Справа № 405/598/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2017 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з зазначеною вище скаргою, в обгрунтування якої вказав, що 19.01.2017 року він звертався з клопотанням до старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000089 від 05.06.2015 року ОСОБА_5 , в якому він є потерпілим. Відповідно до поданого клопотання просив вжити заходів щодо виконання завдання кримінального провадження, але постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 27.01.2017 року в задоволенні клопотання йому було відмовлено.

Вважаючи постанову незаконною заявник з даною скаргою звернувся до суду.

Представник заявника у судове засідання з`явився, надав пояснення, згідно з якими скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, неодноразово надавали письмову інформацію щодо причин неявки в судові засіданні слідчого та щодо неможливості надання до суду матеріалів кримінального провадження, але вивчивши матеріали скарги, заслухавши думку представника заявника та врахувавши положення ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд справи за даної явки.

Встановлено, що 19.01.2017 року заявник звернувся з письмовим клопотанням до старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000089 від 05.06.2015 року ОСОБА_5 , в якому він є потерпілим, просив вжити низку заходів щодо виконання завдання кримінального провадження.

За наслідками розгляду клопотання заявника постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 27.01.2017 року в задоволенні клопотання йому було відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно з абз.2 ч. 3 ст. 93 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема щодо бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про скасування рішення слідчого чи прокурора (п.1 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Отже, з урахуванням вищезазначеного слідчий суддя дійшов висновку, що постанова старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 27.01.2017 року про часткову відмову в задоволенні клопотання, якою було повністю відмовлено заявнику ОСОБА_4 в задоволенні його клопотання є неповною та необґрунтовано, тобто дана постанова не містить обґрунтованої мотивації щодо підстав відмови потерпілому ОСОБА_4 в задоволенні його клопотання, а тому постанова слідчого підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 22, 303-307,309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 27 січня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000089 від 06.05.2015 року про часткову відмову в задоволенні клопотання.
В іншій частині скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1