14.02.17

Провадження № 1-кп/200/16/17
Справа № 202/4562/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження № 0006284, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нова Прага, Олександрівського району, Кіровоградської області, з середьо-технічною освітою, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.3 ст. 289, ч.3

ст. 190 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Дніпропетровська, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.3 ст.289, ч.3 ст. 190 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 289 КК України.

14 лютого 2017 року до спливу продовженого строку під час розгляду кримінального провадження, виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою на 60 днів, оскільки ОСОБА_9 не має реєстрації, а також міцних соціальних зв`язків, а тому може переховуватися від суду, також здійснювати вплив на свідків, які до цього не допитані.

Заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_9 заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як прокурором не доведені зазначені ризики перешкоджання здійсненню кримінального провадження, а також можливість впливу обвинуваченого на свідків. Крім того, прокурором не обґрунтована підозра ОСОБА_9 . Також вказали, що ОСОБА_9 вже досить тривалий час перебуває під вартою, свідки не допитані не з провини обвинуваченого, а у зв`язку із тим, що вони є свідками обвинувачення та ухиляються від явки в суд, а тому просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 просили вирішити клопотання прокурора та обвинуваченого ОСОБА_9 на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на особисте зобов`язання - відмовити, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; дані щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа та інші відомості.
Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершено.
Ухвалою колегії суддів від 20 грудня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_9 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 лютого 2017 року, включно.
При цьому, судом при продовженні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати розгляду справи по суті.
Судова колегія вважає, що вказані ризики, а саме ризик можливості переховування обвинуваченого від суду та ризик впливу на свідків, перешкоджання розгляду справи, на час розгляду в суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати, з наступних підстав.
Так, ОСОБА_9 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, в тому числі до 12-ти років.

Суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_9 , та серйозність висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, дає суду обґрунтовану підстав вважати наявність ризику того, що ОСОБА_9 може переховуватися від суду.

Крім того, ОСОБА_9 реєстрації не має, офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, не одружений, тобто міцних соціальних зв`язків не має.

Також, враховуючи стадію судового провадження, коли свідки до питані, а також не всі докази судом досліджені, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_9 впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадження іншим чином.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо необхідності задовольнити клопотання прокурора та вважає доцільним продовжити застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вищезазначене свідчить про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі особисте зобов`язання, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_9 злочину й не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, а твердження обвинуваченого та його захисника, що не існує ризику того, що обвинувачений буде переховуватися від суду, впливати на свідків або перешкоджати розгляду справи іншим чином, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу, так як вищезазначені доводи, з урахуванням обставин інкримінованого злочину, не свідчать про наявність у ОСОБА_9 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду.
Посилання захисника ОСОБА_6 й обвинуваченого ОСОБА_9 , що прокурором не обґрунтована підозра ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, суд не приймає до уваги, так як вирішення питання обґрунтованості підозри можливо лише під час досудового слідства, а під час судового розгляду учасники процесу надають суду докази доведеності або недоведеності висунутого обвинувачення, які суд оцінює в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі. Викладення судом на стадії судового розгляду справи в будь-якій формі своєї думки щодо обгрунтованності підозри може бути розцінене учасниками процесу як упередженість.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вищезазначене свідчить про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати розгляду справи по суті, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, атому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі особисте зобов`язання, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 176-177, 183, 194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 задовольнити.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 квітня 2017 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_3