Справа №463/1931/17
Провадження №1-кс/463/582/17
УХВАЛА
07 червня 2017 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, -

в с т а н о в и в:
Згідно з ч. 3 ст. 35 КПК України вказане кримінальне провадження визначене для розгляду головуючому судді ОСОБА_4 .

До суду поступила заява потерпілого ОСОБА_3 про відвід головуючого судді, яка мотивована тим, що в судовому засіданні 27.04.2017р. не була встановлена особа прокурора і зокрема, останній не показував посвідчення, в той час як ОСОБА_3 пред`явив своє пенсійне посвідчення, що вважає, є ознакою подвійного стандарту. Крім того, він, а також інші учасники процесу не подавали заяв про направлення судових повісток в електронній формі, що передбачено вимогами Наказу ДСА України, однак такі судові повістки направлялись останнім і йому в тому числі у виді СМС-повідомлення, що вважає порушенням вимог ст. ст. 135, 138 КПК України, оскільки судові виклики учасникам процесу повинні надсилатись рекомендованим листом за три дні до судового засідання. Вважає, що повідомлення про виклик в судове засідання на 20.04.2017р. є недостовірним, оскільки ні він, ні інші учасники процесу його не отримували. Також, головуючим не було прийнято мір відносно обвинуваченого, який злісно і умисно ухиляється від явки в судове засідання. Натомість, довідка обвинуваченого про перебування на лікуванні не свідчить про те, який в нього діагноз і чи може він тимчасово залишити лікувальний заклад для явки в судове засідання. Відповідний запит, що скеровувався до «Львівського обласного госпіталю ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи», на думку потерпілого сформульовано невірно, оскільки необхідно було витребувати інформацію про діагноз обвинуваченого, написаний читабельним почерком і інформацію про можливість явки обвинуваченого в судове засідання. З іншої сторони, ухилення від явки на виклик в суд є підставою для здійснення спеціального судового провадження. Аналогічно, головуючим не було прийнято жодних мір відносно захисника обвинуваченого, яка також не з`явилась в судове засідання.

В судовому засіданні потерпілий підтримав заяву, додатково обґрунтовуючи її упередженим ставленням головуючого до сторони обвинувачення і зокрема до нього, яке також полягає в тому, що матеріали справи не були направлені в Апеляційний суд Львівської області для визначення підсудності та розгляду їх належним судом Галицьким районним судом м. Львова. Крім цього, головуючим з порушенням норм КПК України вирішено питання розгляду заяви про відвід.

Прокурор, обвинувачений та його захисник в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву, заслухавши думку потерпілого, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Зокрема, згідно з п.4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Виходячи з мотивів заяви, саме на цю підставу для відводу покликається потерпілий. Також ст. 76 КПК України визначено підстави недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Суд знаходить необґрунтованими покликання потерпілого як на підставу відводу головуючого про не встановлення особи прокурора.

Згідно з ч. 2 ст. 342 КПК України, секретар судового засідання доповідає суду, хто з учасників судового провадження, викликаних та повідомлених осіб прибув у судове засідання, встановлює їх особи, перевіряє повноваження захисників і представників, з`ясовує, чи вручено судові виклики та повідомлення тим, хто не прибув, і повідомляє причини їх неприбуття, якщо вони відомі.

Відповідно до журналу судового засідання від 27.04.2017р., вимоги вказаної статті секретарем судових засідань виконані.

Крім того, необґрунтованими слід визнати мотиви заяви про неналежне повідомлення його та інших учасників процесу про дату судового засідання як ознаку упередженості головуючого.

За ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 цього Кодексу, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Направлення учасникам процесу SMS-повідомлень про дату, місце та час судового засідання без відповідної заяви останніх є порушенням Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, однак це не може бути ознакою упередженості головуючого, оскільки в тому числі, за нормами КПК України судові виклики можуть здійснюватись по телефону, а належним підтвердженням є будь-які дані, які свідчать про вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Крім того, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 73 КПК України судові виклики і повідомлення здійснює секретар судових засідань.

Доказів про підроблення документів, зокрема повідомлення про дату судового засідання матеріали справи не містять. Жодного доказу в підтвердження цієї обставини потерпілий не надав.

Згідно з п. 66 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, судді повинні мати незаперечну свободу вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства (Рекомендація № R (94) 12, Принцип I (2)(d)).

Наслідки неявки обвинуваченого та захисника в судове засідання передбачено нормами ст. ст. 139, 324 КПК України.

Жодна з цих норм не містить імперативного обов`язку суду щодо вжиття заходів реагування. Визначальним є причини неприбуття цих осіб в судове засідання, питання про поважність яких вирішуються головуючим в кожному конкретному випадку окремо.

Невжиття заходів реагування, передбачених ст. ст. 139, 324 КПК України є по факту рішенням головуючого про відсутність підстав для накладення стягнення та скерування відповідного звернення, що не може оцінюватися як ознака упередженості.

Виходячи з наведених вище мотивів про незаперечну свободу судді вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства, не може вважатись ознакою упередженості не направлення справи, як це зазначає потерпілий, до належного суду.

Окрім цього, порушення норм матеріального та/або процесуального права при розгляді кримінального провадження може бути лише предметом перегляду в апеляційній та касаційній інстанції.

Питання про відвід головуючого вирішено у відповідності до вимог ст. 81 КПК України. Відповідна заява потерпілого від 06.06.2017р. цього ж дня передана судді, якого визначено у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Таким чином, з наведених потерпілим мотивів не вбачається сумнівів в неупередженості судді, а тому заява про відвід головуючому судді задоволенню не підлягає. Будь-яких інших правових підстав передбачених ст.ст. 75,76 КПК України для відводу головуючого в даному кримінальному провадженні судом не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81 КПК України, -

ухвалив:
В задоволенні заяві потерпілого ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1