Справа № 675/555/17
Провадження № 1-в/675/219/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" квітня 2017 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , такого, що відбуває покарання в Державній установі «Замкова виправна колонія (№58)»
про приведення вироку у відповідність з Законом України від 15.04.2008 року "Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності",-
До Ізяславського районного суду Хмельницької області звернувся із заявою засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Державній установі «Замкова виправна колонія (№58)» про приведення вироку у відповідність з Законом України від 15.04.2008 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності».
У своїй заяві засуджений ОСОБА_5 ставиться питання про те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України та кримінально-процесуального кодексу України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» від 15.04.2008 року, а саме ч. 4 ст. 5 КК України слідує, що якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище.
На думку засудженого, станом на теперішній час вимоги Закону України «Про внесення змін до КК України та КПК України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» від 15.04.2008 року не виконані, оскільки за період відбуття покарання ним по теперішній час кримінальний закон змінювався декілька разів, оскільки КК України (в редакції 1960 року) в період часу з 29.12.1999 року по 04.04.2000 року діяв у редакції, де не було покарання вищого, ніж 15 років позбавлення волі. Просив вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.01.2005 року в частині визначення покарання у вигляді довічного позбавлення волі привести у відповідність з редакцією ч. 4 ст. 5 КК України згідно Закону України від 15.04.2008 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» та призначити покарання в межах 15 років позбавлення волі.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заяву у повному обсязі, просив останню задовольнити.
На думку прокурора та представника Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» подана засудженим заява задоволенню не підлягає, вирок суду за яким відбуває покарання ОСОБА_5 набрав законної сили та не може бути переглянуто судом першої інстанції, просили суд відмовити у задоволенні такої заяви.
Заслухавши доводи засудженого в обгрунтування поданої заяви, думку інших учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній визнаний винним та засуджений вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.01.2005 року за вчинення злочинів передбачених ст. 93 п. «а», «з», «и», «і», ст. 215-3 ч. 3 КК України ( в редакції 1960 р.), ст. 187 ч. 3, ст. 186 ч. 3, ст. 257, ст. 263 ч.1 КК України (в редації 2001 р.) за сукупністю злочинів згідно ст. 70 КК України до остаточної міри покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 04.10.2005 року вирок апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.01.2005 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
Слід зазначити, що суд при постановленні вироку щодо ОСОБА_5 призначив покарання у відповідності до положень Конституції України та чинного на той час Кримінального кодексу України. На даний час караність діянь, вчинених ОСОБА_5 будь-яким законом не усунута.
Заміна невідбутої частини покарання відбувається за правилами, встановленими статтею 82 КК України, якою передбачена можливість заміни невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким за умови відбуття засудженим певної частини строку покарання та з урахуванням інших вимог Закону. Слід констатувати, що вказана вище норма Закону поширюється лише на тих осіб, що відбувають покарання, які є строковими. Довічне позбавлення волі не є таким видом покарання, оскільки має безстроковий характер, тому до нього норми статті 82 КК України не застосовуються.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
При цьому, ст. 14 вказаного Закону визначено, учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Ізяславський районний суд Хмельницької області не є повноважним судом щодо перегляду вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.01.2005 року, залишеного без змін ухвалою Верховного Суду України від 04.10.2005 року.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що заява засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1