Справа № 738/449/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/572/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2017 року апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , в інтересах засудженого, засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснове, Березнівського району Рівненської області, відбуваючого покарання в ДУ «Домницький виправний центр № 135», засудженого за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника установи ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційних скаргах, по суті однакових за змістом, захисник та засуджений просять скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалити нову і застосувати до останнього ст. 81 КК України. Мотивують тим, що засуджений працював і сумлінно виконував поставлені перед ним завдання по заготівлі дров, не порушував режиму утримання. 09 березня 2017 року його було заохочено подякою. Зазначають про погашення раніше накладених стягнень, не врахування місцевим судом застосування до обвинуваченого 21 червня 2016 року ст. 82 КК України і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким. Обвинувачений є віруючою людиною, постійно відвідує релігійні Богослужіння, ходить на сповідь, займається спортом.

Як встановив суд 1-ї інстанції, вироком Військового апеляційного суду Центрального гарнізону від 17 серпня 2010 року ОСОБА_7 засуджений за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі. Згідно ст. 54 КК України позбавлений військового звання «майор».

Строк відбування покарання обчислюється з 07 лютого 2010 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2016 року засудженому зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 07.02.2010 року по 01.02.2012 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 21.06.2016 року не відбуту частину строку покарання замінено з позбавлення волі на обмеження волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 25.08.2016 року зараховано в строк покарання час слідування до установи з 01 липня 2016 року по 20 липня 2016 року включно.

Заслухавши доповідача, прохання засудженого та його захисника задовольнити апеляційні скарги з викладених у них підстав, думку прокурора про їх необґрунтованість, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

За статейними ознаками засуджений з 23.01.2017 р. має пільгу умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України по відбуттю 3/4 строку покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого, місцевий суд послався на наявність у нього в минулому стягнень, посередню поведінку в Луцькому СІЗО (мав 1 стягнення), та негативну характеристику (мав два стягнення) у Київському СІЗО, позитивну характеристику в Менській ВК №91, де міру покарання відбував з 20.04.2012 року, позитивну характеристику в Домницькому виправному центрі №135.

Таким чином ухвала місцевого суду містить в собі суперечності щодо загальної характеристики засудженого.

У відповідності до ст. 82 КК України, суд замінює не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким за умови, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Але залишилася поза увагою місцевого суду ухвала Менського районного суду Чернігівської області від 21.06.2016 року, яка набула чинності і якою не відбуту частину строку покарання замінено з позбавлення волі на обмеження волі. В судовому засіданні прокурор проти цього не заперечував, отже погодився, що засуджений став на шлях виправлення і заслуговував на цю пільгу.

Враховуючи викладене, з урахуванням кількох позитивних характеристик засудженого, тривалого часу що пройшов з останнього накладення на нього стягнення (28.10.2014 р.), повного відшкодування заподіяної шкоди, колегія суддів також вважає, що він став на шлях виправлення.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці доведе своє виправлення та відбув відповідну частину призначеного судом строку покарання. Ст. 81 КК України не вказує на обов`язкове врахування при умовно достроковому звільненні від покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і даних про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці.

Постанову №33 (протокол №14 від 21.03.2017 р.) спостережної комісії Менської районної державної адміністрації, згідно якої погодження застосування до ОСОБА_7 пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, колегія суддів до уваги не бере.

Згідно п. 2 ч. 4 Положення про спостережні комісії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2004 року №429 „Про затвердження положень про спостережні комісії та піклувальні ради при спеціальних виховних установах, (далі „Положення про спостережні комісії) спостережні комісії, зокрема, разом з органами і установами виконання покарань вносять до суду за місцем відбування покарання засудженими особами подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Погодження чи не погодження спостережними комісіями клопотань засуджених про умовно-дострокове звільнення, Положенням про спостережні комісії не передбачено, отже спостережна комісія Менської районної державної адміністрації в даному випадку вийшла за межі своєї компетенції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 72 Кримінального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги захисника та засудженого ОСОБА_7 задовольнити, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2017 року щодо останнього скасувати.

Клопотання ОСОБА_7 задовольнити і умовно-достроково звільнити його від покарання у виді обмеження волі за вироком Військового апеляційного суду Центрального регіону м. Луцьк від 17 серпня 2010 року на не відбутий строк покарання 02 роки 07 місяців 16 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4