Вирок

Іменем України

03.03.2017 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали судового провадження № 1/465/11/2017 за обвинувальними актами у кримінальних провадженнях, що внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000161 від 10січня 2016 року та № 000383 від 10 листопада 2015 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, проживаючого в громадянському шлюбі, тимчасово не працюючого, інваліда третьої групи з дитинства, раніше судимого, востаннє 16 листопада 2010 року Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, судимість за яке не знята та не погашена, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторона обвинувачення :

прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3
ОСОБА_5

прокурор Львівської місцевої прокуратури №2
ОСОБА_6

Сторона захисту - адвокат
ОСОБА_7

Учасники судового провадження - представник потерпілої сторони:
ОСОБА_8
потерпілий ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

Стороною обвинувачення прокурорами у кримінальних провадженнях, що здійснюють повноваження в судовому засіданні, доведено, що 23 грудня 2015 року близько 13 год. 33 хв. , ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна , переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи у приміщенні АЗК "ОККО", що розташована за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 58, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав з торгового прилавку автомобільне масло марки "Mobil 1 Super 2000 10 W-40" ємністю 4 л, яке передав ОСОБА_11 , помістивши автомобільне масло у пакет сірого кольору. Автомобільне масло марки "Mobil 1 Super 2000 10 W-40 " ємністю 4 л перебувало на балансі АЗС "ОККО" та згідно довідки про вартість товару, його вартість становить 588 грн. 42 коп. Викраденим маслом розпорядилися на власний розсуд, чим потерпілому ПП "ОККО- Нафтопродукт" спричинили матеріальну шкоду на загальну суму 588 грн. 42 коп., яку в подальшому відшкодували.

Матаріали кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_11 виділені в окреме провадження та відповідно до вироку Франківського районного суду м. Львова від 01 лютого 2017 року, яким затверджено угоду про примирення, його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з іспитовим строком в один рік. Вирок не оскаржував ся та станом на 03 березня 2017 року набрав законної сили,

Стороною обвинувачення в судовому засіданні також доведено, що 09 листопада 2015 року близько 16 год. 00 хв. , ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що поряд немає сторонніх осіб та, що за ним ніхто не спостерігає, перебуваючи в районі будинку АДРЕСА_2 , розбив скло передніх лівих дверей автомобіля марки «Фольксваген Джета» , держаний номерний знак НОМЕР_1 , та з переднього сидіння водія, таємно викрав чорну сумочку марки «Пума» вартістю не менше 1500 грн., в якій знаходилися: паспорт громадянина України та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 ; шкіряний гаманець вартістю 1000 грн. в якому знаходились грошові кошти в сумі 354 ( триста п`ятдесят чотири) грн. ; 10 (десять) грузинських ОСОБА_12 , що згідно курсу НБУ, станом на 09. 11. 2015 року еквівалентно 95 ( дев`яносто п`ять) грн. 80 коп.; 2 ( два) долара США, що станом на 09. 11. 2015 року еквівалентно 45 (сорок п`ять) грн. 28 коп.; а також банківська картка «Приватбанку» та картка супермаркету «Метро», які матеріальної цінності не становлять та належали потерпілому ОСОБА_9 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2995 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 08 коп.
Дані дії обвинуваченого органами досудового розслідування та прокурорами як за фактом викрадення автомобільного масла, так і за фактом викрадення особистих речей потерпілого ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
Будучи допитаним в судовому засіданні, як і на стадії досудового розслідування, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, підтвердивши фактичні обставини справи

Визнає, що 23 грудня 2015 року близько 13 год. 33 хв., перебуваючи разом із знайомим ОСОБА_11 у приміщенні АЗК "ОККО", що розташована за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 58, у нього виник умисел на таємне викрадення автомобільного масла марки "Mobil 1 Super 2000 10 W-40" ємністю 4 л. Шляхом вільного доступу, він взяв із торгового прилавку вказане масло та передав його ОСОБА_11 , а той помістив масло у пакет сірого кольору. Викраденим маслом розпорядилися на власний розсуд. Однак, в ході досудового розслідування матеріальну шкоду в сумі 588 грн. 42 коп. разом з ОСОБА_11 відшкодували.

Підтвердив також, що 09 листопада 2015 року близько 16 год. 00 хв. , перебуваючи в районі будинку АДРЕСА_2 , проходячи повз автомобіль марки «Фольксваген Джета» , держаний номерний знак НОМЕР_1 , помітив на передньому сидінні водія чорну сумочку. У нього виник умисел на її викрадення і він, ОСОБА_4 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, розбив скло передніх лівих дверей вказаного автомобіля та викрав вказану сумочку, покинувши місце події. Однак у подальшому був виявлений працівниками поліції , які затримали його та вилучили викрадене, а саме, сумочку чорного кольору марки «Пума», в якій знаходилися: паспорт громадянина України та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 ; шкіряний гаманець, а в ньому грошові кошти в сумі 354 ( триста п`ятдесят чотири) грн. ; 10 (десять) грузинських Ларі; 2 ( два) долара США, а також банківська картка «Приватбанку» та картка супермаркету «Метро». Погоджується, що своїми діями заподіяв ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2995 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 08 коп. Однак, всі речі потерпілому повернуто, а крім того, він погодив з потерпілим усі проблемні питання і останній не має до нього жодних претензій.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина доводиться стороною державного обвинувачення, які в судовому засіданні, кожна окремо, покликаючись на матеріали досудового розслідування та речові докази, вважають, що вина ОСОБА_4 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях доводиться в повному обсязі та не заперечується самим обвинуваченим та потерпілою стороною. Дійсність та достовірність доказів, обвинувачення стороною захисту та потерпілою стороною не оспорюється, а тому учасники процесу просили суд розглянути матеріали кримінального провадження без їх дослідження.

Суд з урахуванням пропозиції прокурорів, погодження потерпілої сторони, обвинуваченого та його захисника, враховуючи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів здобутих на досудовому розслідуванні щодо фактичних обставин справи, за виключенням процесуальних документів, що стали підставою для реєстрації кримінального правопорушення та оголошення підозри, а також характеризуючих документів обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд визнає , що прокурорами доведено перед судом фактичні обставини вини обвинуваченого.
Інкриміновані ОСОБА_4 дії, органами досудового розслідування та прокурорами кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), відповідно вчинену за попередньою змовою групою осіб та повторно, тобто як кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185 КК України, з чим суд погоджується.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який уже притягувався до кримінальної відповідальності, судимість за яку не знята і не погашена, позитивну характеристику з місця проживання та його негативне ставлення до вчиненого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття і сприяння органам досудового слідства, при розслідуванні розглядуваних кримінальних проваджень, а також те, що викрадені речі повернуто потерпілому, а в іншому випадку відшкодовано заподіяну шкоду.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого, судом не встановлено.

Що стосується тверджень прокурора ОСОБА_5 про наявність обтяжуючої обставини у вигляді рецидиву злочину у кримінальному провадженні № 0000161 від 10.11.2015 року, то суд таке твердження визнає помилковим та погоджується з доводами сторони захисту про відсутність у даному випадку рецидиву злочину, оскільки дії обвинуваченого охоплюються кваліфікуючою ознакою повторність. При цьому, суд також приймає до уваги думку й іншого прокурора, що приймала участь в судовому засіданні та відповідно до письмових тез виступу у дебатах, зазначила відсутність обставин, передбачених ст.. 67 КК України, що обтяжують вину обвинуваченого, у тому числі й рецидиву злочинів.

Приймаючи дане рішення, суд виходить з того, що загальний рецидив це рецидив , до якого входять різнорідні злочини, тобто не тотожні за родовим чи безпосереднім об`єктом і ті, що мають різні форми вини. Згідно обвинувального акту та встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення тотожні за родовим об`єктом посягнув на чуже майно, що характеризуються однорідною формою вини, а тому в діях обвинуваченого характерні ознаки повторності, у тому числі й з урахуванням його попередніх судимостей. Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України охоплює повторність вчинення кримінального правопорушення.

Суд відхиляє твердження прокурора про наявність обтяжуючої обставини - рецидив злочину ще й з тих підстав, що рецидив має цілий ряд видів, жодного з яких прокурор не вказала, перед судом не довела та не клопотала про судове дослідження даних обставин.

З урахуванням пом`якшуючих обставин і особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції статті інкримінованих кримінальних правопорушень, у вигляді позбавлення волі шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, його щире каяття, сприяння органам досудового слідства у розкритті даних злочинів, що від його дій не настало шкідливих наслідків, оскільки одному з потерпілих майно повернуто, а другому відшкодовано, і останні претензій до обвинуваченого не мають. Суд також приймає до уваги молодий вік підсудного, що він є інвалідом з дитинства та його переконливі наміри узаконити шлюб з дівчиною з котрою проживає у цивільному шлюбі тривалий час, що у сукупності з іншим обставинами, суд визнає пом`якшуючими, однак не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання.

Відтак, за наведених вище пом`якшуючих обставин, а саме: сприяння органам досудового слідства у розкритті злочину при розслідуванні даних кримінальних проваджень, щире каяття та відсутність шкоди, суд погоджуючись з позицією сторони державного обвинувачення, приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування призначеного покарання, у зв`язку з чим, вважає за доцільне, на підставі ст.. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст..76 КК України.

Речові докази по справі, а саме: сумочку чорного кольору марки «Пума»; паспорт громадянина України та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 ; шкіряний гаманець; грошові кошти в сумі 354 ( триста п`ятдесят чотири) грн. ; 10 (десять) грузинських Ларі; 2 ( два) долара США; банківську картку «Приватбанку»; картку супермаркету «Метро», що згідно розписки потерпілого ОСОБА_9 від 19 листопада 2015 року передані йому на зберігання, після набрання вироком законної сили слід вважати повернутими власнику із правом розпоряджатися на власний розсуд ( т.2 ас. 72-73).

Речові докази цифровий носій та білий керамічний фрагмент неправильної форми, що відповідно до постанов слідчого про визнання речових доказів від 10 листопада 2015 року зберігаються при справі ( т. 2 ас. 34 40), належить зберігати при справі.

Судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321 - 324, 327, 332-337 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 ( трьох років) позбавлення волі.

Його ж визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох років) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання за даним вироком призначити у вигляді 3 (трьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст..75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання за умови, що протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки, встановивши іспитовий строк в 2 ( два ) роки.

Згідно із ч. 1 ст..76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов"язок: один раз в місяць з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме: сумочку чорного кольору марки «Пума»; паспорт громадянина України та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 ; шкіряний гаманець; грошові кошти в сумі 354 ( триста п`ятдесят чотири) грн. ; 10 (десять) грузинських Ларі; 2 ( два) долара США; банківську картку «Приватбанку»; картку супермаркету «Метро», що згідно розписки потерпілого ОСОБА_9 від 19 листопада 2015 року передані йому на зберігання, після набрання вироком законної сили вважати повернутими власнику із правом розпоряджатися на власний розсуд ( т.2 ас. 72-73).

Речові докази цифровий носій та білий керамічний фрагмент неправильної форми, що відповідно до постанов слідчого про визнання речових доказів від 10 листопада 2015 року зберігаються при справі ( т. 2 ас. 34 40), після набрання вироком законної сили зберігати при справі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення. У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 03 квітня 2017 року. Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судових засідань.

Суддя ОСОБА_13