ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого: ОСОБА_10 ,

захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира кримінальне провадження № 0006397 по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гринівці Любарського району Житомирської області, громадянина України, освіта - вища, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України
ВСТАНОВИВ:
11.11.2014 приблизно о 18 годині 45 хвилин ОСОБА_10 керував технічно - справним автомобілем марки «Citroen Berlingo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_15 .

Рухаючись на вказаному автомобілі в м. Житомирі по проспекту Миру у напрямку вул. Перемоги, в межах регульованого пішохідного переходу, який розміщується на ділянці проїзної частини поблизу приміщення розташованого за адресою: м. Житомир, пр-кт Миру, 5-а ОСОБА_10 , в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, порушуючи вимоги п. 8.10 цих же Правил, при поданні світлофором сигналу, що забороняє рух, а відповідно до п. 8.7.3. вказаних вище Правил жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, не зупинився перед світлофором, пішохідним переходом, порушуючи п.12.3 зазначених Правил, при виникненні небезпеки для руху, яку водій ОСОБА_10 об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, а продовжив рух далі, не забезпечивши при цьому безпеки дорожнього руху. Внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину на дозволяючий для руху пішоходів сигнал світлофору зліва направо відносно руху транспортного засобу.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, поверхневих забійних ран чола, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, відкритого перелому кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Своїми необережними діями, які виразились в порушенні водієм ОСОБА_10 вимог пунктів 2.3 б), 8.7.3, 8.10, 12.3 Правил дорожнього руху України, що перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину не визнав, суду пояснив, що 11.11.2014 року близько 19-00 години рухався по проспекту Миру м.Житомира в лівій крайній смузі для руху в сторону вул. Ватутіна (напрямок міста) на автомобілі «Сітроен Берлінго». Була темна пора доби, у інших автомобілях було включені ближнє світло фар. Проїжджаючи регульований пішохідний перехід, він побачив пішоходів, які чекали дозволяючий для них сигнал світлофора. При перетині його автомобілем пішохідного переходу, на проїжджу частину раптово вийшов потерпілий. Обвинувачений почав різко гальмувати, але уникнути ДТП не представилось можливим. Після зіткнення обвинувачений вийшов з автомобіля, почав надавати потерпілому першу медичну допомогу, попросив викликати швидку, після цього приїхали ДАІ, слідчий. На місці ДТП був виявлений пакет з розбитою пляшкою зеленого кольору, уламки якої були також виявлені на його автомобілі. Швидкість руху автомобіля була приблизно 50-60 км/год. На момент перетину ним стоп-лінії горів дозволяючий зелений колір світлофора для автомобілів. З його автомобілем в середній полосі для руху попутного напряму рухалося маршрутне таксі зеленого кольору. По зустрічній смузі для руху автомобілі також перетинали вказаний пішохідний перехід. Потерпілого обвинувачений побачив перед своїм автомобілем приблизно за 0,5 1 метр. Від острівка безпеки до місця зіткнення на проїжджій частині потерпілий подолав відстань приблизно 0,5 1 метр. Після зіткнення потерпілий перелетів через відбійник на зустрічну смугу для руху та опинився зліва від автомобіля обвинуваченого.

Пояснив, що він постійно не звертав увагу на швидкість руху, а тому під час досудового слідства не міг чітко сказати, яка була в нього швидкість. Після ДТП обвинувачений намагався надати потерпілому 10000 гривень на лікування, але він відмовився. В результаті ДТП у автомобіля було розбите вітрове скло та пошкоджений капот. Зі свідком ОСОБА_16 обвинувачений познайомився на СТО, на якому ремонтував ходову частину автомобіля, та в ході розмови зі свідком ОСОБА_16 обвинувачений дізнався про те, що свідок бачив ДТП. Обвинувачений не знає, що жовтий сигнал світлофора це забороняючий сигнал для руху та пояснив, що це попередження про зміну сигналів світлофору. Повторні та додаткові експертизи ініціювалися ним у зв`язку з порушенням його права на захист. При виявленні небезпеки для руху обвинувачений застосував екстрене гальмування за допомогою ручного гальма та гальмівної педалі. Цивільний позов потерпілого не визнає, оскільки матеріальна шкода потерпілому відшкодована йому з його заробітної плати, чеки, які надав потерпілий на підтвердження його лікування не відповідають препаратам, якими повинен був лікуватися потерпілий, моральну шкоду не визнає, оскільки моральна шкода дуже велика. Цивільний позов прокурора не визнає.
Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_10 підтверджується доказами, дослідженими в ході судового провадження:
- витягом з кримінального провадження № 0006397, яким підтверджується факту внесення до ЄРДР інформації відносно ОСОБА_10 підозри його у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України;
- протоколами огляду місця ДТП від 11.11.2014 року та від 21.05.2015 року, схемами ДТП та ілюстрованими таблицями до них, а також протоколом огляду місця події від 09.06.2015 року, в ході яких встановлено місце ДТП;
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 11.11.2014 року приблизно о 18-30 годині переходив на зелене світло по пішохідному переходу на проспекті Миру м.Житомира. Перед початком руху він переконався, що для пішоходів ввімкнений зелений сигнал світлофора, який стояв попереду потерпілого. Але його збив обвинувачений, який їхав в напрямку площі Перемоги зі швидкістю руху близько 80 км/год. Крім автомобіля, який здійснив наїзд, більше автомобілі не рухались, вони зупинились на червоне світло світлофора. Це було приблизно в 7 метрах від потерпілого. Якби не червоний сигнал світлофора для водіїв то інші водії збили б його після того, як він, після ДТП, перелетів на зустрічний напрямок руху автомобілів. Зіткнення було здійснено в праву частину його тіла. Після контакту з автомобілем обвинуваченого потерпілий втратив свідомість.

В результаті ДТП він отримав відкритий перелом, забій, пошкодження нирок, близько місяця лежав в лікарні і залишився калікою на все життя. В ході лікування він переніс операцію, йому встановили імпланти, після чого одразу не міг ходити, а в подальшому 8,5 місяців пересувався за допомогою костилів, що обмежувало його життєдіяльність, він нічого не міг робити, це викликало страждання. Він також три тижні був на медичній процедурі «витяжка», протягом тривалого часу приймав обезболюючі препарати. Лікування закінчив, але до теперішнього часу відчуває фізичний біль у нозі, де встановлені іпланти, які заважають рухатись, він знову має лягати до лікарні для видалення імплантів. Після ДТП тривалий час боліла голова, оскільки був струс головного мозку, через що він також не міг ходити. На теперішній час також голова болить, але вже є покращення. Батьки доглядали потерпілого на час лікарняного в Володар-Волинському районі. Шкоду обвинувачений не відшкодував, контактів з обвинуваченим з приводу цього не було. Просив призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, його цивільний позов задовольнити повністю.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.03.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_9 в ході якого він показав на місці обставини події ДТП та план-схемою до нього;
- показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що більше року тому назад увечері стояв на тротуарі біля магазину «Квартал». В цей час побачив як з «Богунії» в сторону центральної частини міста Житомира рухався автомобіль обвинуваченого «Сітроен» та на проспекті Миру, 5 міста Житомира біля кафе «Танюша» побачив як цей автомобіль на напевно заборонений сигнал світлофора проїхав пішохідний перехід та відбувся удар. Після цього автомобіль «Сітроен» зупинився за пішохідним переходом, а потерпілий лежав за відбійником на дорозі. Згодом приїхала міліція. На місці події був ще один свідок на ім`я ОСОБА_18 , який разом з ОСОБА_17 брали участь в замірах місця ДТП.
- показами свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні пояснив, що у листопаді 2014 року близько 18-19 години зі сторони «Богунії» в сторону центральної частини міста рухався автомобіль «Сітроен Берлінго» білого кольору. На пішохідному переході свідок почув писк від гальмування та звук удару. Одразу після цього побачив, що потерпілий перелетів через відбійник на пішохідному переході та після падіння лежав без свідомості в 4-5 метрах від острівка безпеки біля відбійника. Свідок зазначив, що до самого моменту настання ДТП, потерпілий стояв на острівці безпеки.

- протоколом слідчого експерименту від 11.05.2015 року за участю свідка ОСОБА_19 .

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_19 , суд враховує, що згідно довідки начальника УОТЗ УМВСУ в Житомирській області, його мобільний телефон в момент ДТП перебував в районі ДТП, тобто він міг бути на місці пригоди.

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що у 2014 році увечері приблизно у 18-19 годині він перебував на проспекті Миру зі сторони вул. Максютова, мав переходити дорогу на пішохідному переході, чекаючи дозволяючий для себе зелений сигнал світлофора. В цей час зі сторони «Богунії» в сторону центральної частини міста їхав автомобіль «Сітроен». Саме в цей момент свідок почув удар, та після цього побачив, що сталося ДТП за участю водія автомобіля «Сітроен» та потерпілим. До потерпілого він не підходив. Про марку автомобіля, який здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_9 , свідок дізнався на СТО, на якому він працював, коли обвинувачений приїхав туди ремонтувати свій автомобіль «Сітроен» та між ними відбулась розмова з приводу ДТП. На СТО у автомобіля були виявлені пошкодження переднього бамперу та капоту.

Оцінюючи покази даного свідка, суд враховує, не тільки його пояснення, але й довідку начальника УОТЗ УМВСУ в Житомирській області, згідно якої його мобільний телефон в момент ДТП перебував в с. Левків, а не в м. Житомир. Пояснюючи причини розбіжностей його показів щодо місця знаходження його та його телефону свідок плутався, говорив невпевнено.
- висновком експерта № 3/784 від 09.01.2015 року, відповідно до якого в процесі дослідження технічного стану автомобіля Сітроен Берлінго д.н. НОМЕР_1 не встановлено будь-яких характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитися в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної ДТП;

- листом Житомирського обласного центру з гідрометеорології № 25-04-16/1-1165 від 18.11.2014 року щодо погодних умов в місті Житомирі 11.11.2014 року;

- листом КП «Електричні мережі зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Житомирської міськради про режим роботи світлофорів на пішохідному переході біля місця ДТП та відсутність аварійних відключень в момент ДТП;

- висновком експерта № 369 від 20.02.2015 року та висновком комісійної експертизи № 20 від 24.02.2014 року, відповідно до яких у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді:

закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку (без виражених клінічних проявів), поверхневих забійних ран чола (без зазначення форм, розмірів, кількості, локалізації), що відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

та відкритого перелому кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Всі виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в результаті даної ДТП.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.01.2014 року та схемою до нього за участю свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2015 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника, в ході якого ОСОБА_10 на місці події показав, як він керував автомобілем Сітроен Берлінго до ДТП по проспекту Миру в напрямку вул. Перемоги та як відбулось ДТП та план-схемою до нього;

- протоколами слідчого експерименту від 17.06.2015 року від 30.06.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_10 ;

- висновком експерта № 3/69 від 20.02.2015 року, яким підтверджено, що в умовах даної пригоди (при заданому комплексі вихідних даних) з технічної точки зору, водій автомобіля Сітроен Берлінго н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом своєчасного застосування термінового гальмування, як з моменту ввімкнення жовтого сигналу світлофора, так і з моменту виходу останнього на смугу руху вказаного автомобіля. У даній дорожній обстановці, водієві автомобіля Сітроен Берлінго д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_10 необхідно було діяти відповідно до вимог п. 8.7.3 г), 8.10, 8.11, 12.3 Правил дорожнього руху України, зміст якого зазначений в дослідницькій частині. При заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, дії водія автомобіля Сітроен Берлінго д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_10 не відповідали вищезазначеним вимогам Правил дорожнього руху України. При заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, причина виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди - невідповідність дій водія автомобіля Сітроен Берлінго д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_10 вимогам п. п. 8.7.3 г), 8.10 та 12.3 Правил дорожнього руху України;

- висновком експерта № 3/223 від 17.04.2015 року, відповідно до якого при заданому комплексі вихідних даних, в наведених дорожніх умовах, покази водія ОСОБА_10 (отримані в ході слідчого експерименту 24.03.2015 року) в частині розташування керованого ним автомобіля Сітроен Берлінго н.з. НОМЕР_2 від місця наїзду на пішохода ОСОБА_9 в момент ввімкнення жовтого сигналу світлофора для вказаного водія - 18.85 м, з технічної точки зору не ґрунтовні, оскільки зазначена відстань складала не менше 33.3м. В умовах даної пригоди (при заданому комплексі вихідних даних), з технічної точки зору, водій автомобіля Сітроен Берлінго н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом своєчасного застосування термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. У даній дорожній обстановці, водієві автомобіля Сітроен Берлінго н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 необхідно було діяти відповідно до вимог п. 8.7.3 г), 8.10, 8.11, 12.3 Правил дорожнього руху України, зміст якого зазначений в дослідницькій частині. При заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, на підставі проведеного дослідження питання № 3 даного висновку, дії водія автомобіля Сітроен Берлінго н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 не відповідали вищезазначеним вимогам Правил дорожнього руху України. При заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, причина виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди - невідповідність дій водія автомобіля Сітроен Берлінго н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 вимогам п. п. 8.7.3 г), 8.10 та 12.3 Правил дорожнього руху України.

- висновком експерта № 3/423 від 17.07.2015 року, відповідно до якого з технічної точки зору, місце наїзду на пішохода розташоване на лівій смузі руху в напрямку до вул. Перемоги, на відстані близько 0,6... 1,6м від лівого краю лівої смуги руху. Покази ОСОБА_10 (слідчий експеримент від 14.01.15), щодо наїзду на пішохода знаходиться на відстані 2 м від лівого краю проїзної частини - не ґрунтовні. Покази ОСОБА_10 (слідчий експеримент від 24.03.15), щодо наїзду на пішохода знаходиться на відстані 1,7 м від лівого краю проїзної частини - не ґрунтовні. Покази ОСОБА_10 (слідчий експеримент від 17.06.15), щодо наїзду на пішохода знаходиться на відстані 1,5 м від лівого краю проїзної частини - можуть бути ґрунтовні.

Покази потерпілого ОСОБА_9 (слідчий експеримент від 25.03.15), щодо наїзду знаходиться на відстані 3,0 м від лівого краю проїзної частини - не ґрунтовні. В умовах даної пригоди величина швидкості руху автомобіля Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 визначається рівною не менше 46,2 км/год. Відстань від початку утворення слідів гальмування в момент застосування водієм гальмування, за умови, що після дії на педаль гальм колеса зблокувались та почали утворювати слід гальмування, визначається: при швидкості руху 40км/год - 2,2м, 50км/год - 2,8м, 60км/год - 3,3 м, 80км/год - 4,4м. За умови, що небезпека для руху водію ОСОБА_10 виникає з моменту виходу пішохода на смугу руху його автомобіля, згідно відомостей, отриманих під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 від 17.06.2015, водій автомобіля Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного гальмування. У разі якщо водій автомобіля Citroen Berlingo р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_10 рухався на заборонений сигнал світлофора, то в даному випадку технічна можливість полягала лише в чіткому виконанні п.п. 8.7.3 г) та 8.10 ПДР України.
У даній дорожній обстановці, водієві автомобіля Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 необхідно було діяти відповідно до вимог п. 8.7.3 г), 8.10, 8.11, 12.3 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладено в дослідницькій частині. За умови, що небезпека для руху водію ОСОБА_10 виникає з моменту виходу пішохода на смугу руху його автомобіля, згідно відомостей, отриманих під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 від 17.06.2015, в причинному зв`язку з виникненням ДТП знаходиться рух пішохода ОСОБА_9 в напрямку смуги руху автомобіля Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_10 . У разі, якщо водій автомобіля Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 рухався на заборонений сигнал світлофора, то в даному випадку в причинному зв`язку з виникненням ДТП знаходиться невідповідність дій водія автомобіля Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 технічним вимогам п.п. 8.7.3 г) та 8.10 Правил дорожнього руху України.

- висновком експерта № 657/659/15-25 від 06.08.2015 року, відповідно до якого місце наїзду автомобіля Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 на пішохода розташоване в лівій смузі руху проспекту Мира в напрямку до вул. Перемоги, на відстані близько 0,6...1,6м від лівого краю лівої смуги руху. З технічної точки зору, показання потерпілого ОСОБА_9 щодо місця наїзду є неґрунтовними. З технічної точки зору, показання підозрюваного ОСОБА_10 (слідчий експеримент від 24.03.15) щодо місця наїзду є неґрунтовними. З технічної точки зору, показання підозрюваного ОСОБА_10 (слідчий експеримент від 17.06.15) щодо місця наїзду є ґрунтовними. Швидкість руху автомобіля Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 перед початком термінового гальмування складає не менше 46,3 км/год. Відстань на якій розташовувався а/м Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 перед початком утворення виявлених в місці пригоди слідів гальмування, з урахуванням встановленої та вказаної у вихідних даних швидкостях руху та встановленої величини сповільнення вказаного транспортного засобу, становить 2,2...4,4 м. В даній дорожній обстановці, згідно заданих вихідних даних, водій автомобіля Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 міг як мати так і не мати технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 , шляхом застосування термінового гальмування, з моменту виникнення небезпеки для його руху, в залежності від моменту виникнення небезпеки для руху водієві ОСОБА_10 . В даній дорожній обстановці водій автомобіля Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 8.7.3 ґ), 8.10., 8,11. 12.3. Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, пішохід ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог розділу 4 «обов`язки та права пішоходів» Правил дорожнього руху України. Так як, в постанові про призначення експертизи зазначено три варіанти виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_10 ; то відповісти на дане питання можливо лише в альтернативній формі:

Якщо небезпека для руху водієві а/м Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 виникає з моменту виходу пішохода ОСОБА_9 на смугу руху а/м Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 , тоді в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди слід вважати рух пішохода ОСОБА_9 на смугу руху автомобіля Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 , на відстані, яка менша за величину зупинного шляху останнього.

Якщо ж, небезпеки для руху водієві а/м Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 створено не було, безпека дорожнього руху забезпечувалась чітким виконанням та дотриманням вимог п. 8.7.3 ПДР України, тоді, з урахуванням вихідних даних та проведеного дослідження, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, в даних умовах дорожнього руху, слід вважати, технічно необґрунтовані дії водія автомобіля Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 , які суперечили вимогам пунктів 8.7.3 ґ), 8.10 ПДР України.
- показаннями допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_20 , який підтвердив висновки, викладені в його експертизах та пояснив, що він проводив дві авто технічні експертизи по даному кримінальному провадженню, перший висновок був зроблений 20.02.2015 року № 3/69, другий висновок від 18.04.2015 року № 3/229. Експертизи проводились за вихідними даними, наданими слідчим. Самостійно визначати вихідні дані ДТП він не має права. Відповіді потерпілого щодо відстані, яку він пройшов від острівка безпеки до місця наїзду при проведенні експертизи не бралося до уваги. На момент наїзду на потерпілого на світлофорі горів забороняючий червоний сигнал, тобто до загоряння червоного сигналу світлофору три секунди на світлофорі горів жовтий сигнал. Зміна вихідних даних в обох експертизах щодо віддалення автомобіля від місця ДТП не могла вплинути на результати експертизи, оскільки небезпека для руху виникла з моменту загоряння забороняючого жовтого сигналу світлофора, а не з моменту виходу пішохода на проїжджу частину. Швидкість руху «Сітроена» як в першому так і в другому випадку не змінювалась, і була 40 км/год. За три секунди (між включеним жовтим світлом до включення червоного сигналу на світлофорі) автомобіль Сітроен проїхав 33,3 м від світлофора до місця наїзду.
Досліджені судом докази свідчать про те, що своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Факт перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння: 1,78 проміле (висновок експерта № 1091 від 13.05.2015 року) не спростовує висновку суду щодо порушення ОСОБА_10 правил дорожнього руху, що спричинило ДТП та отримані потерпілим тілесні ушкодження. Оскільки саме порушення водієм ОСОБА_10 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку із зазначеними наслідками, а не стан сп`яніння потерпілого.

Суд звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_10 в наданих в судовому засіданні показаннях не зміг відповісти на питання, яке значення має жовтий колір світлофору, що свідчить про незнання обвинуваченим правил дорожнього руху, які мають ключове значення у настанні даної ДТП.

Суд не приймає доводи сторони захисту щодо тиску на обвинуваченого під час досудового розслідування, оскільки обставинами справи цього не підтверджено. Ніяких істотних порушень прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_10 під час проведення слідчих експериментів судом не встановлено, а тому всі докази, які зібрані стороною обвинувачення під час проведення досудового розслідування є допустимими та приймаються судом до уваги. У матеріалах даного кримінального провадження відсутні дані, які б давали підстави вважати, що при проведенні слідчих дій слідчим були вчинені діяння, якими були б порушені права чи свободи ОСОБА_10 , або слідчий у будь-якій формі примушував би останнього до визнання своєї винуватості у ДТП.

Суд не приймає доводи сторони захисту щодо повного дотримання ОСОБА_10 ПДР України, оскільки його покази спростовуються доказами по справі, дослідженими під час судового засідання. Обвинувачений ОСОБА_10 проїхав на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, внаслідок якого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження та тривалий час лікувався.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, характеризуються позитивно за місцем проживання та навчання, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 згідно ст. 66 КК України не встановлені.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 відповідно до ст. 67 КК України не встановлені.

Окрім того, суд враховує обставини вчинення злочину та характер й мотиви дій обвинуваченого, який необережно грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, його ставлення до вчиненого, що шкоду, завдану державі та потерпілому внаслідок вчинення злочину, не відшкодував, думку потерпілого, який просив призначити покарання в виді позбавлення волі.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає можливим призначити покарання в мінімальних межах санкції частини статті та вважає за необхідне призначити покарання з реальним його відбування. Також призначити додаткове покарання в виді з позбавленням права керування транспортним засобом на максимальний строк. Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_10 про стягнення витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_9 в сумі 4324,95 грн. відповідач не визнав. Не зважаючи на це суд вважає за необхідне задовольнити даний позов в повному обсязі, як такий, що знайшов підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_9 заявив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 і в подальшому збільшував позовні вимоги. Відповідно до останньої редакції збільшених позовних вимог ОСОБА_9 просив стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 13000 грн., тобто витрати понесені ним під час лікування в травматологічному відділенні КУ ЦМЛ №2, та проведення операцій, крім того понесені додаткові витрати на посилене харчування, сторонній догляд, тощо; втрачений заробіток внаслідок втрати працездатності в сумі 23268 грн. 56 коп., оскільки він працевлаштований в КП «Житомиртеплокомуненерго», його місячний заробіток складає 2908,57 грн., внаслідок скоєного злочину він не працює з 12.11.2014 року 8 місяців, і за вказаний період він не отримав заробітну плату в сумі 23268,56 грн.; та моральну шкоду в сумі 50 тис. грн., яка виразилась в фізичному болю, душевних стражданнях, які він зазнав як у зв`язку із злочинною поведінкою обвинуваченого відносно нього, так і у зв`язку із завданими йому тілесними ушкодженнями. Протягом двох місяців лікування він був прикутий до ліжка, не пересувався, в подальшому пересувався лише за допомогою милиць, в результаті втратив соціальні зв`язки з друзями, одногрупниками, колегами по роботі, не спроможній вести повноцінне життя, відчуває головний біль та погіршення пам`яті.

Відповідач заперечував проти позову в повному обсязі.

Суд враховує, що потерпілий дійсно був вимушений лікуватись та придбавати вироби медичного призначення (милиці) у зв`язку з отриманими ним тілесними ушкодженнями, матеріалами справи підтверджуються його витрати в сумі 10354,61 грн., а тому саме ця сума витрат підлягає відшкодуванню.

Вимоги позивача щодо стягнення на його користь 23268.56 грн. втраченого заробітку внаслідок непрацездатності не підлягають задоволенню, оскільки він в судовому засіданні пояснив, що за період вимушеної непрацездатності отримував виплати втраченого заробітку від КП «Житомиртеплокомуненерго» за рахунок Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_9 суд враховує глибину та тривалість його фізичних та душевних страждань, пов`язаних з тривалим лікуванням, протезуванням, величину зусиль, яких треба буде вжити позивачу для того, щоб відновити свій емоційний стан, соціальні зв`язки, вимушені зміни, які йому довелось пережити в зв`язку із необхідністю лікуватись та пристосовуватись. Також суд враховує обставини та характер правопорушення, яким завдано шкоди, яке є необережним, та наслідки в виді тяжких тілесних ушкоджень, тому враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, з врахуванням принципів розумності і справедливості вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_9 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

/

Процесуальні витрати за проведення експертиз Житомирським НДЕКЦ МВС України (489,00+613,80+491,04+738,64+613,80) в сумі 2946 грн. 28 коп. та Житомирським відділенням Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз в сумі 615 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речові докази:
-автомобіль Сітроен Берлінго д.н. НОМЕР_1 , що переданий на зберігання обвинуваченому залишити в нього;

-відео реєстратор марки HDR модель 198, який був вилучений з автомобіля Сітроен Берлінго д.н. НОМЕР_1 , що переданий на зберігання обвинуваченому залишити в нього;
Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 374, 394 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Цивільний позов прокурора інтересах держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_10 на користь Департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 4324 грн. 95 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 10354,61 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Процесуальні витрати за залучення експертів Житомирського НДЕКЦ МВС України в сумі 2946 грн. 28 коп. та експертів Житомирського відділення Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз в сумі 615 грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_10 на користь держави.

Речові докази:
- автомобіль Сітроен Берлінго д.н. НОМЕР_1 , що переданий на зберігання обвинуваченому залишити в нього;

- відео реєстратор марки HDR модель 198, який був вилучений з автомобіля Сітроен Берлінго д.н. НОМЕР_1 , що переданий на зберігання обвинуваченому залишити в нього;
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1