Справа № 495/3955/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000030 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючго за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця-радіотелефоніста взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , матроса,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом ВО Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації, тобто з вказаного часу в державі настав особливий період.
31 травня 2016 року ОСОБА_3 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після проходження навчання у військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 навчальний центр ВМС ЗСУ) ОСОБА_3 направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_4 .

07 липня 2016 року між командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_6 та матросом ОСОБА_3 укладено Контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на три роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 №75-РС від 07 липня 2016 року «По особовому складу» матроса ОСОБА_3 увільнено з посади стрільця помічника гранатометника розрахунку артилерійського взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону та призначено на посаду стрільця-радіотелефоніста взводу охорони військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №22 від 11 липня 2016 року матроса ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду стрільця-радіотелефоніста взводу охорони військової частини НОМЕР_1 .

Матрос ОСОБА_3 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 зобов`язаний дотримуватися вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Закон України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №548-ХІV визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.
Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.
Вимоги вищевказаного Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.
Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:
-свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
-бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
-беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;
-постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
-знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
-дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;
-поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;
-бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;
-вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;
-виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
-додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Відповідно до Закону України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:
-додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;
-виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;
-поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Так, згідно розпорядку робочого дня військової частини НОМЕР_1 на 2017 рік затверджений 30.12.2016 року командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_7 розпорядок роботи особового складу визначений з 08 год 00 хв. до 17 год. 00 хв. з понеділка по п`ятницю.
На порушення вищенаведених вимог, 12 квітня 2017 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 , не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військового містечка № НОМЕР_5 військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутній на службі, тривалістю понад один місяць до 16 травня 2017 року, що вчинив в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

16 травня 2017 року ОСОБА_3 добровільно прибув до військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_3 із зізнанням.

Обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив злочин, передбачений ст. 407 ч. 4 КК України не з`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

23.05.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України за цей злочин у виді арешту строком на 3 місяці.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно та відповідає вимогам КПК та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання із застосуванням ст.. 69 КК України іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України за цей злочин у виді арешту строком на 3 місяці, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст.. 69 КК України іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України за цей злочин у виді арешту строком на 3 місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни особисте зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 від 23.05.2017 року у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.. 69 КК України іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України за цей злочин у виді арешту строком на 3 місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку вручити негайно засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1