1Справа № 335/6360/15-к 1-кп/335/18/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю : прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України .

Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_8 заявлено клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі .

В обґрунтування клопотання захисник послався на ті обставини, що відносно ОСОБА_6 недоведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України , обвинувачений має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно, має малолітню дитину. Крім того, позбавлений можливості надавати в Ленінському районну суді м. Запоріжжя пояснення з приводу захисту права власності на житло за поданим ним позовом, зобов`язується з`являтися до суду. До того ж, зазначав, що до квартири, яка належить ОСОБА_6 19.02.2017 року було здійснено незаконне входження стороннім особами, зникли речі ОСОБА_6 , у звязку із чим бабусею ОСОБА_9 про цей факт повідомлено поліцію, а тому перебуваючи під вартою ОСОБА_6 може втратити єдине житло, позбавлений можливості захищати свою власність шляхом надання пояснень в Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав заявлене клопотання та просить його задовольнити та змінити йому запобіжний захід , зобов`язується вчасно з`являтися до суду.

Прокурори з приводу клопотання категорично заперечували, зазначаючи, що ОСОБА_6 , раніше порушував обраний запобіжний захід, у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя перебував у розшуку, у даному провадженні ще не допитані усі свідки, а тому через наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підстав для зміни запобіжного заходу немає .

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу.

Розглянувши клопотання про зміну запобіжного заходу, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

В матеріалах провадження наявні докази, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, як підставу для застосування запобіжного заходу та враховує, що Європейський суд з прав людини в п.20 рішення у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11) від 12 лютого 2015 року зазначив, що: «для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення».

Те, що обвинувачений може переховуватись від суду свідчить окрім іншого і ті обставини, що раніше ОСОБА_6 перебував у розшуку за ухвалою Жовневого районного суду м.Запоріжжя віж 25.11.2016 року і така обставина як тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватими у вчиненні злочинів, які їм інкримінується, що може бути достатньою причиною разом з іншими обставинами для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відповідно по п.36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України» Європейський Суд зазначив що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Вищенаведене дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, можуть, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які підлягають виклику до суду, уникати явки до суду.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, цому інкримінується вчинення під час перебування цього кримінального провадження на розгляді в суді, вчинення іншого тяжкого злочину за ч. 2 ст.186 КК України, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, враховуючи те, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 на даний час перебуває на стадії судового провадження, потерпілі та усі свідки у цьому провадженні судом не допитані, тому з метою запобігання ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та недостатнім застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Суд також враховує, що обвинувачений є соціально адаптованим, однак, суду не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою щодо зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України або з`явилися нові обставини, що унеможливлюють продовження дії цих заходів.

Посилання на ті обставини, що у провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває позов ОСОБА_6 щодо захисту права власності і ОСОБА_6 перебуваючи під вартою позбавлений можливості надавати у Ленінському районному суді м. Запоріжжя особисті пояснення не свідчить про те, що з`явилися нові обставини, що унеможливлюють продовження дії запобіжного заходу, оскільки у ОСОБА_6 є представник за довіреністю, крім того, ОСОБА_6 не позбавлений можливості заявити клопотання про участь у судовому засіданні у цивільній справі за його позовом в режимі відеоконференції в порядку ст. 158-1 ЦПК України. Щодо доводів про внесення до ЄРДР відомостей про крадіжку речей ОСОБА_6 , і вторгнення до його квартири, то слід зазначити, що заявником у цьому провадженні є ОСОБА_9 , до того ж, у ОСОБА_6 є представник, який уповноважений вчиняти дії від імені ОСОБА_6 у тому числі і спрямовані на захист його прав і інтересів .

Суд вважає, що інший запобіжний захід, на думку суду, не взмозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 183,350 КПК України, ,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1