29.03.2017 Справа №642/807/16-к
Провадження 1-кп/642/90/17
Ленінський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А
Іменем України
29 березня 2017 року

Суд у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

За участі: Прокурора ОСОБА_3

Захисника ОСОБА_4

Потерпілого ОСОБА_5

Обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

- ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 296 ч.2 КК України,

- ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст. ст. 296 ч.2, ст. 186 ч.2 КК України,

- ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ст. ст. 296 ч.2, ст. 186 ч.1 КК України, -, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Прокурор в судовому засіданні просив суд прийняти рішення що до продовження дії обраного відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також прокурор вважав можливим продовжити дії обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачені не погодились з думкою прокурора, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 .

Враховуючи думку учасників судового кримінального провадження, суд вважає:
Статтею 331 КПК України визначено:
Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкі злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим, покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, а також дані про осіб обвинувачених, які не працюють та не мають стабільного джерела прибутку, обвинувачуються у злочині, вчиненому з корисливих мотивів, несудимі, що свідчить про схильність обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень, та можливість в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду, та вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу.
При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Суд, вислухавши думку учасників процесу з приводу заявленого клопотання встановлено, що під час досудового слідства відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням вимог ст. 177 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків які дають достовірні підстави судді вважати що обвинувачений може здійснити дії передбачені частиною 1 цієї статті, а також судом було враховано особу обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням того, що судове провадження не завершено, строк тримання обвинувачених, під вартою спливає, відповідно, підстави яки були враховані слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу не відпали, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 ОСОБА_9 , звинувачуються у кримінальному правопорушенні скоєному проти особи. а тому є доцільним продовжити запобіжні заходи щодо обвинуваченим на період, визначений ч.3 ст.331 КПК України.

Отже, з наведених підстав, клопотання захисту не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.31, 314, 369, 372 КПК України,

УХВАЛИЛ:
Клопотання прокурора, щодо продовження запобіжного заходу задовольнити.

В задоволені клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити обвинуваченим - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , до «24.00» год. 27.05.2017р. з триманням обвинуваченого в закладі кримінально-виконавчої системи, що не перевищує термін 60 днів.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжити обвинуваченому - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк два місяці.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, захиснику та направити начальнику Харківської установи виконання покарань №27 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1