Справа № 559/2635/16-к
Провадження № 1-кс/559/80/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в особі головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не судимого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України);
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 20 листопада 2016 року приблизно о 03.00 год., перебуваючи в АДРЕСА_3 біля приміщення шиномонтажу, скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, шляхом пошкодження скла віконної рами та гратів, таємно проник у середину вказаного приміщення, із якого намагався вчинити крадіжку двох колісних автомобільних дисків із легкосплавного металу, розміром R-13, на загальну суму 1300 грн. 00 коп., які належать ОСОБА_5 . Однак, ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки, під час вчинення своїх дій останній був виявлений працівниками Дубенської виховної колонії.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчиненого ним замаху на злочин.
Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу у його відсутність. Претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має. Не заперечує проти розгляду справи у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України. Відносно міри покарання покладається на розсуд суду (а.с. 8 т.1).
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
За таких обставин суд вважає доведеним, щоОСОБА_4 здійснив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна із проникненням до іншого приміщення, а тому ці дії правильно кваліфіковано за ч.З ст. 15, ч.З ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 65, 68 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; ступінь здійснення злочинного наміру, зокрема, що за незакінчений замах строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті; а також причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, а саме те, що це не залежало від волі ОСОБА_4 , оскільки, під час вчинення своїх дій останній був виявлений працівниками Дубенської виховної колонії.

Крім того, суд враховує дані про особу винного, який раніше не судимий (а.с. 41 т.2), одружений і має на утриманні сина ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 28, 29 т.2), за місцем реєстрації характеризується посередньо (а.с. 43 т.2), а за місцем проживання - позитивно (а.с. 30 т.1), на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с. 31 т.1 ).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає: його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також наявність на утриманні малолітньої дитини. Обставини, що обтяжують покарання, - судом не встановлені.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах мінімальної санкції статті зі звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Судові витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити згідно із ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 349, ст.ст.366-371, 373-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік із покладанням обов`язків, передбачених п.1-2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: - 2 колісних автомобільних диски з легкосплавного металу розміром R-13, - повернути власнику ОСОБА_5 ; - викрутку і дерев`яну планку знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: