АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/735/17 Справа № 204/3446/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, який має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого у ПП « ОСОБА_11 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-29.09.2010 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

-29.11.2012 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ст.ст. 309 ч.2, 311 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування 15.04.2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000775 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Постановою слідчого від 12.06.2017 року склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000775 перекваліфікований з ч.1 ст.309 КК України на ч.2 ст.307 КК України за фактом незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, у великих розмірах, а також незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, що кваліфікуються за ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_13 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 10 серпня 2017 року з визначенням застави у розмірі 160 000 гривень.

В обґрунтування прийнятого рішення зазначив, що слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: що існує ризик, що перебуваючи на свободі підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічного складу; крім того, санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилається на те, що до підозрюваного цілком можливо було б застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою та встановленням непомірного для останнього розміру застави, оскільки повідомлена йому підозра необґрунтована та безпідставна, вина його у скоєнні інкримінованого злочину органом досудового розслідування не доведена, матеріальна шкода відсутня, злочин не проти життя чи здоров`я особи, жодний ризик з передбачених законодавством, слідчим чи прокурором не доведений, також ОСОБА_7 має на утриманні двох малолітніх дітей. З урахуванням цього, апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з матеріалів провадження вбачається що, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема протоколом огляду місця події від 14.04.2017 р., протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , висновками експертів № 1/8.6/1235 від 26.05.2017 року та №1/8.6/1266 від 06.06.2017 року.

Таким чином, доводи підозрюваного та його захисника щодо недоведеності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 злочину, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним. Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики переховування підозрюваного від суду за скоєння тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 06 до 10 років, а також, що підозрюваний знаходячись на свободі може вчинити новий злочин та ухилитися від слідства, оскільки раніше судимий, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.

Разом з тим, колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи захисника щодо невідповідності визначеного розміру застави вимогам ст. 182 КПК України.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий суддя під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 помилково зазначив в якості розрахункової одиниці для визначення розміру застави розмір мінімальної заробітної плати, який на даний час вже є недійсним на підставі Закону України № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» 6 грудня 2016 року , чим порушив вимоги чинного законодавства, оскільки підстав для перевищення граничного розміру застави згідно абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України в даному випадку не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір застави, але визначити її в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для даного виду злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_13 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 серпня 2017 року.

Визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок, у разі внесення якої ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4