Справа № 183/1198/17
№ 1-кс/183/221/17

У Х В А Л А
15 березня 2017 року
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:
- 04.12.2000 р. Юріївським районним судом Дніпропетровської області за ст.81 ч.3, ст.141 ч.2, ст. 17 ч.2, ст. 140 ч. 2 ст.42 ч. 1 КК України 1960 р., до 5 років позбавлення волі, суворого режиму з конфіскацією майна;
- 18.05.2005 р. Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ст.187 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.71 КК України частково приєднаний не відбутий строк за вироком від 04.12.2000 до покарання у вигляді 3 роки 3 місяці позбавлення волі;
- 21.07.2010 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, ст. 309 ч.2, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 11.06.2012 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, ст.15 ч.3, ст.185 ч.2, ст. 309 ч.2, ст.70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк за вироком від 21.07.2010 до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі;
- 05.11.2012 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді 2 роки позбавлення волі, згідно ст.70 ч.4 КК України дане покарання поглинає покарання за вироком від 11.06.2012 до покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі,
- 06.11.2014 р. перегляд вироку Синельниковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, згідно ст. 82 КК України не відбута частина покарання у вигляді позбавлення волі замінена на обмеження волі, 26.08.2015 р. звільнений за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2015, згідно ст. 81 КК України умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 7 місяців 12 днів,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 01 вересня 2016 р. в темну пору доби, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось за можливе, знаходився в смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, зустрівся з ОСОБА_7 , де під час розмови вирішили спільно таємно викрасти чуже майно, після чого, діючи з єдиним спільним наміром, направленим на викрадення майна, через отвір в стіні проник до складського приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, за попередньою змовою групою осіб, викрав майно, а саме: два масляних промислових конвектора 7 кВт вартістю 6 808 грн. 95 коп. кожний на суму 13 617 грн. 90 коп. та 69 кахельних плиток марки «Грес» вартістю 12 грн. 71 коп. кожної на суму 876 грн. 99 коп., яке належить ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 присвоївши викрадене, місце скоєння злочину покинув, розпорядившись ним на власний розсуд, причинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 14 494 грн. 89 коп.
03 вересня 2016 р. ОСОБА_6 близько 23 год. 10 хв. прийшов до складу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, через отвір в стіні проник до середини приміщення складу, звідки викрав 80 кахельних плиток марки «Грес» вартістю 12 грн. 71 коп. кожної на суму 1016 грн. 80 коп., яке належить ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_6 присвоївши викрадене, місце скоєння злочину покинув, розпорядившись ним на власний розсуд, причинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вище вказану суму.
Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенню підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п.3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на її думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_6 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що запобіжний захід тримання під вартою обирати не слід, та буде з`являтися своєчасно до слідчого.
Захисник ОСОБА_4 вказав, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_6 має постійне місце проживання, буде своєчасно з`являтися до слідчого, ризики вказані слідчим в клопотанні не доведені та нічим не підтверджується, тому можливо обрати запобіжний захід домашній арешт.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, з попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до сховища.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує відповідно до ст. 177 КПК України відсутність ризиків вказаних слідчим відповідно до п.1 п.3 ч.1 ст. 177 КПК України як намір переховуватися від слідства, можливість незаконно впливати на інших підозрюваних, потерпілих та свідків у вказаному кримінальному проваджені шляхом залякування, оскільки таких доказів суду ні слідчим ні прокурором не надано, вони нічим об`єктивно не доведені і є, на думку суду, припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому такі ризики для врахування при обранні запобіжного заходу суд врахувати не може.
Суд вважає наявним ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 раніше судимий за скоєння корисливих злочинів, про що свідчить довідка про судимість, та підозрюється у вчинені тяжких злочинів. та в період умовно-дострокового звільнення за ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2015 р. на 1 рік 7 місяців 12 днів, що свідчить про те, що він перебуваючи на свободі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання від трьох до шести років позбавлення волі у разі визнання його винуватим. Суд вважає, що ці підстави не можуть бути беззаперечною та достатньою основою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, так як встановлено судом ОСОБА_6 постійно проживає за однією адресою. При цьому суд вважає, що ризик вказаний слідчим згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є недостатнім для обрання самого суворого заходу тримання під вартою, але буде достатнім та беззаперечною підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, за виключенням відвідування медичного закладу для отримання невідкладної медичної допомоги.
Суд вважає, що строк запобіжного заходу повинен бути встановлений на один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196 КПК України, суд, -
в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.
Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід домашній арешт заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 строком два місяці до 15 травня 2017 р.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1