Справа № 377/58/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/628/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 54 29.05.2017

УХВАЛА
Іменем України
29 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Славутицького міського суду Київської області від 23 березня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 04 липня 2016 року за ч.1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком 240 годин. На даний час перебуває під вартою згідно вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2017 року у справі до набрання ним законної сили, -
засуджено за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді шести місяців арешту.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Славутицького міського суду Київської області від 4 липня 2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_7 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України і йому призначено покарання у виді громадських робіт строком 240 годин. Початок строку відбування покарання за вироком обчислюється з моменту приведення його до фактичного виконання.
4 серпня 2016 року копію вироку, який набрав законної сили, судом було направлено для виконання до Славутицького міського сектору кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київській області.
8 серпня 2016 року на виконання Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань і міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 від 19.12.2003 р., засудженого ОСОБА_7 було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, роз`яснено обов`язки згідно з ч. 1 ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, попереджено про наслідки ухилення від відбування вказаного виду покарання, передбачені ч. 1 ст. 40 КВК України й видано направлення до комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» м. Славутича Київської області.
Відповідно до наказу директора КП «УЖКГ» № 130-ОС від 9 серпня 2016 року ОСОБА_7 було прийнято на роботу на період відбування призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт строком 240 годин.
У серпні 2016 року відповідно до графіка виходу на роботу, узгодженого з засудженим ОСОБА_7 , він повинен був відпрацювати 60 годин громадських робіт, з яких він відпрацював лише 40 годин громадських робіт, а 20 годин громадських робіт не відпрацював у зв`язку з неявкою на роботу без поважних причин, а саме: по чотири години щодня 12, 25, 29, 30, 31 серпня 2016 року.
У вересні 2016 року відповідно до графіка виходу на роботу ОСОБА_7 повинен був відпрацювати 88 годин громадських робіт, з яких він не відпрацював жодної години, в т.ч. 24 години громадських робіт у зв`язку з неявкою на роботу без поважних причин, а саме: по чотири години щодня 1, 2, 5, 6, 7, 8 вересня 2016 року, а решту годин громадських робіт не відпрацював з причини його затримання 8 вересня 2016 року за вчинення злочину по кримінальному провадженню № 0008600 та подальшого тримання під вартою за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова.
Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 389 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати, оскільки вважає, що його двічі засудили за один злочин.
Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка вважає рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом першої інстанції дії обвинуваченого ОСОБА_7 було вірно кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на зібраних у справі доказах та учасниками судового провадження не оспорюється.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження та правова кваліфікація дій обвинуваченої ніким не оспорюється, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання було враховано ступінь тяжкості та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має судимість за умисний злочин, перебуває на консультативному обліку у лікаря-нарколога, не має постійного місця роботи, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Славутицького міського суду Київської області від 04 липня 2016 року, ОСОБА_7 визнано винним за ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 240 громадських робіт. Згідно вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2017 року, ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.121 КК України, ч.3 ст.185 України, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді десяти років шести місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.ст.71, 72 КК України,частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Славутицького міського суду від 04 липня 2016 року та остаточно призначено покарання у десяти років семи місяців позбавлення волі.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вироком Славутицького міського суду Київської області від 23 березня 2017 року, місцевий суд не враховував вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2017 року, оскільки даний вирок не набрав законної сили.
За таких обставин, доводи обвинуваченого про те, що йому незаконно двічі призначили покарання за одне й теж кримінальне правопорушення є безпідставними.
Порушень кримінального процесуального закону під час судового розгляду кримінального провадження, які можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Славутицького міського суду Київської області від 23 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Головуючий:
Судді: