власні потреби.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом обману, ОСОБА_3 , приблизно об 15.00 год. 16.12.2015, перебуваючи в АДРЕСА_3 , узгодила з нею остаточну вартість вище вказаної нерухомості у меншому розмірі, ніж вказано вище, а саме 12 500 доларів США, при цьому зобов`язавшись, з метою надання вигляду правдивості своїх намірів продати будинок та ділянку потерпілій, самостійно вирішити всі питання щодо переоформлення права власності на вказану нерухомість та виготовити нову технічну документацію на будинок і земельну ділянку, на якій він розташований.

При цьому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір до кінця, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом обману, визначила умову задля укладення договору купівлі - продажу нерухомого майна невідкладне внесення частини коштів як завдатку в сумі 8000 доларів США та доплату потерпілою решти вартості нерухомості в розмірі 4 500 доларів США, зокрема, нібито після отримання ОСОБА_3 виконаної технічної документації.

Водночас, ОСОБА_6 , приблизно об 15.00 год. 16.12.2015р. , перебуваючи в АДРЕСА_3 , будучи введеною в оману ОСОБА_3 , не усвідомлюючи її злочинних намірів на заволодіння грошовими коштами, передала їй грошові кошти в розмірі 8 000 (вісім тисяч) доларів США банкнотами номіналом по 100 доларів США кожна, що згідно курсу Національного Банку України станом на 16.12.2015 року становило 187 610, 44 гривень, що згідно примітки п.3 до ст.185 КК України є великим розміром, якими ОСОБА_3 заволоділа, шляхом обману.

В той же час, ОСОБА_3 , не маючи наміру виконувати свої зобов`язання перед ОСОБА_6 , у другій половині грудня 2015 року домовилась про продаж вищевказаної нерухомості, а саме житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_2 іншій особі, а саме ОСОБА_7 , в тому числі, з метою погашення існуючої в неї заборгованості із повернення отриманих в ОСОБА_7 в позику грошових коштів.

Так, 22.01.2016р. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою реєстрації місцезнаходження приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_8 : АДРЕСА_4 , укладено із ОСОБА_7 договір купівлі - продажу за реєстровим №29 вищевказаного житлового будинку за ціною 51 180 грн., крім того, 29.02.2016р. за реєстровим №99 у вищевказаного нотаріуса ОСОБА_3 укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки, на якій розташовано вказаний вище будинок за ціною 27 000 грн.
В той де час, впродовж 22.01.2016 - 10.03.2016 року, ОСОБА_3 , з метою приховання факту продажу нерухомості ОСОБА_7 , продовжувала вводити ОСОБА_6 в оману та при розмовах переконувала її в тому, що має намір продати їй вищевказані об`єкти нерухомості після виготовлення всієї необхідної для цього технічної документації, пояснюючи їй затримку у виготовленні вказаної документації зі сторони КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське БТІ та ЕО» у неодноразових помилках при обмірах будинку.

При цьому, ОСОБА_3 не вчинила жодних активних дій для продажу ОСОБА_6 вище вказаної нерухомості, хоча могла такі вчинити, так як на час отримання нею в ОСОБА_6 8 000 доларів США їй було достовірно відомо, що реалізацію вказаної нерухомості можна здійснити із використанням наявної на той час технічної документації на будинок та земельну ділянку.

Отримані від ОСОБА_6 шляхом обману грошові кошти, ОСОБА_3 привласнила та витратила на свої потреби.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_3 , шляхом обману, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 на суму 187 610, 44 гривень, чим спричинила їй значну матеріальну шкоду на вказану суму, що згідно п.3 примітки до ст.185 КК України є великими розмірами.

Таким чином, ОСОБА_3 заволоділа чужим майном шляхом обману у великих розмірах. Тобто своїми умисними діями вчинила шахрайство у великих розмірах , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 190 КК України.

Крім того, 14.01.2016р. ОСОБА_3 , перебуваючи в місті Дрогобич Львівської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, повторно, заволоділа шляхом обману належними ОСОБА_6 грошовими коштами в розмірі 500 Євро, та обернула їх на свою користь, що мало місце за наступних обставин.

Так, у період часу з 16.12.2015 по 14.01.2016 року, ОСОБА_3 , з метою приховання своїх реальних злочинних намірів щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 у розмірі 8 000 доларів США, продовжувала вводити останню в оману та переконувала її в тому, що продасть їй вищевказані об`єкти нерухомості після виготовлення всієї необхідної для того нової технічної документації.

Разом з тим, ОСОБА_3 достовірно знала і наперед усвідомлювала, що не збирається виконувати взяті на себе зобов`язання з реалізації вище вказаної нерухомості ОСОБА_6 , оскільки, уже в другій половині грудня 2015 року домовилась про продаж тієї ж нерухомості та купівлю такої ОСОБА_7 .

Приблизно о 12 год. 14.01.2016р., ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_3 , з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , шляхом обману, знаючи, що остання має намір придбати вище вказану нерухомість, за що ще 16.12.2015 за вишенаведених обставин надала як завдаток грошові кошти у розмірі 8 000 доларів США, повідомляючи потерпілій неправдиві відомості, викликавши своєю поведінкою помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, запропонувала останній надати їй грошові кошти у розмірі 500 Євро нібито для завершення процедури з виготовлення технічної документації на вищевказані будинок та земельну ділянку, пояснюючи це неможливістю здійснення продажу без виготовлення такої.

В той же час, ОСОБА_6 , приблизно об 12.00 год. 14.01.2016р., перебуваючи в АДРЕСА_3 , будучи введеною в оману ОСОБА_3 , не усвідомлюючи її злочинних намірів, передала їй грошові кошти в розмірі 500 Євро, що згідно курсу Національного Банку України станом на 14.01.2016р. становило 12 785, 57 гривень.

У подальшому, впродовж 22.01.2016 - 10.03.2016 року, ОСОБА_3 , з метою приховання факту продажу нерухомості ОСОБА_7 , продовжувала вводити ОСОБА_6 в оману та при усних розмовах переконувала її в тому, що продасть їй вище вказані об`єкти нерухомості після виготовлення всієї необхідної для цього технічної документації, пояснюючи їй затримку у виготовленні такої з боку службовців КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське БТІ та ЕО» по причині неодноразових помилок при обмірах будинку.

При цьому, ОСОБА_3 не вчинила жодних активних дій для продажу ОСОБА_6 вище вказаної нерухомості, хоча могла такі вчинити, так як на час отримання нею в ОСОБА_6 їй було достовірно відомо, що реалізацію вказаної нерухомості можна здійснити із використанням технічної документації дійсної станом на грудень 2015 року.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 шляхом обману заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 на суму 12 785, 57 гривень, чим спричинила їй матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином , ОСОБА_3 умисно повторно вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто шахрайство вчинене повторно , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю, пославшись на обставини, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиросердечно розкаюється, обіцяла відшкодувати потерпілій завдану шкоду.

Потерпіла обвинуваченій просила обрати реальну міру покарання.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченою, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень. ЇЇ дії правильно кваліфіковано за ч. 2 та ч. 3 ст. 190 КК України.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченій суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженої є її виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , при виборі останній заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченої та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченою своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю злочину, характеристику, вік, те, що на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також суд ураховує те, що обвинувачена усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, аналізу особи винної як у загально-соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, оцінки поведінки обвинуваченої після вчинення злочину, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 190 та в межах санкції ч.3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченою нових злочинів у майбутньому.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити до вступу вироку в закону силу.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 190 КК України і призначити їй покарання

-за ч.3 ст.190 КК України у виді 3 років позбавлення волі,

-за ч. 2 ст.190 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно визначити до відбуття ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого більш суворим покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Речові докази розписки про отримання ОСОБА_3 в ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 8000 доларів США від 16.12.2015р. та в сумі 500 Євро від 14.01.2016р. на 2 аркушах зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 до державного бюджету витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи №6/203 від 25.04.2016р. в сумі 879,60 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Паспорт громадянина України ОСОБА_3 для виїзду за кордон зберігати при матеріалах кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1 ..