Справа № 209/3264/16-к
Провадження № 1-кп/209/68/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі: - секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого (адвоката) ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/3264/16-к (пр. № 1-кп/209/68/17), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 04 лютого 2016 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фалешти, Молдова, громадянина України, освіта вища, розлученого, працюючого за наймом будівельником, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2015 року близько 19.20 годин (більш точний час в ході досудового слідства не встановлено) ОСОБА_9 , знаходився на балконі за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час на дворі біля перукарні "Люкс", яка знаходиться в будинку поруч із квартирою ОСОБА_9 , останній побачив раніше йому знайомого потерпілого ОСОБА_7 , з яким у них протягом тривалого часу склались неприязні відносини. ОСОБА_9 вибіг на двір до ОСОБА_7 , щоб з`ясувати стосунки. Між чоловіками на ґрунті вищезазначених неприязних відносин зав`язався словесний спір, в ході якого ОСОБА_7 повернувся спиною до ОСОБА_9 та став уходити. В цей час ОСОБА_9 , маючи умисел на завдання умисних тілесних ушкоджень, навмисно наніс удар рукою ззаду в голову ОСОБА_7 , потерпілий обернувся обличчям до ОСОБА_9 , після чого останній вдарив потерпілого лівою рукою у обличчя від чого ОСОБА_7 впав на землю. ОСОБА_9 підійшов з лівого боку до лежачого в безпорадному стані на спині потерпілого та наніс удар ногою у ліву частину грудної клітки, потерпілий від удару перевернувся на лівий бік, після чого ОСОБА_9 став хаотично наносити ногами удари у різні частини тіла (точну кількість ударів в ході досудового слідства не встановлено). На шум підбігли свідки та відтягли ОСОБА_9 від потерпілого ОСОБА_7 . Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 120 від 27 червня 2016 року, керуючись п.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року за № 6, тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з переломами ребер (X ліворуч та XI праворуч), як кожне окремо, так і в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, які викликали тривалий розлад здоров`я на термін більше 3-х тижнів (21 день), який необхідний для повного зрощення пошкодженої кісткової тканини. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 139-Д від 27 липня 2016 року, характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_7 (гематома, синці, садна, переломи) свідчить про те, що ці пошкодження виникли від дії тупого предмету (предметів), якими могли бути рука, нога, а також інший твердий тупий предмет (предмети), а також при ударі о подібні.

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину не визнав та пояснив, що 25 грудня 2015 року приблизно о 17.55 годині він вийшов на балкон за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , щоб покурити. Він побачив ОСОБА_7 , який почав кидати у нього багно, а потім почав погрожувати, що кине у них гранату та викурить їх, він також кричав, що був у АТО і підірве їх. Його дружина в той час, як ОСОБА_7 кидав багнюку, вивішувала на балконі випрану білизну. ОСОБА_7 вимазав багнюкою їм вікна, а рештки багнюки полетіли у кімнату. Вони з дружиною викликали поліцію та вийшли на вулицю чекати їх. Поліцейські довго не приїжджали, тому вони пішли у бік перукарні. ОСОБА_7 був у стані алкогольного сп`яніння, він вирішив підійти до нього поспілкуватися, але той почав на нього замахуватись. В цей час він побачив у руці ОСОБА_7 балончик і подумав, що це граната. ОСОБА_7 почав стукати цим предметом у вікно. Це був якийсь балончик, але він подумав, що то граната, вже потім, коли він схопив ОСОБА_7 та вихопив у нього з рук балончик, він зрозумів, що помилявся і то була не граната. Він вихопив балончик та викинув його у бік. В цей час до них підійшла його цивільна дружина, а ОСОБА_7 почав ображати її та обзивати її нецензурною лайкою. Він за це вдарив останнього долонею по губам, а потім закрутив йому руку та поклав його на землю. Заламував йому руку та клав ОСОБА_7 на землю декілька раз, оскільки, коли він заспокоювався він його відпускав, а коли він знову на нього замахувався та лаявся він знову його таким чином заспокоював. При цьому ОСОБА_7 прикривав своє обличчя. Першого разу, як він поклав ОСОБА_7 на землю, він притримував його ногою. Він не бив його, подряпини з`явилися у нього від стяжки, що була біля балкону. Потім до них підійшли чоловіки в камуфляжній формі і вони з ОСОБА_7 розійшлися. Коли вони підійшли, то біля ОСОБА_7 , який лежав на землі, поруч були лише він і його дружина. А потім один з охоронців пішов до перукарні та покликав дружину ОСОБА_7 , а він з другим охоронцем залишився стояти надворі. Вийшла дружина ОСОБА_7 та спитала, навіщо ми його чіпали, але коли вона вийшла разом з ОСОБА_10 , то конфлікту між ними вже не було. Дружина заспокоїла ОСОБА_7 і вони розійшлися. Після конфлікту повз проходив незнайомий хлопчина, який підібрав викинутий балончик і сказав, що то рідкий сніг, а потім написав цим балончиком на стіні будинку слово "сніг". Коли конфлікт закінчився, він бачив, що у ОСОБА_7 щось було на щоці, що саме це було він не роздивився, бо той постійно кудись ходив. До початку конфлікта він не звернув уваги, чи були у ОСОБА_7 тілесні ушкодження бо було темно. Все це відбувалось десь до 19.30 години, а поліцію він викликав десь о 18.00 годині. ОСОБА_7 погрожував гранатою теж десь о 18.00 годині. О 19.20 годині останній вже не погрожував йому, погрози були у вигляді образ. Потім до них приїхала поліція і вони всі пішли до перукарні, у них відібрали покази. Поліцейський сказав, щоб вони йшли до дільничного та писали заяву. В подальшому його дружина написала заяву до поліції. Він не бив ОСОБА_7 , оскільки той був п`яний він просто притримав його, щоб той не стукав у вікна його будинку та не лаявся, оскільки він розумів, що ОСОБА_7 навмисно його провокує, так як він неодноразово викликав його на якісь раунди. Цивільний позов не визнає в повному обсязі. Настоює на тому, що не вчиняв жодних протиправних дій та не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого йому діянні, просив виправдати його за пред`явленим обвинуваченням.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, він є власником перукарні "Люкс", що розташована по АДРЕСА_1 . Перукарня розташована поруч з квартирою ОСОБА_9 , з котрим у нього неприязні стосунки, у зв`язку з тим, що обвинувачений з його тамбору самоуправно викрав його майно, зробив скважину у підвалі під`їзду. 25.12.2015 року знаходячись в своїй перукарні приблизно о 19.20 годині він вийшов на вулицю, щоб написати на стіні під вікном своєї перукарні слово: "сніг", балончиком, в якому міститься рідина "штучний сніг". Після того як він написав на стіні будинку своєї перукарні та будинку в якому проживає ОСОБА_9 слово "сніг", останній підійшов до нього та почав сваритися і говорити, що він ніби то хотів кинути у його вікно бомбу. Через те, що ОСОБА_9 почав сваритися він відвернувся від нього спиною і хотів піти геть, щоб не накаляти обстановку. Коли він пішов, то ОСОБА_9 вдарив його у задню частину голови (затилку), чим бив, йому не відомо, можливо у нього було щось у руці. Тоді він повернувся обличчям до обвинуваченого і той вдарив його у праву частину обличчя ( у скулу), свідомість він не втрачав, але підкосилися ноги, через що він і впав на спину. Потім він почав бити його ногами у ліву частину стегон. Він закривався руками і повернувся на інший бік, через що обвинувачений почав його бити у лівий бік тіла (у голову, руки, бік). Коли обвинувачений його бив, то у нього з собою був балончик, яким він написав слово "сніг" на будівлі.Через крики дружини обвинуваченого, яка стояла зовсім близько, але в бійку не втручалася, надвір вибігла його дружина разом з ОСОБА_10 які бачили власними очима факт побиття і кричали обвинуваченому, щоб той зупинився. В період бійки підійшли якісь люди, які були у формі з написом (охоронна служба) і розтягли їх. Далі його завели у перукарню і через деякий час приїхала поліція, яку викликали всі сторони конфлікту. Поліція все зафіксувала. Потім він поїхав у травмпункт та у поліцію, щоб написати заяву. 28 грудня 2015 року він поїхав проходити медичне обстеження у травмпункті першої поліклініки, де у нього були виявлені зламані ребра. Скільки всього ударів йому наніс обвинувачений, він не знає. Пояснив, що ударів було багато, обвинувачений бив по всьому тілу, у ліву частину тіла приблизно п`ять ударів, а у праву він навіть не пам`ятає. ОСОБА_9 також погрожував йому фізичною розправою. Дружину обвинуваченого він особо не знає, він не спілкувався з нею. В результаті даної сварки у нього переломи ребер, він більше 21 дня лікувався, але в лікарні не лежав. Також у нього була гематома, яка виникла від першого удару, розрубана права брова, садна та крововиливи. Відносно ОСОБА_9 також мається інше кримінальне провадження. Також пояснив, що вищевказані події відбувалися між їхніми вікнами - його та ОСОБА_9 , там було добре освітлення, камера відеоспостереження відсутня, бо її у нього викрали. До судмедексперта він звернувся пізніше тому, що йому сказали, щоб прийшов з усіма документами. Лікарняний лист він не оформлював, бо він приватний підприємець. Просив вжити до ОСОБА_9 сувору міру покарання, цивільний позов підтримує у повному обсязі, пояснив, що надані ним квитанції підтверджують не всю суму позову, квитанції на бензин нічим не підтверджуються, але він не міг самостійно пересуватись. тому його всюди возила дружина на автомобілі. Також він поніс витрати на добровільний благодійний внесок, оскільки його змусили його заплатити, щоб зробити тамограму. Моральна шкода полягає у його стражданнях, що виразилися у болі, він постійно спав сидячи, також він не міг працювати, заробляти кошти для утримання своєї родини. Квитанції по податку не мають відношення до лікування, вони підтверджують лише те, що йому було необхідно сплачувати податок.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що 25 грудня 2015 року десь о восьмій годині вечора вона збиралася додому з роботи. Вона працює перукарем у перукарні "Люкс" по вул. Інтернаціоналістів, 16-82. Ветошки є її керівниками. В той день, до початку конфлікту, потерпілий був у перукарні, на ньому не було жодних ушкоджень. Ніхто з них не знаходився у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 їй відомий, як сусід по перукарні. Їй відомо, що між обвинуваченим та ОСОБА_7 був конфлікт, але через що їй не відомо, нібито через якийсь замок. Раніше ОСОБА_9 не нападав на ОСОБА_7 , у всякому разі їй про це не відомо. В той час, як вона збиралася додому, вона з ОСОБА_11 почули знадвору крики, вони разом вибігли надвір і побачили, що ОСОБА_7 , який є чоловіком ОСОБА_11 , лежить на землі, а обвинувачений б`є його, схилившись, руками, а також ногою. Куди саме обвинувачений бив ОСОБА_7 вона не бачила, бо це було дуже швидко. ОСОБА_7 лежав на спині і закривався руками. Вона підійшла і спитала, що тут відбувається. При цьому була також присутня дружина обвинуваченого, вона стояла у стороні, на недалекій відстані. Від дружини обвинуваченого вона чула лише, що вона сказала: "Досить, перестань". Конфлікт відбувався біля вікон перукарні, з яких горіло світло, все добре освічувалося і було добре видно, що там відбувалося. Коли вони билися, то вона чула, що ОСОБА_9 щось кричав про гранату і розбите скло, він казав, що ОСОБА_7 хотів кинути гранату. Їй відомо, що ОСОБА_7 хотів прикрасити вікна перукарні, ніби снігом, вона бачила, як він взяв цей балончик, який невеликий, десь 10 см, круглий, як дезодорант, його колір вона не пам`ятає. Балончик не був схожий на гранату. Освітлення було добре і було можливо побачити, що саме відбувається. Вона особисто бачила, як ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_7 2-3 рази. Десь через три хвилини до них підійшли люди у формі охоронців, які проходили повз. Охоронці відштовхнути ОСОБА_9 та допомогли ОСОБА_7 підвестися, а також дійти до перукарні. ОСОБА_7 при цьому не скаржився на будь-який біль. Вона почала обробляти рани ОСОБА_7 , у нього була розбита брова та запливло око. ОСОБА_11 викликала поліцію. Швидку при ній не викликали. Коли приїхала поліція, то записала її анкетні дані і вона поїхала додому. Куди при цьому подівся ОСОБА_9 їй не відомо. Наступного дня вона не бачила ОСОБА_7 , вона його побачила вже десь через місяць.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона є дружиною потерпілого. 25 грудня 2015 року десь о шостій годині вечора вона разом з чоловіком приїхала до перукарні "Люкс" по вул. Інтернаціоналістів, 16-82. Робочий день закінчився і десь о сьомій годині вечора її чоловік взяв балончик зі снігом і хотів спробувати його. Балончик був для прикрашення, щоб робити сніг, він був схожий на пляшечку з-під лаку для волосся. Потім вони почули крики і разом з ОСОБА_10 вибігли надвір, де побачили, що її чоловік лежить на спині, а ОСОБА_9 б`є його ногами у різні частини тіла, а потім чоловік перевернувся на лівий бік і обвинувачений почав його бити руками в обличчя, схилившись над ним. Під час бійки ОСОБА_9 висловлювався нецензурною лайкою і погрожував її чоловіку. Дружина ОСОБА_9 в цей час знаходилась на відстані десь 1,5 м від них, вона постійно кричала та погрожувала. Вони намагалися зупинити сварку словами, але самі не влазили у бійку. Потім підбігли охоронці, які були у камуфляжній формі. ОСОБА_9 бив її чоловіка, тому вони відтягли його від її чоловіка, допомогли чоловікові підвестися та провели його до перукарні. Вона викликала поліцію, а ОСОБА_10 допомогла обробити рани її чоловіка, у нього була розсічена брова і йшла кров з носа. Місце конфлікту освічувалося добре, але балончик вона там не бачила. Потім з цим балончиком до перукарні зайшла дружина ОСОБА_9 , при цьому вона кричала, що це бомба. Потім приїхала поліція. Швидку в цей день вони не викликали додому. Її чоловікові було дуже боляче і тому вони відвезли його до лікарні, де йому зробили рентген і виявили переломи ребер. Чоловік довго лікувався і у нього досі болять ребра. До цього конфлікту у них з ОСОБА_9 були нормальні відносини, доки він не забрав їхні речі з комори та не змінив замок.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що обвинувачений є її цивільним чоловіком, а потерпілого вона знає, як сусіда по перукарні. 25 грудня 2015 року десь о 17.55 годині вона вийшла на балкон, щоб вивісити білизну, в цей час на балконі був ОСОБА_13 її чоловік який курив, вона повернулася до нього спиною та почала вивішувати білизну. Коли вивішувала білизну то почула якусь розмову, тобто хтось йшов по вулиці і щось сказав, вона подумала, що це ОСОБА_14 , що тримає поруч з ними магазин, привітався. Потім вона відчула як їй в спину полетіла земля з камінням яка також потрапила на постільну білизну, стінку, а також попав бруд в дитячу кімнату. Діти вібігли та запитали, що трапилося. Скло не розбилося, але каміння потрапило у вікно. Вона запитала у чоловіка, що трапилося, а він відповів, що " ОСОБА_15 бушує". Далі вона побачила як ОСОБА_16 знову бере землю і каміння, на що йому сказала: "Що ти робиш, ти у своєму розумі", а він відповів: "Я вас всіх підірву і ви злитете на воздух", і пішов. Після цього, зі свого мобільного вона викликала поліцію, щоб та з ОСОБА_16 провела профілактичну бесіду. В цей час її чоловік ОСОБА_13 сказав їй, щоб вона зібрала дітей і вони підуть на подвір`я. Вона зібрала дітей, закрили вікна і пішли на вулицю у двір. Це був грудень місяць на вулиці було холодно і вона знову зателефонувала у поліцію, на що їй відповіли, "Чекайте на вашу адресу виїхав екіпаж". Так вони прочекали десь до 19.00 год.- 19.20 год., потім подзвонили ще раз. Далі вона запропонувала залишитися донькі з дітьми, а вони пішли на іншу сторону, оскільки можливо поліція приїхала саме туди, де перукарня. Підійшовши туди вони побачили як ОСОБА_16 вийшов на сходи перукарні, щоб покурити і знову повернувся в середину перукарні. Через короткий час він знову вийшов з перукарні і в його руках був якийсь предмет з яким він підійшов до їхнього балкону і з серйозним наміром почав стукати по лоджії. Вона своєму чоловіку ОСОБА_13 сказала, що він зараз поб`є вікна, і що предмет який у ньго в руках відблискував, що можливо то якийсь вибуховий прилад чи граната. Чоловік вирішив підійти до ОСОБА_16 і запитав: "Що ти тут робиш і що ти хочеш?". У відповідь ОСОБА_16 вигукнув "Ах ти тут!" і взяв предмет, який був у нього в руках і замахнувся на ОСОБА_13 . Тоді ОСОБА_13 схопив його за руку і вибив цей предмет, та запитав у Ветошки, що то було, на що останній відповів: "Я ж казав, що вас підірву". Далі ОСОБА_16 продовжував погрожувати, що викурить їх, на що ОСОБА_13 попросив його заспокоїтись. Потім вона підйшла до них ближче і сказала, що викликала міліцію, давайте її дочекаємося. Через, що ОСОБА_16 почав ображати її нецензурною лайкою, а ОСОБА_13 заламав йому руку і сказав, що будемо чекати міліцію. Ветошка почав прохати, щоб ОСОБА_13 його відпустив і сказав, що буде поводити себе пристойно. Однак тільки ОСОБА_13 почав його відпускати, він знову почав говорити непристойності. Тоді ОСОБА_13 легенько вдарив його по губах, щоб той не лаявся. В цей час під`їхала якась машина і вийшли в комуфляжній формі два чоловіки і запитали, що трапилося і чи не потрібна їм допомога? Вона подумала, що це міліція і попросила їх про допомогу, щоб вони забрали ОСОБА_16 бо у них на вулиці діти. Вони відповіли, що вони не міліція, а охоронці і просто підійшли до них бо побачили, що щось відбувається. Вони запитали у них, хто вони такі, на що вона відповіла, що вони мешканці цього будинку і проживають на першому поверсі, а Ветошка це чоловік який вийшов з перукарні. Потім один із охоронців пішов у перукарню і запитав там, чи це їх чоловік ОСОБА_17 подальшому вибігла його дружина ОСОБА_18 , яка почала говорити йому навіщо він туди пішов, а за нею вийшла їх співробітниця. Дружина попросила ОСОБА_13 , щоб той відбустив її чоловіка, що ОСОБА_13 і зробив. Охоронці нікого не рознімали, вони лише покликали дружину ОСОБА_16 з перукарні та в подальшому розуміючи, що вже все в порядку, вони поїхали. В подальшому всі розійшлися, ОСОБА_16 з дружиною в перукарню, а вони підняли балончик. Як раз в цей час проходив якийсь молодий чоловік і запитав у них, що сталося, і вона відповіла йому, що ось цим предметом чоловік підійшов до їх балкону і хотів кинути. В цей час молодий чоловік підняв балончик і сказав, що це ж "Сніжок", що ним малюють і взяв цим балончиком і написав на стіні "Сніг". Через деякий час з перукарні вийшла дівчина і сказала їм, що в даній ситуації вони не праві, що це ж був лише " ОСОБА_19 ", а не граната. На що вона відповіла: "Почекайте, а якщо це була б граната і він підірвав вікна та хтось би постраждав!" Далі ця дівчина повернулася в перукарню, взяла свою сумочку та поїхала додому. Десь о 19.45 год. приїхала міліція, розбила їх на два табори, взяли у них покази. Ветошка в цей час бігав цілком здоровий та без ушкоджень. В подальшому усі розїхалися. Крім того пояснила, що бійки не було, бо ОСОБА_16 був п`яний, її чоловік не бив його, а лише тримав його за руку до приїзду міліції. Ветошка дізнавшись, що вони викликали міліцію, сам приліг на землю і сказав, що її чоловік попав на гроші. Чоловік лише один раз вдарив ОСОБА_7 долонею по обличчю, щоб той припинив ображати їх. Більш ударів не було, ногами її чоловік ОСОБА_16 не бив. Під час конфлікту вона не кричала, лише хвилювалася за свого чоловіка, була у емоційному стані. Її покази не ґрунтуються на припущеннях, бо вона все бачила, оскільки була від них на відстані десь 1 м. Коли відбувався конфлікт її чоловік не висловлювався на ОСОБА_7 нецензурною лайкою. Чоловік держав ОСОБА_7 однією рукою за руку, за яку саме руку вона не пам`ятає. ОСОБА_7 повернувся до перукарні самостійно, його забрала дружина, на обличчі у нього не було ушкоджень та крові. Коли вона зайшла до перукарні, то на ОСОБА_7 крові не було, у нього лише було червона пляма. У їхній квартирі обшук не проводився. Наступного дня вона пішла до дільничного, написала заяву та попросила, щоб він розібрався у ситуації. Раніше у них з ОСОБА_7 був конфлікт щодо комори. Їй було відомо, що відносно її чоловіка ведеться досудове слідство у зв`язку з вищевказаними подіями. Вона бажала давати покази і на стадії досудового слідства, але заяв про її допит вони не писали і в міліцію з таким клопотанням не зверталися. Зараз вона вирішила давати покази, бо їй так сказав слідчий. Її чоловік не схильний до конфліктів та насильства, у їхній сім`ї насильства не було. На уточнююче запитання відповіла, що вона таки зверталася до органів міліції з приводу насильства у сім`ї, але чоловік її тільки ображав, бити не встигав, чи складалися у відношенні нього протоколи їй не відомо. Заяву у міліцію вона писала, бо їй потрібно було забрати речі. Також на уточнюючі запитання відповіла, каміння залетіли у вікно на лоджії, а не в кімнату дітей, каміння просто потрапило через лоджію у закрите вікно дитячої кімнати, а бруд попав на гардини які вона вивішувала. Крім того пояснила, що звідки у ОСОБА_7 виникли тілесні ушкодження їй не відомо, вона бачила його наступного після конфлікту дня і на ньому не було жодних ушкоджень. Звідки у ОСОБА_7 взялася червона пляма на обличчі вона не знає. У її чоловіка тілесних ушкоджень не було.

Стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженню було заявлено свідка ОСОБА_20 , однак в судовому засідання прокурор ОСОБА_5 відмовилася від зазначеного свідка і вважала за можливе розглядати кримінальне провадження без вищевказаного свідка.

Суд з урахуванням думки учасників кримінального провадження, які не заперечували проти відмови прокурора від свідка, вважає за можливе розглянути кримінальне провадження без допиту свідка ОСОБА_20 .

Крім того винність ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, також підтверджується наступними доказами у справі, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування, а саме:

?Витягом з кримінального провадження № 0000018 від 04 лютого 2016 року, згідно якого 25 грудня 2015 року о 19.00 годині біля перукарні "Люкс", яка розташована по вул. Інтернаціоналістів у м. Кам`янському, ОСОБА_9 завдав потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження середньої тяжкості (а.с. 1);

?Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25 грудня 2015 року, згідно якого ОСОБА_7 просить вжити заходів до чоловіка на ім`я ОСОБА_13 з квартири АДРЕСА_2 , який 25 грудня 2015 року о 19.00 годині побив його біля перукарні "Люкс", яка знаходиться за адресою: вул. Інтернаціоналістів, 16 (а.с. 10);

?Актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 74 від 29 січня 2016 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_7 , 1972 року народження, пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з ранами (слідом загоєння яких є виявлені у нього рубці) та синцями на голові, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку - відносяться до легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавші розлад здоров`я більше 6 днів, але не більше як 21 день (п.п. 2.3.3. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року), так як струс головного мозку - це найлегший вид черепно-мозкової травми, симптоматика якої зникає в термін до 21-ї доби. Перебування на лікуванні понад 21-ну добу при оцінці ступеню тяжкості не враховується, так як звертання потерпілого 15 січня 2016 року амбулаторно за медичною допомогою пов`язано зі скаргами відносно загострення наявного у нього захворювання - гіпертонічна хвороба 2 ст. (підвищення АТ до 140/100 мм рт.ст.). Виявлені у нього пошкодження у вигляді саден на верхніх та на правій нижній кінцівках, синця на тулубі - відносяться до легких тілесних пошкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року). Згідно отриманого заключення консультації обласного консультанта лікаря-рентгенолога, зав. рентгенологічного відділення МКЛ № 18 м. Дніпропетровська ОСОБА_21 : "на представленных рентгенограммах органов грудной клетки, также левой половины грудной клетки от 26 декабря 2015 года - костнотравматических изменений не выявлено". Виявлені в нього пошкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, деякі з яких могли володіти обмеженою контактуючою поверхнею. Давність утворення пошкоджень може відповідати терміну, вказаному обстеженим (а.с. 27-28);

?Висновком експерта № 286-Е від 15 березня 2016 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_7 , 1972 року народження, пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з ранами (слідом загоєння яких є виявлені у нього рубці) та синцями на голові, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку - відносяться до легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавші розлад здоров`я більше 6 днів, але не більше як 21 день (п.п. 2.3.3. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року), так як струс головного мозку - це найлегший вид черепно-мозкової травми, симптоматика якої зникає в термін до 21-ї доби. Перебування на лікуванні понад 21-ну добу при оцінці ступеню тяжкості не враховується, так як звертання потерпілого 15 січня 2016 року амбулаторно за медичною допомогою пов`язано зі скаргами відносно загострення наявного у нього захворювання - гіпертонічна хвороба 2 ст. (підвищення АТ до 140/100 мм рт.ст.). Виявлені у нього пошкодження у вигляді саден на верхніх та на правій нижній кінцівках, синця на тулубі - відносяться до легких тілесних пошкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року). Раніше встановлений діагноз перелом VI ребра зліва не підтверджений рентгенологічно. При додаткових дослідженнях та проведенні КТ органів грудної клітки ОСОБА_7 04 лютого 2016 року, виявлено зростаючийся перелом Х ребра зліва, що підтверджує наявність перелому цього ребра на рентгензнімку від 26 грудня 2015 року. Тому, враховуючи надані додаткові дані, вважає, що спричинена ОСОБА_7 тупа травма грудної клітки з переломом Х ребра зліва, відноситься до середнього ступеня тілесних пошкоджень, як викликавші тривалий розлад здоров`я більш 21 дня (п.п. 2.2.2. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року). Виявлені в нього пошкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, деякі з яких могли володіти обмеженою контактуючою поверхнею. Давність утворення пошкоджень може відповідати терміну, вказаному обстеженим (а.с. 36-37);

?Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13 квітня 2016 року з фототаблицею, в ході якого ОСОБА_7 показав і розказав механізм та послідовність нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_9 , який підтверджує факти та обставини скоєння кримінального правопорушення, згідно обставин, встановлених судом (а.с. 57-62);

?Висновком експерта № 475-Е від 21 квітня 2016 року, згідно якого спричинені ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли виникнути при взаємному розташуванні потерпілого та нападника та за механізмом, як відображено в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 13 квітня 2016 року (а.с. 64);

?Висновком експерта № 120 від 27 червня 2016 року, згідно якого ознайомившись з матеріалами кримінальної справи по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судово-медична експертна комісія. відповідно з поставленими питаннями. прийшла до наступних висновків: як видно з медичної документації та даних первинної судово-медичної документації, при описі рентгенограм грудної клітини в двох проекціях лікарями-рентгенологами, відмічено, що кістково-травматичних змін не виявлено. В подальшому відмічено, що має місце перелом VI ребра ліворуч. При обстеженні КТ визначено наступне: консолідуючий перелом Х ребра ліворуч (по якій анатомічній лінії не вказано) без зміщення відламків, а в області ХІ ребра справа (по якій анатомічній лінії не вказано) визначається кістковий екзостоз (кісткова мозоль). Так як мають місце розбіжності відносно наявності та локалізації переломів ребер. надані рентгенограми та КТ були досліджені членами експертної комісії та було визначено: на наданих рентгенограмах органів грудної клітки від 26 грудня 2015 року судити про наявність кістково-травматичних змін ребер не представляється можливим через неякісні рентгенологічні знімки. На серії КТ грудної клітки від 02 квітня 2016 року визначається консолідучий перелом заднього відрізку Х ребра ліворуч та заднього відрізку ХІ ребра праворуч з кістковою мозолею. З вищезазначеного свідчить, що діагноз "Перелом VI ребра ліворуч" не підтверджений об`єктивними судово-медичними даними. Таким чином, у потерпілого мали місце наступні, об`єктивно підтверджені тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки, консолідуючі (зрощені) переломи Х ребра ліворуч та ХІ ребра праворуч. По характеру консолідації (зрощення) вищезазначених переломів ребер, вони по терміну спричинення можуть відповідати даті, вказаній самим потерпілим, в медичній документації, а також в постанові про призначення комісійної судово-медичної експертизи, тобто 25 грудня 2015 року. Згідно п.п. 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з переломами ребер (Х ліворуч та ХІ праворуч), як кожне окремо, так і в своїй сукупності, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін більше ніж три тижні (21 день), який необхідний для повного зрощення пошкодженої кісткової тканини (а.с. 83-94);

?Характеризуючими даними ОСОБА_9 (а.с. 96-99);

?Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15 липня 2016 року з фототаблицею, за участі ОСОБА_9 відповідно до якого останній стверджує, що будь-яких ударних дій по тулубу ОСОБА_7 не наносив, тільки скрутив руки та прижав колінами до землі (а.с. 115-118);

?Висновком експерта № 139-Д від 27 липня 2016 року, згідно якого ознайомившись з матеріалами кримінальної справи по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судово-медична експертна комісія, відповідно з поставленими питаннями. прийшла до наступних висновків: згідно даних первинної комісійної судово-медичної експертизи, у потерпілого мали місце наступні, об`єктивно підтверджені тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки, консолідуючі (зрощені) переломи Х ребра ліворуч та ХІ ребра праворуч. Синці навколо правого ока, підшкірна гематома в тім`яній області, садна в області лівого ліктьового суглобу 0,5х0,1 см та в області правого колінного суглобу. По характеру консолідації (зрощення) вищезазначених переломів ребер, вони по терміну спричинення можуть відповідати даті, вказаній самим потерпілим, в медичній документації, а також в постанові про призначення комісійної судово-медичної експертизи, тобто 25 грудня 2015 року. Не виключно, що синці, гематома та садна могли утворитися в термін, вказаний в матеріалах кримінального провадження, в медичній документації та в постанові про призначення комісійної експертизи. Вважають необхідним відмітити, що вирішення питання відносно обставин та умов спричинення тих чи інших тілесних ушкоджень не входить до компетенції судово-медичної експертної комісії, а вирішується шляхом слідства. Судово-медичний експерт не може приймати до уваги показання потерпілих, обвинувачених, свідків та інших осіб, так як вони (показання) можуть змінюватися, як на досудовому слідстві, так і в суді. При проведенні судово-медичних обстежень та досліджень судово-медичний експерт для відповіді на поставлені питання користується тільки об`єктивними даними, які дозволяють визначити наявність чи відсутність тілесних ушкоджень, їх локалізацію, термін спричинення, ступень тяжкості тощо. Характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_7 (гематома. синці, садна, переломи) свідчить про те, що ці пошкодження виникли від дії тупого твердого предмету, (предметів), якими могли бути рука, нога, а також інший тупий твердий предмет (предмети), а також при ударі о подібні, визначити конкретні характерологічні ознаки контактуючої поверхні якого (яких), в даному випадку, не представляється можливим, так як вона (контактуюча поверхня) не відобразилась на пошкодженнях шкіряних покровів. Згідно протоколу проведення слідчого експерименту, відображеному механізму спричинення пошкоджень у вигляді тупої закритої травми грудної клітки з переломами ребер ОСОБА_9 15 липня 2016 року (притиснення області грудної клітини з обох боків по задній поверхні), не виключно, що пошкодження у вигляді переломів ребер, по механізму їх виникнення. вказаному ОСОБА_9 , не знаходяться в протиріччі з об`єктивними судово-медичними даними. Інші тілесні ушкодження у вигляді гематоми тім`яної ділянки голови, синця навколо ока, могли виникнути від дії тупого предмету, яким могли бути рука, стиснута в кулак, нога, а також інший тупий твердий предмет, визначити конкретний характер контактуючої поверхні якого, в даному випадку, також не представилося можливим. Ушкодження у вигляді саден ліктьового та колінного суглобу, більш вірогідно, виникли від падіння потерпілого, з подальшими ударами вищезазначеними ділянками тіла о тупі тверді предмети (а.с. 125-136);

?Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20 серпня 2016 року з фототаблицею, в ході якого свідок ОСОБА_10 показала і розказала механізм та послідовність нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 з боку підозрюваного ОСОБА_9 , який підтверджує факти та обставини скоєння кримінального правопорушення, згідно обставин, встановлених судом (а.с. 137-138).

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є зазначені вище показання потерпілого ОСОБА_7 , свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та дослідженими судом документами: витягом з кримінального провадження № 0000018 від 04 лютого 2016 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25 грудня 2015 року, актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 74 від 29 січня 2016 року, висновком експерта № 286-Е від 15 березня 2016 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 13 квітня 2016 року з фототаблицею, висновком експерта № 475-Е від 21 квітня 2016 року, висновком експерта № 120 від 27 червня 2016 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 15 липня 2016 року з фототаблицею, висновком експерта № 139-Д від 27 липня 2016 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 20 серпня 2016 року з фототаблицею.

Показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є незмінними та послідовними, узгоджуються між собою, доповнюють та не суперечать один одному, узгоджуються із показаннями потерпілого та з іншими доказами у їх сукупності, дослідженими в судовому засіданні. Тому у суду відсутні підстави ставити показання цих свідків та досліджені докази під сумнів, у зв`язку із чим суд приймає їх за основу як належні та допустимі докази.

Про те суд оцінює критично покази в судовому засідання свідка ОСОБА_12 про те, що її чоловік не спричиняв ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, оскільки у судовому засіданні виникли обґрунтовані сумніви в їх достовірності остання є зацікавленою особою цивільною дружиною обвинуваченого та мешкає разом з ним, крім того в судовому засіданні проявила нещирість та нечесність (зокрема, заперечувала факт подання нею заяви до органів поліції про вжиття заходів до свого чоловіка та ін., декілька разів викладала одні й тіж обставини вчинення злочину у різних інтерпретаціях, наприклад обставини кидання бруду та каміння у вікно квартири, яке нібито мало місце спочатку свідок надала покази, що бруд попав в кімнату дітей, потім заперечувала цей факт і говорила, що каміння залетіло у вікно на лоджії, а не в кімнату дітей, каміння просто потрапило через лоджію у закрите вікно дитячої кімнати, також свідок плуталася в своїх показах, щодо того хто саме підняв балончик з землі, спочатку свідок говорила, що вона з чоловіком підняли з землі балончик, а потім наполягала, що його підняв молодий чоловік, який сказав їм, що це "Сніжок". З цих підстав суд вважає її покази такими як намагання допомогти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності.

Також суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не наносив тілесні ушкодження потерпілому, а лише намагався з ним поспілкуватися та вихопити у нього гранату, а також захистити свою дружину яку ОСОБА_7 ображав нецензурною лайкою, за що він лише вдарив останнього долонею по губам, а потім закрутив йому руку та поклав його на землю і притримував його до приїзду поліції, оскільки останні спростовуються дослідженими доказами та показами самого обвинуваченого, який пояснив, що він зрозумів, що предмет у руці потерпілого не є гранатою, а отримані потерпілим пошкодження у вигляді синців, саден та закритої травми грудної клітки з переломами ребер, не може розцінюватись обвинуваченим як намагання зупинити ОСОБА_7 , щоб той припинив вчиняти неправомірні дії відносно нього та його дружини, оскільки такі дії направлені на завдання ушкоджень, а не для попередження неправомірних дій потерпілого.

Крім того суд критично оцінює посилання захисника обвинуваченого, стосовно того, що протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) (а.с. 10), був складений о 19.00 год., тоді як час побиття зазначений самим ОСОБА_7 у протоколі, зазначений о 19.20 тобто, що заява передувала події, оскільки час вчинення кримінального правопорушення був записаний зі слів ОСОБА_7 , який після нанесення йому тілесних ушкоджень був в станні сильного хвилювання, що могло бути наслідком помилкового сприйняття потерпілими подій і фактів.

Також суд не приймає до уваги наданий захисником обвинуваченого у якості доказу висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП №1463 від 25.12.2015 року (к.п. а.с. 77), про те, що ОСОБА_9 звертався до правоохоронніх органів о 18.00 годині, оскільки з наданого висновку не вбачається о котрій саме годині обвинувачений телефонував до органів поліції, висновок взагалі не містить часу його складання, а має лише дату 25.12.2015 року, а час на який посилається захисник був записаний працівниками поліції зі слів обвинуваченого, який просив вжити заходи відносно чоловіка який погрожує йому та членам його сім`ї фізичною розправою.

Так, відповідно до ст.84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Тому, суд констатує той факт, що доводи ОСОБА_9 та його захисника про те, що обвинувачений не вчиняв інкримінованого йому злочин, не спростовують доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених і проаналізованих судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом… Суд, зберігаючи об`єктивність, та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого суду включає принцип змагальності процесу.

Так, в п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06 вересня 2005 року (остаточне 06 грудня 2005 року) наголошується, що "принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових більш широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу (див. рішення у справі "Руіз Матеос проти Іспанії"). Крім того принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво більш невигідне становище порівняно з іншою стороною… Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні має бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та доводами, представленими іншою стороною, і відповісти на них…".

Також, у п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Під час судового розгляду справи по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, судом було дотримано гарантії рівності процесуальних засобів сторін, оскільки сторони процесу мали можливість прокоментувати аргументи чи спростувати підстави, наведені іншою стороною, зокрема, заявляти клопотання, висловлювати думку з приводу доводів іншої сторони, допитувати свідків, надавати та досліджувати докази.

З огляду на встановлені судом обставини суд вважає, що ОСОБА_9 повинен нести кримінальну відповідальність за вчинений ним злочин за ч. 1 ст. 122 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, в силу ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

При призначенні виду та міри покарання, суд враховує його особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеризується позитивно, конкретні обставини скоєного ним злочину та його відношення до цього, а також те, що вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості за яке передбачене покарання вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року за № 7 вказано звернути увагу судів на те, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 65 Кримінального кодексу України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілого який наполягав на суворому покаранні, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів "рівних можливостей" та "справедливого судового розгляду", встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин покарання, та інші обставини справи в сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_9 за вчинені протиправні діяння, а й для його виправлення.

За таких обставин справи ОСОБА_9 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.

Підстав для застосування до ОСОБА_9 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_7 подано цивільний позов, який в подальшому уточнено, про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди у вигляді прибання ліків на загальну суму 1250,65 грн., внесення благодійного внеску до закладу охорони здоров`я у розмірі 300 грн., сплаченого 685,17 грн. єдиного внеску як ФОП, моральної шкоди в розмірі 50000 грн. та 3480 грн. витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні потерпілий та його представник підтримали цивільний позов та просили його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник у задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі.

Розглянувши цивільний позов, поданий потерпілим ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне задовольнити його частково, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. (з наступними змінами) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності).

Згідно ч .3 ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги потерпілого ОСОБА_7 щодо стягнення матеріальних збитків на придбання ліків у сумі 1250,65 грн., підлягають частковому задоволенню, а саме на загальну суму у розмірі 180,34 грн, які документально підтверджені потерпілим, згідно фіскальних чеків: №8060 від 28.12.15 року на суму 57,70 грн., №53603 від 28.12.2015 року на суму 91,41 грн, від 31.12.2015 року на суму 31,23 грн. Дані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 . В іншій частині позову щодо відшкодування матеріальних збитків на придбання ліків суд вважає їх необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 надано квитанції, а саме №0023 від 28.01.2016 року на суму 111, 00 грн. на забор крові на холестерин (ЛПВП, ЛПОНП, ТРИГЛИЦЕРИД, ЛПНП), квитанцію від 18.01.2016 року на суму 90,00 грн. на проходження електроенцефалограмми та квитанція від 18.01.2016 року на суму 150 грн. на проходження транскраніальної доплерографії на які відсутні будь-які направлення лікаря, чи будь-який інший документ щодо необхідності сдачі саме цих аналізів та проходження саме цих обстежень у зв`язку з отримання потерпілим тілесних ушкоджень внаслідок неправомірних дій обвинуваченого. Будь-які інші належні та допустимі докази на підтвердження понесених потерпілим витрат на лікування в матеріалах кримінального провадження відсутні, або є такими, що не можливо прочитати.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з обвинуваченго витрат у розмірі 300 грн. - благодійний внесок до закладу охорони здоров`я, 685,17 грн. - єдиний внесок ФОП задоволенню не підлягають, оскільки сплачений потерпілим ОСОБА_7 благодійний внесок до закладу охорони здоров`я є добровільним та вноситься особою за своїм власним розсудом та бажанням, тому він не може бути визнаний матеріальною шкодою, що стосується сплачним потерпілим ОСОБА_7 єдиного внеску то останній є його особистим безпосереднім обов`язком, як ФОП, та ніяким чином не пов`язаний з неправомірними діями обвинуваченого. Що стосується витрат потерпілого на бензин на які надані останнім квитанції, також не можуть бути визнані завданою йому матеріальною шкодою, оскільки до суду не надано жодних доказів причинного зв`язку між діями обвинуваченого відносно потерпілого та витратами останнього на бензин.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_7 на правову допомогу у сумі 3480,00 грн. суд приходить до висновку, що останні є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.128 ч.1, ч.5 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Визначаючи розмір спричиненої потерпілому моральної шкоди, суд враховує, що саме діями обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілому завдані тілесні пошкодження і завдана шкода здоров`ю, характер протиправного діяння обвинуваченого, а саме, заподіяння середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , що спричинило тривалий розлад здоров`я, внаслідок чого останній зазнав нервового стресу та хвилювання, фізичного болю, що спричинило зміну звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для відновлення здоров`я, у зв`язку з чим був порушений нормальний порядок та спосіб його життя.

Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", виходячи при цьому із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що на відшкодування спричиненої моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 необхідно стягнути завдану моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат в частині розгляду цивільного позову, суд виходить з того, що згідно до п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про відшкодування майнової шкоди, і тому згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. за вимоги майнового характеру та 640 грн. 00 коп. за вимогу немайнового характеру, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Речові докази відповідно до ст.100 КПК України відсутні.

Витрати на проведення експертиз в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 п. 1,2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 180 (сто вісімдесят) грн. 34 коп., в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу - 3480 (три тисячі чотириста вісімдесят) грн. 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн., 00 коп. а всього стягнути 8660 (вісім тисяч шістсот шістдесят) грн. 34 (тридцять чотири) коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судовий збір за подачу ОСОБА_7 до суду позову в розмірі 640 грн. 00 коп. за вимоги майнового характеру та 640 грн. 00 коп. за вимогу немайнового характеру.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя: ОСОБА_1