Справа № 559/1516/17
Провадження № 1-кс/559/514/2017
УХВАЛА
"27" липня 2017 р. суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву слідчого судді Дубенського міськрайонного суду ОСОБА_2 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, -

ВСТАНОВИВ:

до Дубенського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей у ЄРДР.

Відповідно до ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_2 .

26.07.2017 слідчим суддею ОСОБА_2 подано заяву про самовідвід. В обгрунтування своєї заяви посилається на п.4 ч.1 ст.75 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як на підставу, для заявления самовідводу, слідчий суддя ОСОБА_2 вказує на те, що 25.07.2017 до Дубенського міськрайонного суду надійшло клопотання ОСОБА_3 , із тексту якого вбачається що він не довіряє слідчому судді ОСОБА_2 .

Згідно поданої заяви, слідчий суддя ОСОБА_2 просить проводити розгляд заяви про самовідвід розглядати за його відсутності.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосуванням практики Європейського суду з прав людини), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ) закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у безсторонності.
У відповідності до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
За таким обставин, з метою гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, уникнення будь-яких сумнівів у безсторонності слідчого судді, суддя вважає, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.75, 81, 82 КПК України,

УХВАЛИВ:
задоволити заяву слідчого судді Дубенського міськрайонного суду ОСОБА_2 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: