АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/1566/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1082/17 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
апелянта-
власника майна - ОСОБА_7 ,
представника третьої особи
щодо майна, якої вирішується
питання про арешт майна - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляцією ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 15.06.2017 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання повністю.

Накладено арешт на майно: 1) автомобіль марки ВАЗ, моделі 212140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 ; 2) причіп легковий марки ПА, моделі 004, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , належний ОСОБА_7 .

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 13 червня 2017 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло вищевказане клопотання про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000632 від 09.06.2017 року.

В обґрунтування клопотання вказав, що в ході проведення досудового розслідування за ч. 2 ст.185 КК України при огляді місця події було виявлено та вилучено вказане майно, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме підшукано, використано як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Також необхідність арешту вказаного майна зумовлюється тим, що воно буде відігравати доказову роль у кримінальному провадженні.

Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене, передане третім особам чи взагалі знищене (а.с.1).

Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що арештоване майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а саме клопотання відповідає вимогам ст.170 КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, 20 червня 2017 року за допомогою поштового зв`язку ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 15 червня 2017 року про накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_7 та ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в повному обсязі у задоволенні клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області від 09.06.2017 року про арешт майна.
Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України як і клопотання слідчого про арешт майна.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи власника майна - ОСОБА_7 , представника третьої особи щодо майна, якої вирішується питання про арешт майна - ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляцію, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів судового провадження вбачається, що Балаклійським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000632 від 09.06.2017 року за ч.2 ст.185 (а.с.2).

Також з клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і має доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Згідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Задовольняючи клопотання від 09.06.2017 року слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий довів достатність підстав вважати, що вищевказане майно могло бути використане як засіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та зберегти на собі його сліди.
Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України.
Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

ОСОБА_7 , зокрема, ставив питання про повернення арештованого майна автомобіля марки ВАЗ, що належить йому та причепа легкового марки ПА, що належать його брату ОСОБА_7 .

Між тим, згідно до чинного КПК України питання про скасування арешту майна має право ставити його законний власник, ОСОБА_7 не подавав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді.

Апелянтом при викладенні доводів апеляції не враховано зміни до ст.170 КПК України, які вступили в силу 29 лютого 2016 року та те, що слідчий суддя при винесенні ухвали від 15 червня 2017 року щодо накладення арешту на майно керувався новою редакцією статті.

За таких обставин посилання на узагальнення ВССУ судової практики від 07.02.2014 року, що стосується норм КПК України до внесення згаданих змін необгрунтоване.

Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Тому відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє прокурора та слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 15 червня 2017 року обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги ОСОБА_7 , не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 15.06.2017 року щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000632 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді