ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1917/17
Провадження № 1-кс/362/311/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові скаргу адвоката ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на постанову слідчого про оголошення розшуку та зупинення досудового розслідування від 22.02.2017 року, -
в с т а н о в и в:
18 квітня 2017 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , в якій він просив відновити строк для оскарження постанови слідчого Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 від 22.02.2017 про оголошення розшуку підозрюваного та зупинення досудового розслідування, погодженої прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , скасувати постанову слідчого Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 від 22.02.2017 року про оголошення розшуку підозрюваного та зупинення досудового розслідування, погоджену прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 .
Свою скаргу мотивував тим, що оскаржувана постанова ухвалена у свавільний спосіб, оскільки:

1)вказані у постанові факти не відповідають дійсності. Слідчий взагалі не наводить ніяких доказів того, що ОСОБА_6 вручались повістки. Тобто, слідчий діє явно у незаконний спосіб;

2)слідчий ОСОБА_10 діяла всупереч вимогам ч.1 ст. 137 КПК України у повістках про виклик не вказується процесуальна дія (дії), для участі в якій викликається особа, що є порушенням права на захист, враховуючи, що виклик здійснено у незаконний спосіб, на порушення п.7 ч.1 ст. 137 КПК України.

3) слідчий в постанові про розшук взагалі не наводить доказів того, що ОСОБА_6 переховується від слідства. Такі докази взагалі не можуть бути зазначені, оскільки їх не існує, а факт переховування ОСОБА_6 не відповідає дійсності. Зокрема, ОСОБА_6 не переховується від правоохоронних органів, але і звертається до них за захистом своїх порушених прав та законних інтересів, в т.ч., від свавілля слідчого ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_9 . Так, ОСОБА_6 знаходився у Васильківському відділі поліції 03.02.2017 під час процесуальних дій (повідомлення зміненої підозри), які проводились слідчим ОСОБА_8 та прокурором ОСОБА_9 .

Більше того, ОСОБА_6 брав участь у слідчих (розшукових) Діях 09.02.2017 допитаний у якості свідка у кримінальному провадженні № 0000061, яке розслідується слідчим управлінням прокуратури Київської області (старший слідчий ОСОБА_12 ) за фактом перевищення службовими особами Васильківського відділу поліції та прокурором ОСОБА_9 службових повноважень. ОСОБА_6 був присутнім під час судового засідання у Васильківському міськрайонному суді Київської області, яке відбулося 10.02.2017 року. Також цього дня ОСОБА_6 дав показання слідчому ОСОБА_8 про що підписав відповідний протокол допиту. ОСОБА_6 брав участь у судових засіданнях 16 та 20 лютого 2017 року в Апеляційному суді Київської області у справі № 362/556/17-к. ОСОБА_6 знаходився в прокуратурі Київської області 20.02.2017 (з особистого прийому громадян), де подавав клопотання у кримінальному провадженні № 0000061, яке розслідується за фактом перевищення службовими особами Васильківського відділу поліції та прокурором ОСОБА_9 службових повноважень. Також цього дня подавав заяву про вчинення кримінального правопорушення працівниками Васильківського відділу поліції за фактом службового підроблення. Більше того, ОСОБА_6 знаходився в прокуратурі Київської області 24.02.2017 року (з особистого прийому громадян), де подавав клопотання у кримінальному провадженні № 0000061, яке розслідується за фактом перевищення службовими особами Васильківського відділу поліції та прокурором ОСОБА_9 службових повноважень. Явна незаконна та сфальшована постанова слідчого ОСОБА_11 , погоджена прокурором ОСОБА_9 , про оголошення підозрюваного в розшук та зупинення до судового розслідування від 22.02.2017 року є актом помсти за принципову позицію ОСОБА_6 , який відмовився виконувати протиправні вимоги і розпорядження зазначених службових осіб, та за звернення ОСОБА_13 до правоохоронних органів, внаслідок чого було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061 та в кримінальному провадженні № 0000080 за фактами вчинення слідчим ОСОБА_11 та прокурором ОСОБА_9 кримінальних правопорушень. Про оскаржувану постанову адвокат дізнався від ОСОБА_6 , отримавши від нього копію цієї постанови 11 квітня 2017 року, тобто, у день укладення з ним договору про надання правової допомоги. За таких обставин, у захисника є поважні причини та обґрунтовані підстави (я відновлення строку для оскарження незаконної постанови, якою у свавільний спосіб зупинено кримінальне провадження та оголошено розшук завідомо невинуватого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити та скасувати постанову від 22.02.2017 року, оскільки досудове розслідування розпочато з порушеннями вимог КПК, зокрема ОСОБА_6 було затримано незаконно, слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування від 20.02.2017 року та оголошено ОСОБА_6 в розшук, потім 22 лютого 2017 року відновлюють досудове розслідування, а потім знову постановою від 22.02.2017 року зупиняють та оголошують ОСОБА_6 в розшук. При цьому ОСОБА_6 не отримував належним чином повістки, про виклик до органів досудового слідства. Крім того, ОСОБА_6 не переховувався від органів досудового слідства, оскільки ОСОБА_6 брав участь у судових засіданнях 16 та 20 лютого 2017 року в Апеляційному суді Київської області у справі № 362/556/17-к. Також ОСОБА_6 знаходився в прокуратурі Київської області 20.02.2017 року (з особистого прийому громадян), де подавав клопотання у кримінальному провадженні № 0000061. 24.02.2017 року він з особисто на прийомі громадян, подавав клопотання у кримінальному провадженні № 0000061, яке розслідується за фактом перевищення службовими особами Васильківського відділу поліції та прокурором ОСОБА_9 службових повноважень, також матеріали кримінального провадження не містять належних доказів, що осатаній переховувався від слідстві та його місце проживання не відомо, а тому і підстав для зупинення та оголошення в розшук у слідчого не було.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, зазначив, що строки досудового розслідування не пропущені, оскільки вони були продовжені постановою прокуратури Київської області до 3 місяців (а.с. 108-111), ОСОБА_6 надсилалися повістки про виклик до слідчого, останній їх не отримував, крім того він переховується від досудового слідства, а тому просив у задоволенні скарги відмовити.

Начальник слідчого відділу Васильківського ВП ГУНП ОСОБА_5 в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки постанову винесено відповідно до чинного законодавства, ОСОБА_6 умисно не отримує повідомлення про виклик до слідчого на підставі вказівки адвоката.

Суд, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0002704, дійшов до висновку про задоволення скарги виходячи з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 1 КПК кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 статті 2 КПК встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно ст. ст. 7, 8 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відносяться, зокрема: верховенство права; законність; забезпечення права на захист та оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності тощо.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 1, 4, 5, 6 статті 9 КПК встановлено, що під час кримінального провадження, зокрема, слідчий, прокурор, зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження під час досудового розслідування є рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування. Відповідну скаргу може бути подано потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Враховуючи, що про оскаржувану постанову адвокат дізнався від ОСОБА_6 , отримавши від нього копію цієї постанови 11 квітня 2017 року, тобто у день укладення з ним договору про надання правової допомоги, слідчий суддя вважає, що строк подання скарги не порушений.
Судом встановлено, що 11.11.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
11.11.2016 року відносно ОСОБА_6 , на підставі ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
01.12.2016 року Апеляційний суд Київської області, скасував ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області, про застосування відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосував відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
03.02.2017 року ОСОБА_6 (т. 2 а.с.110-112) було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на ч.1 ст. 186 КК України, яке власноручно отримав ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_14 (т. 2 а.с.117).

03.02.2017 року слідчий звертається із клопотанням про продовження строку досудового розслідування до Керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області з, яким також було ознайомлено ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 122-124).

Постановою Києво-Святошинської місцевої прокуратурою Київської області від 08.02.2017 року продовжено строки досудового розслідування до трьох місяців (т. 2 а.с. 125-128).

Відповідно до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання від 03.02.2017 року з яким також ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_14 було ознайомлено 03.02.2017 року о 14:47 год. (т.2 а.с.129-131).

З вказаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчій звернувся до суду 09.02.2017 року, що підтверджується вхідним штампом Васильківського міськрайонного суду (т.2 а.с.218).

Як вбачається з клопотання провадження №1кс/362/98/17; справа 362/976/17, ОСОБА_6 та його захисник були присутні при розгляді слідчим суддею 10.02.2017 року клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання (т.2 а.с.219).

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду від 22.02.2017 року клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_6 повернуто слідчому СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області лейтенанту поліції ОСОБА_11 у зв`язку з поданням слідчим клопотання про повернення вказаного клопотання (т. 2 а.с.172).
20.02.2017 року постановою слідчого оголошено в розшук ОСОБА_6 та зупинено досудове розслідування (т.2 а.с. 178-179).
Відповідно до супровідного листа вказана постанова від 20.02.2017 року була направлена ОСОБА_6 та його захиснику (т. 2 а.с.173), але матеріали кримінального провадження не містять зворотного повідомлення про отримання вказаної постанови останніми.
22.02.2017 року постановою прокурора досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002704 відновлено (т. 2 а.с.176-177).
Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду від 22.02.2017 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 187-189).
Постановою слідчого СВ Васильківського ВПГУНП в Київській області ОСОБА_11 від 22.02.2017 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене на підставі п.2 ч.1 ст. 280 КПК України до встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_6 (а.с.15-16, т. 2 а.с.191-192).

Відповідно до супровідного листа вказана постанова від 22.02.2017 року була направлена ОСОБА_6 та його захиснику (т. 2 а.с.190), але матеріали кримінального провадження не містять зворотного повідомлення про отримання вказаної постанови ОСОБА_6 , але, міститься підпис захисника ОСОБА_7 про отримання вказаної постанови тільки 11.04.2017 року (а.с.15).
Відповідно до повісток про виклик ОСОБА_6 вбачається, що його викликали в каб. 56 до слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області для участі в слідчих діях в кримінальному провадженні №0002704 від 03.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України на 19 січня 2017 року о 10 год. 00 хв. (а.с.к.п.46), 20 січня 2017 року о 10 год. 00 хв. (а.с.47), 23 січня 2017 року о 10 год. 00 хв. (а.с.48), 09 лютого 2017 року о 14 год. 00 хв. (а.с.45), 21 лютого 2017 року о 10 год. 00 хв., (а.с.40), 20 лютого 2017 року о 10 год. 00 хв. (а.с.41), 30 травня 2017 року о 10 год. 00 хв. (а.с.49), 31 травня 2017 року о 11 год. 00 хв. (а.с.50), 01 червня 2017 року о 11 год. 00 хв. (а.с.51), які повернулися за закінченням терміну зберігання.

Згідно повісток про виклик адвоката ОСОБА_6 ОСОБА_3 викликали в каб. 54 до слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 для проведенні слідчих діях в кримінальному провадженні №0002704 від 03.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України на 15 лютого 2017 року о 10 год. 00 хв. (а.с. 42), 14 лютого 2017 року о 10 год. 00 хв. (а.с.43), 13 лютого 2017 року о 10 год. 00 хв. (а.с.44).

Як вбачається із заяви ОСОБА_6 він 09.03.2017 року звертався до прокуратури Київської області із заявами про вчинення кримінального правопорушення (а.с.54-58, 68-69).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2017 року задоволено скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність відповідальних осіб прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано відповідальну особу прокуратури Київської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заяві ОСОБА_6 від 09.03.2017 року №603 (а.с.52-53).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року задоволено скаргу та зобов`язано компетентну особу на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань прокуратури Київської області внести відомості до Єдиного реєсту досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_6 від 09.03.2017 року вх.. №604 про вчинення кримінального правопорушення (а.с.59-60).

Як вбачається із заяви ОСОБА_6 він 03.03.2017 року звертався до прокуратури Київської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення та фальшування матеріалів кримінального провадження (а.с.72-79).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року задоволено скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність відповідальних осіб прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано відповідальну особу прокуратури Київської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заяві ОСОБА_6 від 09.03.2017 року №602, у відповідності до ст. 214 КПК України (а.с.66-67).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13 квітня 2017 року задоволено скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність відповідальних осіб прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано відповідальну особу прокуратури Київської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заяві ОСОБА_6 від 03.03.2017 року №639, у відповідності до ст. 214 КПК України (а.с.70-71).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року задоволено скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність відповідальних осіб прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано відповідальну особу прокуратури Київської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заяві ОСОБА_6 від 03.03.2017 року №641, у відповідності до ст. 214 КПК України (а.с.80-81).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року задоволено скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність відповідальних осіб прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано відповідальну особу прокуратури Київської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заяві ОСОБА_6 від 03 березня 2017 року №642, у відповідності до ст. 214 КПК України (а.с.90-91).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17 березня 2017 року задоволено скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність відповідальних осіб прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано відповідальну особу прокуратури Київської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заяві ОСОБА_6 від 03 березня 2017 року №640, у відповідності до ст. 214 КПК України (а.с.100-101).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2017 року задоволено скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність відповідальних осіб прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано відповідальну особу прокуратури Київської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заяві ОСОБА_6 від 20.02.2017 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування, про що проінформувати заявника. Як вбачається з вказаної ухвали ОСОБА_6 був присутній при розгляді його скарги в суді (а.с.110-111).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року задоволено скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність відповідальних осіб прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано відповідальну особу прокуратури Київської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заяві ОСОБА_6 від 15.12.2016 року №2958(а.с.117-118).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року задоволено скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність відповідальних осіб прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано уповноважену особу прокуратури Київської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заяві ОСОБА_6 від 15.12.2016 року №2956 (а.с.122-123).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2016 року задоволено скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність відповідальних осіб прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано відповідальну особу прокуратури Київської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заяві ОСОБА_6 від 15.12.2016 року №2957(а.с.128-129).

Підстави, порядок та умови зупинення досудового розслідування встановлені главою 23 КПК. Дотримання зазначених підстав слідчим, прокурором при прийнятті процесуального рішення про зупинення досудового розслідування є предметом перевірки, яка здійснюється слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії справ.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 5 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо, зокрема, підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком; оголошено в розшук підозрюваного; слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування; наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Зі змісту ст.ст. 84, 85 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 8 ст. 135 КПК особа викликається до слідчого шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом як найшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Згідно до ч. 1 ст. 136 КПК Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Відповідно до вимог ст. 137 КПК України. у повістці про виклик повинно бути зазначено: прізвище та посада слідчого, прокурора, слідчого судді, судді, який здійснює виклик; найменування та адреса суду або іншої установи, до якої здійснюється виклик, номер телефону чи інших засобів зв`язку; ім`я (найменування) особи, яка викликається, та її адреса; найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється виклик; процесуальний статус, в якому перебуває викликана особа; час, день, місяць, рік і місце прибуття викликаної особи; процесуальна дія (дії), для участі в якій викликається особа; наслідки неприбуття особи за викликом із зазначенням тексту відповідних положень закону, в тому числі можливість застосування приводу, та здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.
Пунктом 7 частини 1 статті 138 КПК несвоєчасне одержання (власне, й не одержання) повістки про виклик віднесене до поважної причини неприбуття особи на виклик.
Пункт 2 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року № 9-49/0/4-17 наголошено, що однією з підстав зупинення досудового розслідування, вичерпний перелік яких регламентований ст. 280 КПК, є те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме. Зупинення досудового розслідування з цієї підстави передбачає існування формальних підтверджень наведених обставин і обґрунтовану констатацію відповідних фактів посадовими особами органів досудового розслідування. Зокрема, встановленню факту переховування особи має передувати вчинення сукупності дій, спрямованих на визначення його місцезнаходження. Недотримання наведених вимог є підставою для скасування слідчими суддями процесуальних рішень про зупинення досудового розслідування.
Відповідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 139 КПК якщо підозрюваний, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру мінімальної заробітної плати - у випадку неприбуття на виклик слідчого, до нього може бути застосовано привід.
Згідно ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими п. 2 ч. 1 цієї статті.
Отже, за будь-яких сам по собі факт неприбуття особи на виклик до слідчого не може бути підставою для висновку про переховування її від слідства та оголошення розшуку.
Наведений підхід є обґрунтованим, оскільки не одноразова неможливість вручення процесуального документа не може сама по собі свідчити про те, що особа переховується від органів слідства.
Враховуючи вищевикладене, слідчим суддею встановлено, що органами досудового слідства формально виконувались вимоги КПК при винесенні постанови про оголошення розшуку підозрюваного зупинення досудового розслідування, оскільки не здобуто жодного доказу чи інших фактичних даних, які підтверджували б наявність підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК, тобто переховування від органів слідства та суду з метою ухилення, що випливає з такого. Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК, покладається на слідчого та прокурора. Відповідно до вимог ст. 135 КПК особа викликається до слідчого шляхом вручення повістки про виклик тощо. Разом з тим цією ж статтею регламентується і порядок вручення повістки в разі тимчасової відсутності особи.

Однак, досудовим слідством перед винесенням постанови не вжито заходів, передбачених КПК, щодо виклику підозрюваного на вимогу слідчого. Тобто підозрюваний, не маючи даних про наявність таких вимог, не міг виконати такі вимоги слідчого, проте оголошений в розшук. Приводом для цього стало тільки те, що він не отримує повістки про виклик до слідчого, які поверталися за закінченням терміну зберігання. Матеріали кримінального провадження не містять протоколів допиту слідчим відповідно до вимог КПК сусідів, родичів ОСОБА_6 , відсутня довідка з місця проживання ОСОБА_6 про відсутність проживання його за місцем реєстрації. Одного лише рапорту оперативного працівника, статус якого визначений як внутрішній документ поліції, недостатньо, щоб констатувати факт того, що місцезнаходження підозрюваного невідоме.
Крім цього, матеріали кримінального провадження не містять відомості про виїзд підозрюваного за межі кордону отриманих з Державної прикордонної служби України, яка є розпорядником такої інформації.

Матеріали кримінального провадження навпаки свідчать про те, що місцезнаходження підозрюваного відоме слідчому, а сам ОСОБА_6 лише не отримує повістки про виклик до слідчого, що не може бути підставою для зупинення розслідування у зв`язку з розшуком.
Постанова не містить жодного посилання на інші належні та допустимі докази, які об`єктивно посвідчували б наявність невиконання ОСОБА_6 обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК, за відсутності офіційного виклику та його вручення, таким чином враховуючи викладене провадження у справі зупинено безпідставно, а тому постанова підлягає скасуванню.
Зупинене досудове розслідування відповідно ч. 2 ст. 282 КПК відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування.
На підставі викладеного і керуючись Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року № 9-49/0/4-17, ст.ст. 1, 2, 7, 8, 9, 42, 84, 85, 91, 135, 136, 138, 139, 280 -282, 303-307, 371-372 КПК України,
у х в а л и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на постанову слідчого про оголошення розшуку та зупинення досудового розслідування від 22.02.2017 року - задовольнити.
Постанову слідчого Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 про оголошення розшуку підозрюваного та зупинення досудового розслідування, погоджену прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 від 22 лютого 2017 року в кримінальному провадженні №0002704 від 03 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України - скасувати.
Ухвала згідно вимог ст. 309 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала згідно вимог ст. 533 КПК України є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.
Слідчий суддя ОСОБА_15