КП№ 278/2550/16-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
28 березня 2017 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за яким обвинувачується:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, мешканка АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працююча, раніше судима:
- 16.03.2016 Житомирським районним судом Житомирської області за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК) до 150 годин громадських робіт, -
за частиною 2 статті 389 КК , -
ВСТАНОВИВ:
Вироком цього суду від 16.03.2016 ОСОБА_4 засуджено за частиною 2 статті 125 КК на 150 годин громадських робіт. 08.06.2016 працівниками Житомирського Міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (далі КВІ) у відповідності до статей 36, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України обвинувачену було ознайомлено з порядком і умовами відбування покарання, про що у неї відібрано підписку. ОСОБА_4 також було попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання без поважних причин. 09.06.2016 обвинувачена отримала направлення від 08.06.2016 №874 для відбування громадських робіт при Станишівській сільській раді Житомирського району.

Разом з тим у період з 09.06.2016 до 01.08.2016 ОСОБА_4 відпрацювала лише 84 години громадських робіт. У подальшому остання без поважних причин, маючи реальну можливість відбувати призначене судом покарання, ухилилися від виконання встановленого обов`язку. Таким чином ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, ігноруючи рішення суду, умисно, безпідставно не відпрацювала 66 годин громадських робіт, тобто ухилилася від відбування призначеного їй вироком покарання.

ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті. Погодилася, що не відпрацювала 66 годин громадських робіт без поважних причин, а саме: відсутність настрою до безоплатної роботи влітку, простим бажанням поспати, поспілкуватися із друзями. У вчиненому розкаялася, просила суворо не карати.

Прокурор, у відповідності до вимог частини 3 статті 349 КПК, просив суд провести дослідження доказів за скороченим порядком. Інші учасники судового провадження із позицією прокурора погодилися.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з урахуванням відсутності заперечень з боку учасників провадження. При цьому суд з`ясував, що останні правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, яким роз`яснено про позбавлення їх права оскаржувати визнані обставини вчиненого злочину в апеляційному порядку.

Захисник ОСОБА_5 вважав, що ОСОБА_4 розкаялась у вчиненому злочині, що, на його думку, є пом`якшуючою обставиною та впливає на призначення покарання.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 389 КК, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи покарання, суд, керуючись вимогами статті 65 КК, ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Хоча ОСОБА_4 вчинила злочин невеликої тяжкості, проте характеризується негативно, раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, що підтверджується довідкою про судимість. За даними Центральної районної лікарні ОСОБА_4 має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю; обвинувачена не працює, суспільно корисною працею не зайнята; ухилялась від явки до суду та перебувала у розшуку, що, на переконання суду, свідчить про необхідність ізоляції ОСОБА_4 від суспільства та призначення їй реального покарання. А тому суд не визнає як обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченої, адже відповідно до статті 66 КК щире каяття передбачає критичну оцінку своєї поведінки і готовність понести кримінальну відповідальність. Обставин, що за статтею 67 КК обтяжують покарання судом не встановлено.

З огляду на усі обставини справи, міркування прокурора, існування об`єктивного ризику ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання і за цим вироком, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 349, 373-376, 394, 532 КПК, суд, -

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 389 КК, та призначити їй покарання 3 (три) місяці арешту.

На підставі частини 1 статті 71, пункту 4 частини 1 статті 72 КК шляхом переведення менш суворого виду покарання у більш суворий та повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком цього суду від 16.03.2016, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 3 (три) місяці 8 (вісім) днів арешту.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши її під варту у залі суду негайно.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення з дня затримання у залі суду 28.03.2017 до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту. Початком строку відбування покарання вважати день набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Суддя: ОСОБА_1