АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/113/2017 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 584 КПК Доповідач: ОСОБА_2

10 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
особи, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах Ігіт Наіла на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника прокурора м. Києва ОСОБА_9 та визнано наявність підстав для продовження відносно громадянина Турецької Республіки
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чаршамба, Турецької Республіки, громадянина Турецької Республіки, проживаючого в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , який розшукується компетентними органами Турецької Республіки для виконання вироку 7-го Вищого кримінального суду м. Адани від 087 грудня 2011, яким його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 314 (участь в озброєній терористичній організації) КК Турецької Республіки до покарання у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі,
екстрадиційного арешту до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу для виконання вироку і здійснення фактичної передачі компетентним органам Турецької Республіки.
Ухваливши таке рішення, суд послався на те, що застосування до Ігіт Наіла екстрадиційного арешту до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Турецької Республіки, є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим його спробам переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Турецької Республіки.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її необгрунтованість та невмотивованість, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема домашній арешт за місцем проживання затриманого, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, захисник зазначає, що ОСОБА_10 перебуває в Україні з 2014 року та має усталені соціальні зв`язки, перебуває у шлюбі. Додає, що ОСОБА_11 зареєстровано ТОВ «ЄРЛІ», одноособовим власником котрого він є, а тому, як стверджує апелянт, він має постійне місце роботи в Україні.
Також захисник вказує, що листом Міністерства Закордонних Справ від 26 серпня 2016 року повідомлено про відступ Туреччини від зобов`язань із захисту фундаментальних прав та свобод, передбачений ст. 15 Конституції Турецької республіки, що, на думку сторони захисту, свідчить про неможливість гарантії Турецькою республікою дотримання права на життя.
Далі в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що застосування до ОСОБА_8 екстрадиційного арешту вплинуло на неможливість виконання вироку Подільського районного суду м. Києва від 26.04.2016 року в частині покладених на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст.ст. 75, 76 КК України.
Крім того, автор апеляційної скарги, просить врахувати суд ту обставину, що ОСОБА_10 звернувся до ГУ ДМС України в м. Києві із заявою про надання йому статусу біженця.
Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнить, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 16.05.2016 року уповноваженою службовою особою сектора Управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Департаменту захисту національної державності СБ України, в порядку ст.ст. 208, 582 КГІК України, затримано громадянина Турецької Республіки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чаршамба Турецької Республіки.
Ігіт Наіл розшукується компетентними органами Турецької Республіки для виконання вироку 7-го Вищого кримінального суду м. Адани від 07.12.2011 року, яким ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 314 КК Турецької Республіки (участь в озброєній терористичній організації).
Вироком 7-го Вищого кримінального суду м. Адани від 07.12.2011 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 314 КК Турецької Республіки, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 3 місяці.

Ухвалою Верховного суду Турецької Республіки від 09.05.2014 року вирок 7-го Вищого кримінального суду м. Адани від 07.12.2011 року залишено без зміни.

Республіканською генпрокуратурою м. Адани Турецької Республіки 17.07.2014 року видано ордер на арешт ОСОБА_8 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2016 року до ОСОБА_8 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу.

15.06.2016 року прокуратурою м. Києва з Міністерства юстиції України отримано запит компетентного органу Турецької Республіки про видачу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та надано доручення на проведення екстрадиційної перевірки.

05.12.2016 року заступник прокурора міста Києва ОСОБА_12 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про визнання наявності підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Турецької Республіки Ігіт ОСОБА_13 та продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу для виконання вироку суду та здійснення фактичної передачі компетентним органам Турецької Республіки.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року, задоволено вказане клопотання та визнано наявність підстав для продовження відносно громадянина Турецької Республіки Ігіт ОСОБА_13 , екстрадиційного арешту до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу для виконання вироку і здійснення фактичної передачі компетентним органам Турецької Республіки.

Ухвалу слідчого судді колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та погоджується із нею.

При постановленні ухвали слідчим суддею дотримані вимоги КПК України, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Європейської конвенції про видачу правопорушників.

Із ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що при розгляді клопотання слідчим суддею вивчені матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вислухана думка прокурора, захисника та особи, щодо якої вирішується питання щодо продовження застосування екстрадиційного арешту, а також враховані інші підстави, які мають значення для вирішення питання про наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою та продовження екстрадиційного арешту.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_8 та продовження щодо нього екстрадиційного арешту, оскільки ОСОБА_10 не є громадянином України, інкримінований йому злочин є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання на строк більше одного року позбавлення волі, статус біженця він не отримував.

Що стосується посилань захисника на те, що ОСОБА_10 перебуває в Україні з 2014 року, має усталені соціальні зв`язки, перебуває у шлюбі, є власником ТОВ «ЄРЛІ», то дані обставини не можуть бути самостійною підставою для застосування відносно останнього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та не спростовують ризиків ухилення ОСОБА_8 , з метою уникнення передачі його компетентним органам Турецької Республіки.
Посилання апелянта на відступ Туреччини від зобов`язань із захисту фундаментальних прав та свобод, передбачений ст. 15 Конституції Турецької республіки, що, на думку сторони захисту, свідчить про неможливість гарантії Турецькою республікою дотримання права на життя, колегія суддів не бере до уваги, оскільки питання видачі особи знаходиться поза межами даного судового розгляду. Крім того, як повідомив прокурор у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, у турецької сторони запитано додаткові гарантії щодо захисту фундаментальних прав та свобод.

Щодо доводів адвоката про те, що ОСОБА_10 звертався до органів ДМС із заявою про отримання статусу біженця, то вони не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки спростовуються матеріалами провадження, а саме повідомленням № 256 про відмову особі в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (а.с. 173).

Твердження захисника з приводу того, що застосування до Ігіт Наіла екстрадиційного арешту вплинуло на неможливість виконання ним вироку Подільського районного суду м. Києва від 26.04.2016 року в частині покладених обов`язків, передбачених ст.ст. 75, 76 КК України, не є визначеною законом підставою для відмови у застосуванні щодо Ігіт Наіла екстрадиційного арешту.

Враховуючи наведене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження застосування екстрадиційного арешту, та при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

А тому, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог КПК України, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Європейської конвенції про видачу правопорушників, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 422, 583, 584, 585 КПК України, коллегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора м. Києва ОСОБА_9 та визнано наявність підстав для продовження відносно громадянина Турецької Республіки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційного арешту до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу для виконання вироку і здійснення фактичної передачі компетентним органам Турецької Республіки, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4