Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/216/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження № 0002672 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.01.2017 року, якою обвинувальний акт стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, повернуто прокурору Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області з підстав його невідповідності вимогам КПК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.01.2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002672 по обвинуваченню ОСОБА_7 повернуто процесуальному прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим,що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку з тим, що в ньому зазначений потерпілий, який помер, а органом досудового розслідування не вирішено питання про залучення у якості представника потерпілого особу з кола близьких родичів або членів сім`ї.
В апеляційній скарзі процесуальний прокурор у даному кримінальному провадженні просить ухвалу районного суду скасувати та призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого засідання у суді першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала районного суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Так, в ухвалі суду зазначено, що органом досудового розслідування не вжито заходів щодо встановлення родичів померлого потерпілого, а також залучення їх як потерпілих. Проте, згідно п. 8 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі дії не можуть проводитись після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду, у випадках передбачених ч. 3 ст. 333 цього кодексу.
Таким чином, лише в стадії судового розгляду у разі виявлення судом причин, які унеможливлювали проведення судового розгляду може бути надано доручення на здійснення тих чи інших процесуальних слідчих дій.
11.01.2017 року судом на підготовчому судовому засіданні встановлено, що згідно довідки Олександрійської міської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_8 не заводилася та як зазначено в ухвалі суду, що відсутні докази про відсутність спадкоємців першої - п`ятої черги.
Однак, прокурор вважає, що наявність спадкоємців у померлого
ОСОБА_8 , які можуть проживати як на території України так і за кордоном і жодним чином не підтримувати зв`язок з померлим потерпілим не може бути підставою для повернення обвинувального акту, адже це право, а не обов`язок бути потерпілим.
Тому, прокурор вважає, що районним судом без достатніх на те підстав повернуто обвинувальний акт, який повністю відповідає вимогам КПК України, тим самим не сприяючи повному, всебічному та неупередженому розгляду кримінального провадження у розумні строки.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала подану апеляцію і просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства.

Відповідно до п.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Зокрема, згідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається із наданого до суду обвинувального акту потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_8 , також в обвинувальному акті зазначена адреса проживання потерпілого, на яку судом неодноразово направлялись судові виклики.

Як встановлено під час підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на стадії досудового слідства по даному кримінальному провадженню, що підтверджується актовим записом про смерть № 467 від 22.04.2016 року (а.пр.27).

Під час проведення підготовчого судового засідання прокурором підтверджено, що дійсно потерпілий помер, про що було відомо в ході досудового слідства і про це зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування під № 96 вказано «актовий запис про смерть».

Таким чином, в обвинувальному акті, який складено 29.06.2016 року і у цей же день затверджено прокурором, зазначено адресу потерпілого - який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , хоча фактично, на момент направлення до суду обвинувального акту потерпілий помер і звісно вже не проживав за адресою, зазначеною в обвинувальному акті, більш того, залишається незрозумілим, яким чином, на думку сторони обвинувачення, суд повинен був викликати потерпілого за цією адресою.

Отже, під час підготовчого судового засідання встановлено, що відомості щодо потерпілого ОСОБА_8 , зокрема його місце проживання не відповідають дійсності, оскільки зазначена особа на час закінчення досудового розслідування та направлення даного обвинувального акту до суду померла і не може проживати за адресою зазначеною в обвинувальному акті.

Відповідно до ч.6 ст.55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи.

Згідно до вимог ч.7, 10 ст.290 КПК України про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.

Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

Згідно до вимог п.1 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту обов`язково додається реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому згідно до вимог ст.109 КПК України повинні бути зазначені відомості щодо:

1) номеру та найменуванню процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дата і строк його застосування.

При цьому, органом досудового розслідування, якому було достовірно відомо про смерть потерпілого ОСОБА_8 , під час досудового розслідування не вирішено питання щодо залучення у якості представника потерпілого особу з кола близьких родичів або членів сім`ї, що з урахуванням наведених обставин, безумовно потягло за собою грубе порушення прав потерпілого, передбачених ст. 56 КПК України, в тому числі, знати сутність підозри та обвинувачення, а також заявляти відповідні клопотання та надавати докази щодо правильності кваліфікації дій особи, подати цивільний позов тощо.

Доказів на підтвердження відсутності спадкоємців першої п`ятої черги за законом не надано.

Отже, на думку колегії суддів, наведені вище порушення вимог кримінального процесуального закону, позбавили суд першої інстанції можливості призначити судовий розгляд за наданим до суду обвинувальним актом, оскільки не можуть бути усунені під час судового розгляду.

Дані порушення є суттєвими недоліками обвинувального акту, тому колегія суддів вважає цілком обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акта прокурору.

На підставі вищевикладеного, колегією суддів не встановлено порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону під час повернення прокурору обвинувального акту.

За вказаних обставин, доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.01.2017 року, якою обвинувальний акт № 0002672 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, повернуто процесуальному прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2