АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/357/17 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2017 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
з участю заявника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляцією ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.02.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 на бездіяльність прокуратура в порядку п.п.1, 7 ч.1 ст.303 КПК України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя керувався положеннями ч.1 ст.303 КПК України, у відповідності до яких під час досудового розслідування може бути оскаржений лише певний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора.

А якщо скарга, подана на інші рішення, дію чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню, то у відповідності до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження (а.с.188-191).

Не погодившись з постановленим процесуальним рішенням слідчого судді, 23 лютого 2017 року ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.02.2017 року та задовольнити скаргу на бездіяльність керівника Харківської місцевої прокуратури №1, зобов`язати його надати прокурору процесуальному керівнику з встановленням строку виконання вказаних ОСОБА_6 процесуальних дій, в тому числі повідомлення про підозру осіб, в квартирах яких використовувалися вказані засоби.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Відсутність прокурора в силу вимог ст.405 КПК України не є перепоною для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 в обґрунтування доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали за скаргою ОСОБА_6 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

У ч.1 ст.303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

З матеріалів судового провадження вбачається, що в обґрунтування скарги від 06.09.2016 року ОСОБА_6 посилався на те, що 24.08.2016 року, 28.08.2016 року, 29.08.2016 року ним керівнику Харківської місцевої прокуратури №1 направлена скарга на недотримання розумних строків в порядку ст.308 КПК України по кримінальному провадженню №0005223. Скарга прокурором проігнорована, письмові вказівки процесуальному прокурору не надані, тому просив слідчого суддю визнати протиправною бездіяльність керівника Харківської місцевої прокуратури №1 та зобов`язати його дати письмові вказівки прокурору, що здійснює процесуальне керівництво по кримінальному провадженню №0005223 про виконання слідчих дій протягом тижня. При цьому як на підставу для звернення до слідчого судді ОСОБА_6 посилався на п.п.1, 7 ст.303 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,- заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Так, ст.308 КПК України передбачає право потерпілого оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
За правилами ч.2 ст.36 КПК України прокурор здійснює нагляд за додержаннями законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідування.
Таким чином, положення п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачають можливість оскарження процесуальних рішень, дій та бездіяльності прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, а розгляд прокурором вищого рівня скарги в порядку ст.308 КПК України не є процесуальною дією у кримінальному провадженні, нездійснення якої у визначений законом строк підлягає оскарженню в порядку ст.303 КПК України.
Також ОСОБА_6 як на підставу звернення до слідчого судді посилався на п.7 ст.303 КПК України.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Проте до матеріалів скарги від 06 вересня 2016 року не додано постанов слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, відомості про їх прийняття в матеріалах справи також відсутні.
Вищевказані доводи скарги ОСОБА_6 , не узгоджуються із положеннями ч.1 ст.303 КПК України та можливістю прийняття слідчим суддею рішення за даною скаргою, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України.

Згідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
За викладених обставин слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , з чим погоджується і апеляційний суд.

Зі ч.2 ст.19 Конституції України вбачається, що посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.02.2017 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги ОСОБА_6 не вбачає.

Клопотання ОСОБА_6 додатки та доповнення до них щодо забезпечення безпеки не підлягають розгляду, оскільки дані питання вирішуються у порядку передбаченому ч.2. ст.3 З А К О Н У У К Р А Ї Н И « Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» яка чітко регламентує наступне:
«Рішення про застосування заходів безпек приймається
слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться
кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у
розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь
особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом
(підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо
осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню,
припиненнюзлочинів.
Рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято
слідчим суддею у випадках, передбачених статтею 206 Кримінального
процесуального кодексу України ».
Матеріали кримінального провадження № 0005223 у провадженні апеляційного суду Харківської області відсутні, а тому судова колегія позбавлена процесуальної можливості вирішувати клопотання ОСОБА_6 додатки та доповнення до них щодо забезпечення безпеки за межами кримінального провадження.

Колегія суддів зазначає, що при викладенні апеляційних вимог необхідно враховувати які процессуальні рішення має право винести апеляційний суд у відповідності до ч.3 ст.407 КПК України з урахуванням того, що слідчим суддею скарга по суті не розглядалась.

Апелянтом не враховано і вимоги ч.2 ст.28 КПК України.

Між тим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що слідчим суддею не виконано вимоги ч.5 ст.304 КПК України відповідно до якої копія ухвали щодо відмови у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.02.2017 року щодо відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокуратура залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді