Справа № 639/2073/17
Провадження № 1-в/639/297/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника ХВК № 18 ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, засудженого: 07.07.2015 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, -
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що за час відбування покарання ОСОБА_4 має заохочення, стягнень не має, відбув 2/3 призначено вироком покарання, добросовісним ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_4 та його захисник підтримали внесене клопотання, просив суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України,.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на передчасність внесеного клопотання в порядку ст.81 КК України, оскільки засуджений фактично не приймає участі у програмах дефіренційного впливу та у роботі самодіяльних організацій, має одне стягнення яке не погашено у встановленому законом порядку, судові витрати та цивільний позов не виплачені, своїм ставленням до праці та поведінкою не довів своє виправлення.

Представник ХВК №18 підтримав думку прокурора.

Вислухавши думку прокурора, представника Холодногірської виправної колонії №18, засудженого та його захисника, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 засуджений 07.07.2015 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,
Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.02.2016 року засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 07.07.2015 по 19.11.2015 року, в строк покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 07.07.2015 року, кінець строку відбування покарання 26.04.2018 року.На момент розгляду клопотання 13.04.2017 року засуджений відбув 2 роки 1 місяць 20 днів призначеного строку покарання, невідбута частина строку покарання складає 1 рік 10 днів.

Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Відповідно до характеристики, затвердженої начальником Холодногірської ВК №18, ОСОБА_4 час перебування в Харківському слідчому ізоляторі режим тримання не порушував, заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався. З 17.12.2015 року відбуває покарання у Холодногірській виправній колонії (№18) Харківської області. Характеризується посередньо, має 1 (одне) стягнення, яке не зняте та не погашено у встановленому законом порядку, працевлаштований днювальним. Доручену роботу виконує , але під наглядом з боку представників адміністрації.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, з метою поблажливого ставлення до себе. Бере участь у програмі диференційного впливу «Фізкультура і спорт», до реалізації програм ставиться з не цікавістю. Не приділяє належної уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

30.03.2016 року комісією установи з розгляду заохочувальних норм до засуджених , ОСОБА_4 відмовлено в застосуванні статей 100, 101 КВК України.

Рішенням комісії установи від 05.10.2016 року, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в направлення матеріалів до суду щодо можливості застосування до нього ст. 82 КК України.

Відповідно до вироку суду має цивільний позов та судові витрати, які не відшкодовані.

Згідно довідки, нарахована заробітна плата за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року складає 0 грн.

Враховуючи, що засуджений фактично не приймає участі у програмах дефіренційного впливу та у роботі самодіяльних організацій, має одне стягнення яке не погашено у встановленому законом порядку, судові витрати та цивільний позов не виплачені, його низький еквівалент нарахованої заробітної плати, а також те, що він за місцем відбуття покарання характеризується посередньо, суд приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення.

Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для , а тому його клопотання про умовно-дострокове звільненняє передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.
Суддя ОСОБА_1