№ 204/3080/17
№ 1-в/204/817/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням,
встановив
Засуджений звернувся до суду із заявою про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
В судовому засіданні засуджений заяву підтримав, просив задовольнити та замінити не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами справи приходить до наступного.
Судом встановлено, що останній раз ОСОБА_4 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2015 року, за ст.ст. 309 ч.2, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку 06.06.2016 року, кінець строку 06.07.2018 року. Станом на 27.06.2017 року засуджений відбув більше третини строку призначеного судом покарання.
Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право зокрема вирішити питання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.
Статтею 82 КК України передбачено, що особам, які відбувають покарання у виді, позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він став на шлях виправлення.
Відповідно до матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в складі господарчої обслуги ДУ «Дніпровська УВП № 4», за період відбування покарання характеризується посередньо.
Виходячи з того, що застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням до засудженого є правом, а не обов`язком суду, а факт відбуття ним третини строку покарання, не є для цього достатньою правовою підставою, в зв`язку з відсутністю в матеріалах справи достатніх даних, які б свідчили про його виправлення, суд приходить до висновку, що засуджений належним чином не довів своє виправлення, в зв`язку з чим його заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України суд, -
постановив:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .