621/2578/16-к 1-кп/621/43/17
У Х В А Л А
01 червня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000233, №0000797 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має неповну середню освіту, одружений, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє вироком Зміївського районного суду Харківської області від 27.01.2012 року за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців,

у злочинах, передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

у с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акта від 12.12.2016 року ОСОБА_4 обвинувачується: у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила, злочини передбачені ст. 309 КК України; незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропних речовин без змети збуту, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст. 307 КК України.

Згідно обвинувального акта від 27.09.2016 року ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.11.2016 року у кримінальному провадженні №0000233 у відношенні ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою на строк до 29.12.2016 року.

В подальшому, під час судового провадження Зміївським районним судом строк запобіжного заходу продовжувався, та на даний час цей строк встановлено до 02 червня 2017 року.

Під час судового розгляду виникли підстави для відкладення судового розгляду у зв`язку з застосуванням приводу у відношенні свідків, а також призначенням судового розгляду у режимі відеоконференції для допиту свідка, анкетні дані якого змінені.

У зв`язку з цим, судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки закінчити судове провадження в межах строку тримання під вартою неможливо, і продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування цього запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 проти клопотання прокурора не заперечували. Водночас, захисник ОСОБА_5 вважала, що прокурором недостатньо мотивовано наявність підстав для продовження строку дії тримання під вартою. А позиція обвинуваченого викликана його каяттям та готовністю нести відповідальність за кримінальні правопорушення, у яких він обвинувачується.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного:

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи, що в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 судове провадження не буде завершене, суду належить розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження дії запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходив з того, що відповідно до 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 1"с" ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Суд взяв до уваги, що раніше ОСОБА_4 неодноразово судимий за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, востаннє у 2012 році до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, та після звільнення від відбування покарання у 2015 році знову обвинувачується у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім того, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 02.03.2017 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України об`єднане в одне провадження з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у злочині передбаченому ч. 3 ст. 286 КК України, що спричинив смерть двох осіб, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Ті обставини, що через не тривалий час після звільнення від відбування покарання за попереднім вироком ОСОБА_4 знову обвинувачується у тяжких злочиних за двома обвинувальними актами, вказують на високий ризик вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Крім того, на даний час не допитані свідки у кримінальному провадженні, в тому числі і свідок, щодо якого вжито заходи безпеки, тому існує ризик протиправного впливу на свідків.

Зазначені обставини в сукупності вказують на те, що не зменшилися ризики, що існували на час застосування запобіжного заходу та на час продовження його строку, а також на неможливість забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та усунення ризиків продовження ним протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З урахуванням зазначених вище обставин, оскільки закінчити судове провадження в межах продовженого строку тримання під вартою неможливо, а підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, належить задовольнити клопотання сторони обвинувачення та продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 197, 201, 331, 350 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в Харківській УВП (№27) на строк до 30 липня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: