Справа № 132/468/17
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 р.

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 11.03.2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , учня 9-го класу Іванівської спеціальної школи інтернат, раніше не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

представника неповнолітньої

потерпілої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення відносно неповнолітнього ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнається судом доведеним.

06.03.2016року, неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи на території Іванівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат, разом із своїми однокласниками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , познайомилися із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_11 , яка приїхала провідати учня школи-інтернат ОСОБА_12 .

При спілкуванні із потерпілою ОСОБА_11 , ОСОБА_8 повідомив останній, що ОСОБА_13 знаходиться неподалік школи-інтернат, а саме біля річки «Снивода» та запропонував їй пройти до нього.

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 біля 17:00 год., перебуваючи за межами спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат, неподалік річки «Снивода», шляхом переконання, вмовили потерпілу ОСОБА_15 , зняти з себе одяг.

Скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_16 залишила свій одяг без нагляду, ОСОБА_3 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, із правої зовнішньої кишені куртки потерпілої ОСОБА_17 таємно скоїв крадіжку мобільного телефону «Леново A319». Після чого, помістив його до кишені штанів у які був одягнутий та переніс до зали відпочинку Іванівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат, де розпорядився ним на власний розсуд. Даною крадіжкою потерпілій ОСОБА_18 було заподіяно матеріальну шкоду, яка відповідно до висновку експерта № 623 від 20.05.2016 року становить 1269 грн.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України відносно неповнолітнього ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приймає рішення за клопотанням прокурора ОСОБА_4 про скорочений судовий розгляд, так як учасники судового провадження вважають, що обставини справи доведені наявними у справі доказами, вони не потребують дослідження у ході судового розгляду і ніким не оспорюються.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд також роз`яснив, що при розгляді судової справи в скороченому провадженні сторони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєній крадіжці визнав повністю, суду показав, що дійсно 06.03.2016 року, він, перебуваючи на території Іванівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат, разом із своїми однокласниками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , познайомилися із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_11 , яка приїхала провідати учня школи-інтернат ОСОБА_12 .

При спілкуванні із потерпілою ОСОБА_11 , ОСОБА_8 повідомив останній, що ОСОБА_13 знаходиться неподалік школи-інтернат, а саме біля річки «Снивода» та запропонував їй пройти до нього.

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 біля 17:00 год., перебуваючи за межами спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат, неподалік річки «Снивода», шляхом переконання, вмовили потерпілу ОСОБА_15 , зняти з себе одяг.

Скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_16 залишила свій одяг без нагляду, він, маючи умисел на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, із правої зовнішньої кишені куртки потерпілої ОСОБА_17 таємно скоїв крадіжку мобільного телефону. Після чого, помістив його до кишені штанів, у які був одягнутий та переніс до зали відпочинку Іванівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат, де розпорядився ним на власний розсуд. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати. З вартістю заподіяної матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_18 на загальну суму 1269 грн. згідний.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що після вчинення даної крадіжки неповнолітній ОСОБА_3 усвідомив протиправність своїх дій і щиро розкаюється у вчиненому. На даний час допомагає батькам по господарству, у нього покращилась поведінка, тому просять суворо не карати.

Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що після скоєння даної крадіжки її дочка, потерпіла ОСОБА_18 зазнала моральних страждань, тому просить покарати обвинуваченого ОСОБА_3 згідно закону та не наполягає на позбавлені волі.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає їх достатніми для прийняття рішення по справі.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) є вірною.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушені, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та відшкодування завданого збитку потерпілій.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, розкаявся у вчиненому, шкоду завдану крадіжкою відшкодував повністю, по місцю навчання та проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі і відповідно ст. ст. 75, 104 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком. Згідно ч. 1 п. 2 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому слідстві не заявлявся, а вид запобіжного заходу не обирався.

В ході судового розгляду справи встановлено, що витрати на залучення експерта складають 440 грн. 20 коп.

Долю речових доказів, суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України (в ред. 2012 року), перехідних положень до КПК України (в ред. 2012 року), суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним по ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік. Згідно ч. 1 п. 2 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із законного представника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_5 на користь держави 440,20 грн. на відшкодування витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Речовий доказ по кримінальному провадженню № 0000162, телефон марки «Леново А319», який переданий під розписку ОСОБА_18 залишити по належності потерпілій ОСОБА_18 .

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: