Справа № 521/98/17-к
Провадження № 1-кп/521/252/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого за ст. 15 ч.3, ст. 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
05.10.2016 року приблизно о 19 годині 55 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 68 по вул. Маршала Бабаджаняна (Рекордна) у м. Одесі, де помітив ОСОБА_6 , котра йшла біля вказаного будинку, після чого маючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, визначив об`єктом свого злочинного посягання мобільний телефон марки «Meizu ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 4000 гривень, який перебував у правій руці ОСОБА_7 .

Далі ОСОБА_5 , підійшов ззаду ОСОБА_7 , та застосував насилля, яке не є небезпечне для життя чи здоров потерпілої, але посягає на фізичну недоторканість останньої, яке виразилось поваленні її на землю та нанесенні ударів долонями рук по голові. Після чого ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 перебуває у безпорадному стані, тобто лежить на землі, схватив руками за вище вказаний мобільний телефон та почав виривати його з її рук. Однак ОСОБА_8 почала голосно звати на допомогу та чинити йому опір.

Побачивши, що ОСОБА_8 чинить опір і голосно зве на допомогу, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що його можуть викрити скоєнні злочину та затримати пересічні громадяни безпосередньо після його скоєння, вирішив не доводити свій злочинний умисел до кінця, внаслідок чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, не доводячи свій злочинний умисел до кінця та фактично не заволодівши мобільним телефоном потерпілої.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому злочину визнав в повному обсязі, та показав, що він дійсно скоював вищевказаний злочин, що і підтвердив. В теперішній час, він у скоєному злочину розкаюється, просить суд суворо його не наказувати.

Окрім повного визнання своєї провини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочину повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового процесу обставин одо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони буде позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку,

З урахуванням викладеного суд визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого за ст. 15 ч.3, ст. 186 ч.2 КК України і кваліфікує його дії: незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, має постійне місця реєстрації та проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, його соціальний стан, характер, мотиви та обставини скоєного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Суд вважає за необхідне визнати обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, бажання стати на шлях виправлення, відсутність матеріального збитку, скоєння злочину вперше.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання та обставини які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч.3, ст. 186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, встановивши випробувальний термін строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені зазначеної статті КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1