Справа № 766/2911/17
н/п 1-кп/766/3239/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Херсона кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсона, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205-1 ч.2 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення вимог діючого законодавства, а саме:

-статті 42 Господарського кодексу України, якою передбачено, що «підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку»,

-статті 49 Господарського кодексу України, якою передбачено, що «підприємці зобов`язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об`єднань, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави» та інших нормативно-правових актів України»,

діючи умисно, за попередньою змовою з особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, будучи під розпис попереджений про відповідальність, визначену ч. 4 ст. 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-IV, а саме: «Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом», достовірно знаючи, що реєструється фізичною особою-підприємцем без мети здійснення ним підприємницької діяльності, 27.10.2015 року перебуваючи у приміщенні реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, за адресою: Херсонська область, м.Херсон, вул.Суворова, 29, вніс недостовірні відомості до реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця (форми 10) про місцезнаходження платника податків за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 , а також зазначив види економічної діяльності, якими він, як фізична особа-підприємець, буде займатися під час здійснення власної господарської діяльності, а саме : № 46.90 «неспеціалізована оптова торгівля», № 46.73 «оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням», що не відповідає дійсності.

У подальшому, в той же день, вказану реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця (форми 10) ОСОБА_4 засвідчив своїми підписами та достовірно знаючи про те, що вона містить вищевказані недостовірні відомості, подав її для здійснення державної реєстрації фізичної особи-підприємця до реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, за адресою: Херсонська область, м.Херсон, вул. Суворова, буд.29.

При цьому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що зареєструвався фізичною особою-підприємцем без мети здійснення ним підприємницької діяльності, залишив реєстраційні документи особам, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.205?1 КК України - внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

15.02.2017 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання ОСОБА_4 винуватості.

Згідно угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , останній беззастережно визнає винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України та зобов`язується сприяти у викритті осіб, які організували та підбурили його у подальшому до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Сторони узгодили покарання за вчинений злочин у вигляді обмеження волі строком на 4 роки з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки.

На підставі 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком у 2 ( два ) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості від 15.02.2017 року. Прокурор наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

В даному випадку, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості та призначення останньому узгоджених сторонами мір покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 15.02.2017 року про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000011 від 10.02.2017 року, укладену між прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі строком на 4 роки з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком у 2 ( два ) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації.

Речові докази: реєстраційну справу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору

.

Суддя: ОСОБА_1