1Справа № 335/8116/17 1-кс/335/5434/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2017 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , укримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001993 від 29 травня 2017 року, за фактом шахрайства, що завдало значної шкоди потерпілому, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ :
Слідчий Вознесенівського ВП Дніпровського ВП Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001993 від 29 травня 2017 року, за фактом шахрайства, що завдало значної шкоди потерпілому, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 27.05.2017 до Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що в період часу з 2012 року по 2016 рік, невідомий шахрайським шляхом заволодів майном, яке належить ОСОБА_4 .

Відомості про вказану подію Вознесенівським ВП ДВП ГУ НП в Запорізькій області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001993 від 29.05.2017, з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, та розпочато досудове розслідування.

30.05.2017 в якості потерпілого був допитний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який пояснив, що в період часу з 06.08.1993 по 22.12.2005 перебував в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , 1974р.н., в шлюбі народився спільний син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 збереглись дружні стосунки, окремо один від одного останні створили сім`ї. В період часу з 2007 року по 2012 рік ОСОБА_4 з новою сім`ю проживав на о. Кіпр в м. Пафос, куди неодноразово приїздила ОСОБА_5 разом з їх спільним сином ОСОБА_6 . При цьому, у ОСОБА_4 на праві приватної власності знаходилась в АДРЕСА_1 , в якій ніхто не проживав, так як у ОСОБА_5 на праві приватної власності знаходилась квартира АДРЕСА_2 , в якій вона проживала з сином ОСОБА_6 . Так, в кінці 2012 року знаходячись на о. Кіпр в м. Пафос з ОСОБА_4 стався нещасний випадок, в результаті якого останній втратив пам`ять, отримав ІІІ групу інвалідності, та до сьогоднішнього дня не пам`ятає більшість подій, які з ним стались. ОСОБА_4 зі слів матері ОСОБА_7 , 1944 р.н., стало відомо, що його хворого в непритомному стані 29.09.2012 ОСОБА_4 привезли до Донецького аеропорту з о. Кіпр, де його зустріла колишня дружина ОСОБА_5 та привезла до м. Запоріжжя, а саме до квартири, яка належить йому на праві приватної власності, та не повідомивши родичів ОСОБА_4 доглядала останнього. В 2016 році до поштової скрині ОСОБА_4 надійшов лист з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в якому знаходилась позовна заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , до ОСОБА_4 в якій ОСОБА_8 , просить суд виселити ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_4 , тому як вказана квартира вже належить йому на праві приватної власності.

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, квартира АДРЕСА_4 , належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який документований паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 , виданим Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 23.07.1996 р.

Таким чином, досудовим розслідуванням з`ясовано, що невстановлена особа вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайським шляхом, заволоділа квартирою АДРЕСА_4 , яка належала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, можливості відчужувати певне його майно до скасування майна у встановленому КПК України порядку. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.

Слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки слідчим у клопотанні наведено правові підстави для арешту майна та приведено достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки наявні правові підстави для арешту майна, передбачені ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, у вигляді заборони права відчуження та розпорядженнямайном: квартирою АДРЕСА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1