Справа № 520/9252/16-к
Провадження № 1-кп/520/571/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2017 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса кримінальне провадження, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, українця, громадянина України, з середньою професійно технічною освітою, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця дільничного інспектора прикордонної служби » ІНФОРМАЦІЯ_2 » (4-ої категорії) ІНФОРМАЦІЯ_3 (1-ої категорії) ІНФОРМАЦІЯ_4 (1-ої категорії) Державної прикордонної служби України, прапорщика, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

в с т а н о в и в:

15 жовтня 2011 року обвинувачений ОСОБА_7 уклав письмовий Контракт на проходження військової служби в Державній прикордонній службі України в прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, строком на 3 роки, у період з 12.01.2012 року по 12.01.2015 року, від імені Державної прикордонної служби України з начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 .

По закінченню строку контракту, затвердженого наказом № 8-ос від 12.01.2015 року, начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (1 категорії) ІНФОРМАЦІЯ_6 (1 категорії) Державної прикордонної служби України був продовжений строк укладеного Контракту про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України з військовослужбовцем ОСОБА_7 , згідно з пунктом 1 пункту 306 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державної прикордонної служби України, затвердженого Указом Президента України № 1115/2009 від 29.12.2009 року, з 12.01.2015 року до періоду часу, до оголошення демобілізації, на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 249-ос від 10 грудня 2012 року старшого сержанта ОСОБА_7 зараховано у списки особового складу загону, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ІІІ категорії (тип В).

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 486ос від 26 серпня 2015 року прапорщика ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ІV категорії.

Проходячи службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 », обвинувачений ОСОБА_7 , вважаючи, що проходження служби є для нього неможливим за сімейними обставинами і вияснивши для себе, що він може бути звільнений з військової служби тільки у зв`язку з невідповідністю займаній посаді або систематичним невиконання умов контракту військовослужбовцем, прийняв для себе рішення про дострокове звільнення з військової служби з будь яких підстав або з причини за сімейними обставинами.

Під час проходження військової служби дільничного інспектора ІНФОРМАЦІЯ_3 (1 категорії) ІНФОРМАЦІЯ_4 (1 категорії) Державної прикордонної служби України обвинувачений ОСОБА_7 , як військовослужбовець, неодноразово притягувався командуванням даного структурного підрозділу Державної прикордонної служби до дисциплінарної та матеріальної відповідальності за не виконання ним передбачених вимог Статуту внутрішньої служби збройних Сил України та своїх службових обов`язків.

З урахуванням недбалого ставлення до військової служби та наявність порушень вимог чинного законодавства України з боку військовослужбовця ОСОБА_7 , командуванням ІНФОРМАЦІЯ_3 (1 категорії) ІНФОРМАЦІЯ_4 (1 категорії) Державної прикордонної служби України було прийнято рішення щодо ініціювання звільнення військовослужбовця ОСОБА_7 з військової служби на підставі невідповідності займаній ним посаді.

На початку травня місяця 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , достовірно знаючи про ініціювання командуванням ІНФОРМАЦІЯ_3 письмового звернення до атестаційної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 про ініціативу командування про порушення питання що до його звільнення з військової служби, з підстав невідповідності займаній ним посаді, тому діючи, з метою вплинути на членів атестаційної комісії, через Начальника відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 капітана ОСОБА_8 , з метою прийняття рішення на його користь, членами атестаційної комісії, що до його звільнення, як військовослужбовця, з військової служби не з підстав невідповідності займаної посади, а за сімейними обставинами, оскілки остаточне рішення про таке його звільнення, як військовослужбовця, приймається начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі висновків зазначеної атестаційної комісії і діючи з метою вплинути на членів атестаційної комісії при наступних обставинах.

На початку травня місяця 2016 року та 27 травня 2016 року, перебуваючи у службовому приміщенні № 7 (кабінет начальника відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, запропонував начальнику відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 капітану ОСОБА_8 , за здійснення впливу надати неправомірну вигоду у розмірі 2 000 гривень.

Обвинувачений діючи надалі, діючи з єдиним умислом, 12 липня 2016 року в 09 годині 30 хвилин, перебуваючи у службовому приміщенні № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за вищевказаним адресом, надав начальнику відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 капітану ОСОБА_8 , на власний розсуд зменшивши розмір неправомірної вигоди, у вигляді грошових коштів у сумі 1 500 гривень, за здійснення впливу ОСОБА_8 , зловживаючи впливом, в інтересах ОСОБА_7 , як для того, хто надає неправомірну вигоду, на третіх осіб, а саме на членів атестаційної комісії загону, які приймають рішення про підстави звільнення військовослужбовця в запас зі Збройних Сил України про звільнення ОСОБА_7 з військової служби за сімейними обставинами, а не за службовою невідповідністю, тим самим надав неправомірну вигоду особі, яка зловживаючи впливом, за наміром обвинуваченого, повинна була вплинути на прийняття рішення іншою особою, уповноваженою на виконання функцій держави на користь обвинуваченого.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369-2 КК України, за таким кваліфікуючими ознаками, як зловживання впливом, тобто як - надання неправомірної вигоди особі з метою вплинути на прийняття рішення іншою особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочину, вказаному в даному вироку суду, визнав повністю та пояснив, що пред`явлене йому досудовим слідством обвинувачення ч.3ст.369 КК України не визнає.
Також суду пояснив, що 15 жовтня 2011 року він уклав письмовий Контракт на проходження військової служби в Державній прикордонній службі України в прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, строком на 3 роки, у період з 12.01.2012 року по 12.01.2015 року, від імені Державної прикордонної служби України з начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За три місяця до закінчення зазначеного контракту він подав письмову заяву про його звільнення з військової служби, але його не було звільнено та відповіді на свою заяву він не отримав.

По закінченню строку контракту, наказом № 8-ос від 12.01.2015 року, начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (1 категорії) ІНФОРМАЦІЯ_6 (1 категорії) Державної прикордонної служби України, в односторонньому порядку, за ініціативою тільки зі сторони Державної прикордонної служби України, без його особистої згоди, був продовжений строк укладеного з ним Контракту про продовження проходження ним військової служби в Державній прикордонній службі України. Свій підпис про продовження контракту він не ставив, тому контракт ним не підписаний.

Після чого, він, як військовослужбовець приймав участь в Антитерористичній операції на території України протягом 7 місяців де приймав участь в бойових діях, отримав посвідчення як учасник бойових дій. Після цього повторно хотів звільнитися з військової служби, тому робив різні дії з метою звільнення.

З цього періоду часу по сьогоднішній день в його сім`ї дуже тяжке сімейне становище через тяжкі захворювання матері та бабусі, які є членами його сім`ї та матеріальне становище. Тому він прийняв був рішення звільнитися зі військової служби за будь яких підстав, бажаючи звільнитися за сімейними обставинами, в тому числі враховуючи, що за місцем його служби для його сім`ї не було свого житла, так як житлом його сім`я за місцем служби не була забезпечена, його заробітної плати не вистарчало для найму житла на проживання та для лікування. Порадившись з іншими військовослужбовцями про можливість його звільнення з військової служби він зрозумів, що допомоги від нікого не отримає, що його не звільнять за сімейними обставинами за ініціативою зі сторони керівництва. В цей період часу в нього були допущені порушення дисципліни, він як військовослужбовець, притягувався командуванням даного структурного підрозділу Державної прикордонної служби до дисциплінарної та матеріальної відповідальності за не виконання ним передбачених вимог Статуту внутрішньої служби збройних Сил України та своїх службових обов`язків.

З урахуванням недбалого ставлення до військової служби та наявність порушень вимог чинного законодавства України з його боку, як військовослужбовця, командуванням ІНФОРМАЦІЯ_3 було прийнято рішення щодо ініціювання його звільнення, як військовослужбовця, з військової служби, на підставі невідповідності займаній ним посаді.

А за весь період служби в нього зовсім не було дисциплінарних порушень по службі.

Він достовірно знаючи про таке ініціювання, на початку травня місяця 2016 року, про письмове звернення до атестаційної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 про ініціативу командування про порушення питання що до його звільнення з військової служби, з підстав невідповідності займаній ним посаді, тому бажаючи та діючи, з метою вплинути на членів атестаційної комісії, через Начальника відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 капітана ОСОБА_8 , з метою прийняття рішення на його користь членами атестаційної комісії, що до його звільнення, як військовослужбовця, з військової служби не з підстав невідповідності займаної посади, а за сімейними обставинами, оскільки остаточне рішення про таке його звільнення, як військовослужбовця, приймається начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі висновків зазначеної атестаційної комісії. Тому він бажаючи бути звільненим з військової служби за сімейними обставинами, діючи з метою вплинути на членів атестаційної комісії, два рази на початку травня місяця 2016 року та 27 травня 2016 року, знаходячись у службовому кабінеті начальника відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 і спілкуючись з ним так зрозумів, тому прийняв рішення, що потрібно особисто добиватися свого звільнення за сімейними обставинами перед атестаційною комісією через ОСОБА_8 тому запропонував ОСОБА_8 , надати неправомірну вигоду у розмірі 2 000 гривень та надалі, діючи з метою впливу, 12 липня 2016 року о 09 годині 30 хвилин, перебуваючи у службовому ОСОБА_8 надав ОСОБА_8 , на власний розсуд зменшивши розмір неправомірної вигоди в1 500 гривень, за здійснення впливу ОСОБА_8 , зловживаючи впливом, діючи в своїх інтересах, на членів атестаційної комісії, які приймають рішення про підстави звільнення військовослужбовця в запас зі Збройних Сил України про його звільнення з військової служби за сімейними обставинами, а не за службовою невідповідністю. Він вважає, що діяв з метою вплинути на прийняття членами комісії на свою користь.

Також він вважає, що в обвинувальному акті вказано багато чого неправдиво, в тому числі про те, що нібито 8 липня 2016року він був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 12 липня 2016р. з метою доведення підстави його звільнення з військової служби. Він спростовує такі доводи тим, що він з 8 липня 2016року перебував на стаціонарному лікуванні в госпіталі державної прикордонної служби, про що є відповідна довідка. Також в листі з госпіталю державної прикордонної служби, де він перебував на стаціонарному лікуванні зазначено, що жодних викликів прапорщика ОСОБА_7 на 12 липня 2016р. до госпіталю не надходило.

Що до відеозапису дослідженого в суді про його спілкування з ОСОБА_8 він вважає, що відображено тільки останнє і тільки одне спілкування, а насправді були ще й інші спілкування, де між ними обговорювалося його звільнення зі служби за сімейними обставинами. Також було в нього спілкування з іншими працівниками відділу кадрів, при яких йому були виказані різні поради, що до його звільнення зі служби, в тому числі за сімейними обставинами.

Також в обвинувальному акті неправдиво вказано про те, що він просив ОСОБА_8 занести до його особової справи завідомо неправдиві відомості про його звільнення з військової служби за сімейними обставинами, а не за службовою невідповідністю. Такий запис та такий документ йому не потрібен був, а потрібно було рішення атестаційної комісії про його остаточне звільнення за сімейними обставинами, потрібно було вплинути на комісію, про що він просив ОСОБА_8 .. За таких обставин він виконував рекомендації інших військовослужбовців, з якими він неодноразово спілкувався з цього приводу, а також про це раніше він розмовляв з ОСОБА_8 без відеозапису.

Що до його явки в службовий кабінет ОСОБА_8 на 12 липня на 9 годин 2016 року, то таку дату на спілкування призначив сам ОСОБА_8 , спілкуючись з ним раніше, відправляючи його у відпустку, так і сказав прийдеш 12 липня до 10 годин. В іншому випадку, він як військовий, не мав можливості з`явитися в кабінет начальника відділу кадрів без попереднього погодження з ним.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що він працює начальником відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відносно обвинуваченого в період 2016 року було проведено службові розслідування, що до допущених ним дисциплінарних правопорушень. На нього було накладено дисциплінарні стягнення, а в результаті службового розслідування

командуванням загону було прийнято рішення про порушення питання, що до звільнення обвинуваченого зі Збройних Сил України, за невідповідністю займаної посади.

Обвинувачений ОСОБА_7 спілкувався з ним в службовому кабінеті, в зв`язку з підготовкою документів про його звільнення зі Збройних Сил України.

Обвинувачений запропонував йому, надати неправомірну вигоду, а 12 липня 2016 року в 9 годині 30 хвилин, перебуваючи у службовому приміщенні , надав йому 1 500 гривень, при цьому просив готовити документи про звільнення за сімейними обставинами. Все це відбулося ще до засідання атестаційної комісії, на засіданні якої розглядалося дане питання, що до обвинуваченого про його звільнення.

Він особисто знає всіх членів зазначеної комісії. Але намірів вплинути на них в інтересах обвинуваченого у нього не було і дій з такою метою він не здійснював.

Він як посадова особа, згідно чинного законодавства України, не має повноважень на виконання функцій від імені держави, він не має права особисто, як посадова особа, приймати таке рішення про заключення контракту з особами або про звільнення військовослужбовців з військової служби. Повноваженнями про формулювання звільнення військовослужбовців наділена атестаційна комісія, а остаточне рішення про звільнення та про причини звільнення військовослужбовців приймає начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі висновків зазначеної атестаційної комісії.

На відеозапису, наданому суду досудовим слідством, про його спілкування в службовому кабінеті 12.07.2016 року з обвинуваченим, при якому обвинувачений скоїв злочин, відображений він та обвинувачений, при цьому між ними дійсно було спілкування.

Суд, заслухавши показання учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.369-2 КК України доведена у суді, підтверджується показами свідків допитаних у судовому засіданні та дослідженими матеріалами кримінального провадження:

- посадовою інструкцією начальника відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 , затвердженою наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.12.2014 року №98-од та положенням про відділ кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 , з тексту зазначених та досліджених судом документів видно, що в функціональні службові обов`язки такої посадової особи, як начальник відділу кадрів, не входять повноваження на виконання функцій від імені держави, і він не має повноважень особисто, як посадова особа, приймати таке рішення про заключення контракту на військову службу з особами або про звільнення військовослужбовців з військової служби;

- положенням про ІНФОРМАЦІЯ_9 затвердженого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.12.2014 року №98-од , з тексту якого видно, що керівництво прикордонним загоном здійснює начальник прикордонного загону;

-наказом Голови Державної прикордонної служби України від 24.09.2014 року №819-ос про призначення капітана ОСОБА_9 начальником відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-витягом з ЄРДР від 1.07. 2016 року про те, що військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_10 звернувся до службової особи військовослужбовця надати неправомірну вигоду за вчинення такою службовою особою дій;

-письмовим повідомленням начальника відділу прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_11 про ознаки кримінального правопорушення ОСОБА_7 при зверненні 27.05.2016 року до військовослужбовця ОСОБА_8 ;

-письмовою заявою ОСОБА_8 начальнику окремого відділу внутрішньої безпеки ІНФОРМАЦІЯ_12 від 1 липня 2016 року про обставини правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду місця події від 12.07.2016 року за участю понятих в присутності яких виявлено, як предмети злочину 1 500 гривень. При цьому використовувалась відео камера;

- постановою прокурора від 12.07.2016 року про визнання речовими доказами по справі 1 500 гривень і визначити місце їх зберігання у фінансовому відділі військової академії м.Одеса;

- згідно протоколу затримання особи від 12.07.2016 року видно, що обвинуваченого ОСОБА_7 працівниками військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України 12.07.2016 року було затримано, як особу яка підозрюється в скоєнні злочину ОСОБА_7 і що в нього було знайдено та вилучено особисті речі, мобільний телефон « Нокія», та його гроші в сумі 1 635 гривень;

- ухвалою від 15.07.2016 року слідчого судді Приморського районного суду м.Одеса арештовано майно обвинуваченого : службове посвідчення НОМЕР_2 ,шкіряний гаманець, гроші в сумі 1635 грн., картка Приват банку№ НОМЕР_3 , мобільний телефон «Нокія» чорного кольору-імеі НОМЕР_4 ;

- постановою прокурора від 13.07.2016 року про визнання речовими доказами по справі та приєднання до справи речових доказів :службового посвідчення НОМЕР_2 , шкіряного гаманеця, грошей в сумі 1635 грн., картку Приват банку № НОМЕР_3 , мобільного телефону «Нокія» чорного кольору-імеі НОМЕР_4 ;

- наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 249-ос від 10.12.2012 року про зарахування у списки особового складу загону обвинуваченого ОСОБА_7 для проходження військової служби;

- наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №486-ос від 26.08.2015 року про призначення на посаду дільничного інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 підстава : рішення атестаційної комісії від 28.08.2015 року;

- наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №184-вв від 8.07.2016 року про госпіталізацію на стаціонарне лікування з 8 липня 2016 року ОСОБА_7 , підстава направлення начальника загону;

-постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 8.02.2016 року про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст. 172-18 КУпАП;

- наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №159-ос від 19 квітня 2016 року про виключення зі списків особового складу загону та зняття з усіх видів забезпечення дільничного інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 підстава : Постанова Татарбунарського районного суду Одеської області справа №515/143/16-п; про призначення на посаду дільничного інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 підстава : рішення атестаційної комісії від 28.08.2015 року;

- наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №213-ос від 24 травня 2016 року про

підсумки службового розслідування, з тексту якого видно, що обвинувачений ОСОБА_7 притягнутий до дисциплінарної відповідальності, як військовослужбовець;

-матеріалами службового розслідування;

-письмовим контактом від 11 січня 2009 року про проходження військової служби у Державній прикордонній службі України ОСОБА_7 строком на три роки.

-письмовим контактом від 12 січня 2012 року про проходження військової служби у Державній прикордонній службі України ОСОБА_7 строком на три роки.

-наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_13 від 13 січня 2015 року про

продовження строку контакту на проходження військової служби в Державній прикордонній службі між ОСОБА_7 , підстава: Указ Президента України

від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію»;

-ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеса від 14.07.2016 року про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, з тексту якої видно, що затримання обвинуваченого було 12.07.2016 року;

- висновком судово-технічної експертизи №3539/03 від 25.08.2016 року про те, що вилучені у обвинуваченого гроші, як предмети злочину, є грошовими банкнотами національного банку України;

- ухвалою апеляційного суду Одеської області про надання дозволу прокурору військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України на проведення негласних слідчих дій: аудіо- відео контролю за особою ОСОБА_7 строком до двох місяців до 5.09.2016 року;

- відеозаписом досліджених судом проведених негласних слідчих дій за особою ОСОБА_7 , з яких в судовому засідання встановлено обставини факту передачі обвинуваченим свідкові ОСОБА_8 12 липня 2016 року в службовому приміщенні 1500 гривень. При цьому ОСОБА_8 спілкуючись з ОСОБА_7 підтверджує сам факт спілкування обвинуваченого з ним особисто раніше без відеозапису, до періоду часу до 12 липня 2016 року, а також про те, що при такому спілкуванні раніше між ними, без відеозапису, вони між собою вирішували питання саме про звільнення обвинуваченого з військової служби за сімейними обставинами, а не про письмовий запис в документах.

- довідками №1984 та № 1985 від 05.12.2016 року, виданих виконкомом Теплицької сільської ради Арцизького району, що до складу сім`ї ОСОБА_7 входять бабуся ОСОБА_10 1939 р.н. та мати ОСОБА_11 1959 р.н., за якими він здійснював догляд у зв`язку із їх похилим віком та хворобою своєї бабусі, яка перебуває на диспансерному обліку у Теплицькій сімейній лікарняній амбулаторії (Церебральний атеросклероз, стареча неміч, старече недоумство),

- довідкою №181, виданою Теплицькою сільською амбулаторією сімейної медицини про стан здоров`я;

- амбулаторною карткою та листом Південного ТУ ВСП № 7530 від 14.12.2016 року, про те, що ОСОБА_7 поганий стан здоров`я, що він потребує на кваліфікований догляд, він має інфіковану рану І пальця лівої кісті (підшкірний панарицій) та чисельні хронічні хвороби, серед яких є хронічний простатит, хронічний гастродуоденіт, хронічний панкреотит та інші хронічні захворювання, лікування яких неможливо здійснити під час знаходження під вартою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що по справі є сукупність наведених вище та досліджених судом доказів, які за своїм змістом чіткі, зрозумілі, послідовні, які достатньо повно викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому згідно вироку суду злочину, передбаченого ч.1 ст.369-2 КК України.

Суд вислухавши пояснення обвинуваченого, свідків, дослідивши надані суду письмові докази по справі, враховуючи, що згідно обвинувального акту органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні злочину при таких обставинах, що на початку травня 2016р. прапорщик ОСОБА_7 , достовірно знаючи про ініціювання командуванням ІНФОРМАЦІЯ_3 його звільнення з підстав невідповідності займаній посаді, діючі з метою укриття дійсних підстав свого звільнення з лав державної прикордонної служби, що полягала в його особистій

недисциплінованості, прибув до службового кабінету номер 7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 де, в ході особистого спілкування надав пропозицію начальнику відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 капітану ОСОБА_8 про надання йому неправомірної вигоди за внесення ним до особової справи Міренкова завідомо неправдивих відомостей про звільнення з військової служби ОСОБА_7 за сімейними обставинами, а не за службової невідповідністю.

Надалі 27 травня 2016р. прапорщик ОСОБА_7 знову прибув до службового кабінету начальника відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 капітана ОСОБА_12 , де повторно надав пропозицію ОСОБА_12 про надання

неправомірної вигоди у сумі 2000 грн. за внесені ним до особової справи завідомо неправдиві відомості про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, а не за службову невідповідністю, На що знову отримав відмову.

Зазначені свідчення в судовому засіданні були повністю спростовані вході допиту в якості свідка капітана ОСОБА_13 у судовому засіданні та обвинуваченого.

Далі, відповідно до обвинувального акту, 8 липня 2016р. Прапорщик ОСОБА_7 був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 12 липня 2016р. з метою доведення підстави звільнення обвинуваченого з військової служби.

Зазначене твердження сторони обвинувачення в судовому засіданні також було спростовано дослідженими судом доказами, оскільки встановлено, що прапорщик ОСОБА_14 з 8 липня 2016р. перебував на стаціонарному лікуванні в госпіталі державної прикордонної служби, про що є відповідна письмова довідка. Також в листі з госпіталю державної прикордонної служби, де на стаціонарному лікуванні перебував прапорщик ОСОБА_7 зазначено, що жодних викликів прапорщика ОСОБА_15 на 12 липня 2016р. до госпіталю не надходило.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 досудовим слідством кваліфіковані ч. 3 ст. 369 КК України за кваліфікуючими ознаками - пропозиція та надавання службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища.
Суд, враховуючи, що згідно наданих суду доказів по справі, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні спростував доводи досудового слідства, які фактично підтверджені свідком ОСОБА_8 на відеозапису дослідженому судом, про те, що в обвинуваченого не було намірів на отримання документа, що обвинувачений достовірно знаючи про те, що з військової служби, за сімейними обставинами, які в його сім`ї були тяжкими, його може звільнити тільки начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення атестаційної комісії, і з метою прийняття такого рішення зазначеною комісією, він приймав міри з метою вплинути на прийняття такого рішення комісії через ОСОБА_8 , до засідання комісії, засідання якої було призначено на період часу після зустрічі обвинуваченого з ОСОБА_16 ..

При встановлених в судовому засіданні зазначених обставин, суд переконаний що наміри обвинуваченого, тобто направлення умислу обвинуваченого на скоєння ним злочину були, з метою зловживання впливом, маючи наміри вирішити своє питання про його звільнення з військової служби за сімейними обставинами, а не з метою тільки про здійснення ОСОБА_12 письмового запису в документах обвинуваченого, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме відеозаписом спілкування обвинуваченого зі свідком ОСОБА_12 від 12 липня 2016 року. Згідно зазначеного відеозапису про спілкування між обвинуваченим та свідком ОСОБА_12 , зі слів ОСОБА_12 , згідно відеозапису прослуханому та дослідженому в судовому засіданні видно, що ОСОБА_12 підтверджує сам факт спілкування обвинуваченого з ним особисто без відеозапису до періоду часу до 12 липня 2016 року і що, при такому спілкуванні між ними проведеного без відеозапису, вони між собою вирішували питання саме про звільнення обвинуваченого з військової служби за сімейними обставинами, а не про письмовий запис в документах, який за версією досудового слідства для обвинуваченого нібито мав зробити ОСОБА_12 , що відповідно спростовує мотив скоєння злочину обвинуваченим викладений в версії досудового слідства, що відповідно викладено в обвинувальному акті, як пред`явлене обвинувачення ОСОБА_7 ..

На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку про те, що обвинувачений діяв зловживаючи впливом, про що судом встановлено, в ході судового розгляду, що підтверджено дослідженими доказами про обставини скоєння злочину обвинуваченим, які описані в вироку суду.

Що до обвинувачення ОСОБА_7 , пред`явленого йому досудовим слідством, за ч.3 ст.369 КК України, судом в судовому засіданні ретельно перевірено, тому суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як зазначив Пленум Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №5 »Про судову практику у справах про хабарництво» звернено увагу судів на те, що згідно з чинним законодавством відповідальність за одержання неправомірної вигоди (хабаря) можуть нести лише службові особи.

При вирішенні питання, чи є та чи інша особа службовою, що таке неправомірна вигода, належить керуватися правилами, які викладено в п.1, п.2 і п.3 примітки до си.368 КК України.

При вирішенні питання, чи та чи інша особа уповноважена на виконання функцій держави, є особи визначені в п.1-3 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»

При цьому слід мати на увазі, що до представників влади належать, зокрема, працівники державних органів та їх апарату, які наділені правом у межах своєї компетенції ставити вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними і фізичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості.

Відповідальність за отримання (хабаря) неправомірної вигоди чи надання, настає лише за умови, що така службова особа одержала його за виконання чи не виконання таких дій, які вона могла чи повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно розпорядчих функцій чи адміністративно господарських обов`язків або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.

Дії винних належить визнавати даванням і одержанням (хабаря) неправомірної вигоди й у тих випадках, коли умови одержання матеріальних цінностей або послуг хоча спеціально і не обумовлювались, але учасники злочину усвідомлювали, що особа дає хабар з метою задоволення тих чи інших власних інтересів або інтересів третіх осіб.

Давання(хабаря) неправомірної вигоди полягає в передачі службовій особі майна, права на майно або вчиненні на її користь дій, яку та повинна була або могла виконати така особа з використанням службового становища чи наданої їй влади. Склад цього злочину наявний не тільки тоді, коли хабар дається за вчинення певних дій в інтересах того, хто його дає, а й тоді, коли це робиться в інтересах інших фізичних чи юридичних осіб.

Чинним законодавством України передбачено кримінальну відповідальність відповідно до ч.1 ст. 369-2 КК України за здійснення пропозиції або надання неправомірної вигоди особі, яка пропонує чи обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Таким чином, законодавством України передбачено, що за ч. 1 ст. 369- 2 КК України ініціатором пропозиції чи надання неправомірної вигоди, може виступати як особа, зацікавлена у впливі на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави (далі - уповноважена особа), так і особа-посередник, яка не тільки у відповідь на пропозицію надати чи фактичне надання їй такої вигоди погоджується (обіцяє) здійснити вплив на уповноважену особу, а й сама може пропонувати (ініціювати) надання їй такої вигоди за здійснення впливу.

Така конструкція диспозиції свідчить про те, що хоча за ч. 1 ст. 369-2 КК України і карається злочин із формальним складом, однак питання про момент його закінчення необхідно вирішувати диференційовано:

у разі надання неправомірної вигоди злочин визнається закінченим з моменту фактичного одержання посередником хоча б частини обумовленої неправомірної вигоди, бо сам факт її отримання свідчить про досягнення згоди, щодо здійснення впливу на уповноважену особу між посередником і особою, яка надала таку вигоду;

у разі пропозиції надати неправомірну вигоду, злочин визнається закінченим з моменту доведення змісту такої пропозиції до відома особи-посередника, але за умови, що остання особа або сама ініціює надання їй такої вигоди за вплив на уповноважену особу, або у відповідь на пропозицію особи, яка пропонує надати їй таку вигоду, обіцяє (погоджується) вплинути на уповноважену особу.

І оскільки, в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, показами свідка ОСОБА_8 , показами обвинуваченого, частково спростовані обставини звинувачення пред`явленого досудовим слідством, а судом встановлено, що ОСОБА_8 не являється службовою особою, яка могла виконати, використовуючи своє службове становище, певні дії в інтересах обвинуваченого, тобто ОСОБА_8 не міг один, як посадова особа прийняти рішення про підстави звільнення обвинуваченого зі Збройних Сил України за сімейними обставинами, замість прийняття рішення про підстави звільнення за невідповідність займаній посаді, так як таке рішення було можливим прийняти тільки атестаційною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 ,а в подальшому начальником загону, но не однією посадовою особою начальником відділу кадрів, яким є ОСОБА_8 .

Також судом встановлено, що свідок ОСОБА_8 отримав від обвинуваченого 1 500 грн. які не передавав членам атестаційної комісії.

А діючим законодавством України передбачено кримінальну відповідальність особи і кваліфікацію дій такої особи, в залежності від умислу такої особи на направлення скоєння злочину, на давання й одержання неправомірної вигоди, які тісно пов`язані умислами осіб, що вчинюють такі злочини.

Враховуючи, що обвинувачений фактично надав неправомірну вигоду ОСОБА_8 , з метою вплинути на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, а ОСОБА_8 діяв з метою викрити обвинуваченого в скоєнні злочину, тому не впливав на членів комісії, маючи реальну можливість вплинути, на членів комісії з метою винесення рішення на користь обвинуваченого, таким чином встановлено умисел обвинуваченого на скоєння злочину в виді зловживання впливом.

Суд вважає, що є причинний зв`язок між діями обвинуваченого і ОСОБА_8 , з наступившими наслідками, оскільки ОСОБА_8 , як отримувач грошей, зміг би виконати просьбу обвинуваченого і вплинути на членів атестаційної комісії, з метою прийняття рішення такою комісією, про звільнення обвинуваченого за сімейними обставинами.

Суд вважає ,що диспозиція ст.369-2 КК України охоплює таке коло діянь, як відповідальність за зловживання впливом за надання такої вигоди третій особі, з метою вплинути на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави і передбачає кримінальну відповідальність обвинуваченого тільки тоді, коли обвинувачений надав третій особі таку неправомірну вигоду, з метою вплинути на подальше прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, тобто на рішення комісії. Враховуючи, що обвинувачений маючи умисел направлений щоб відносно нього було прийнято остаточне рішення колегіального органу і начальника прикордонного загону про його звільнення, як військовослужбовця з військової служби, за сімейними обставинами, замість звільнення за невідповідність займаній посаді, діючи з прямим умислом на прийняття такого остаточного рішення, умисно допустив зловживання впливом на особу, надаючи ОСОБА_8 неправомірну вигоду в виді 1 500 грн., тому такі дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.369-2 КК України, так як такі діяння обвинуваченого охоплювалися єдиним умислом і фактично не на підготовку документів про внесення ОСОБА_8 до особової справи обвинуваченого завідомо неправдиві відомості про звільнення з військової служби не за службовою невідповідністю, а за сімейними обставинами, а умисел обвинуваченого був направлений вплинути на членів комісії, з метою прийняття рішення комісією про його звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

Обвинувачений діяв незаконно, зловживаючи впливом, з послідуючим впливом на рішення начальника прикордонного загону, про прийняття такого наказу на його користь про його звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

Судом перевірено правові підстави для звільнення обвинуваченого, як військовослужбовця зі Збройних Сил України, з підстав невідповідності займаній посад, тому суд приходить до висновку, що правові підстави для його звільнення були, також були підстави для його звільнення за сімейними обставинами.

Разом з тим, органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.3 ст.369 КК України, як пропозиція та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Суд, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставин скоєння злочину, проаналізувавши досліджені в ході судового розгляду докази та оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, з`ясувавши причини та умови, які сприяли скоєнню злочину, приходить до висновку про те, що в даному випадку встановлено зловживання впливом зі сторони обвинуваченого, тому до відповідальності обвинувачений повинен притягуватися за ч.1 ст.369-2 КК України.

Враховуючи викладене суд приходить до переконання про перекваліфікацію дій обвинуваченого з ч.3ст.369 КК України на ч. 1 ст. 369-2 КК України і кваліфікує дії обвинуваченого за таким кваліфікуючими ознаками як зловживання впливом, тобто як -надання неправомірної вигоди особі, з метою вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, відповідно до вимог ст.50,65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та вважає, що йому обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Суд враховуючи та дотримуючись вимог ст.50, ст.65 КК України відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення особи, враховуючи особу винного та враховуючи обставини що пом`якшують покарання, що згідно ст.66 КК України, судом встановлені обставини що пом`якшують покарання, що обвинувачений визнає свою вину в скоєнні злочину інкримінованому йому вироком суду, щиро кається в тому що скоїв, що відповідно, до довідок №1984 та № 1985 від 05.12.2016 року, виданих виконкомом Теплицької сільської ради Арцизького району, до складу сім`ї ОСОБА_7 входять бабуся ОСОБА_10 1939 р.н. та мати ОСОБА_11 1959 р.н., за якими він здійснював догляд у зв`язку з їх похилим віком та хворобою своєї бабусі, яка перебуває на диспансерному обліку у Теплицькій сімейній лікарняній амбулаторії (Церебральний атеросклероз, стареча неміч, старече недоумство), що підтверджується довідкою №181, виданою Теплицькою сільською амбулаторією сімейної медицини та загальної практики, що має тяжкі сімейні обставини, на утриманні має дітей, має постійне місце проживання, що він також хворіє, тому з огляду на вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції частини 1 статті 369-2 КК України у виді позбавлення волі. Так як суд вважає, що таке покарання є необхідним й буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

В період досудового розслідування та судового розгляду кримінальної справи ОСОБА_7 утримується під вартою в період часу: з 12.07.2016 року, з моменту його фактичного затримання, по теперішній період часу.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України та ч.1 ст.5 КК України, в строк призначеного судом покарання ОСОБА_7 , необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі, з моменту його фактичного затримання, з періоду часу з 12.07.2016 року до періоду зміни дії Закону, що було передбачено ст.72 ч.5 КК України, тобто до 20.06.2017 року, а саме 1(один) рік, 10(десять) місяців, 16(шістнадцять) днів.

Суд вважає, що стягненню з обвинуваченого підлягають судові витрати за проведення судово технічної експертизи в сумі 3 410гривень 10 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373, ст.374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбачених ч.1ст.369-2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два ) роки.

В строк покарання ОСОБА_7 , відповідно до ч.5 ст.72 та ч.1ст. 5 КК України, зарахувати строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі, з моменту його фактичного затримання, з періоду часу з 12.07.2016 року до періоду зміни дії Закону, передбаченому ст.72 ч.5 КК України, тобто 20.06.2017 року, а саме 1(один) рік, 10(десять) місяців, 16(шістнадцять) днів.

Не відбутий строк покарання на період часу на 20.06.2016 року складає 1 місяць 14 днів, кінець відбування покарання обвинуваченого за вироком суду - 4 серпня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати в сумі 3 412 гривень 10 коп. на користь держави, за проведення судово технічної експертизи.

Речові докази в кримінальному провадженні :

-1 500 гривень, а саме 3 грошові банкноти номіналом 500 гривень України серія і номера : ЗД 5794270, ВХ 0205172, ГК 0348236, які згідно постанови прокурора ОСОБА_17 військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України від 13.07.2016 року визнані речовими доказами по справі, долучені до справи, як речові докази і визначено їм місце тимчасового зберігання, у фінансовому відділі військової академії м.Одеса, як предмети злочину конфіскувати в дохід держави;

- відеозапис проведених негласних слідчих дій за особою ОСОБА_7 який надано суду для дослідження на носії відеозапису - зберігати на носії відеозапису при матеріалах кримінального провадження.

Арештоване майно обвинуваченого :

-службове посвідчення НОМЕР_2 - передати до відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-шкіряний гаманець, гроші в сумі 1635 грн., картку Приват банку№ НОМЕР_3 , мобільний телефон «Нокія» чорного кольору-імеі НОМЕР_4 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України - передати власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1