Провадження № 1-кп/756/764/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2016 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такої, що народилася в м. Конотоп Сумської області, громадянки України, українки, з середньою освіту, такої, що не працює, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, останній раз 07.08.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У відповідності до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що вона 10.08.2016 приблизно о 13.10 год., перебувала на ринку «Оболонь», що по вул. Г.Дніпра, 41 в м. Києві, а саме біля торгової точки № 59, павільйону № 22, вищевказаного ринку, де у останньої виник намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна із корисливих спонукань.

Реалізовуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_6 , 10.08.2016, приблизно о 13.10 год., перебуваючи біля торгової точки № 59, павільйону № НОМЕР_1 , що на ринку «Оболонь», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Г.Дніпра, 41, впевнившись у тому, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю продавця торгового місця, підійшла до торгового стелажа, з якого зняла та поклала до належної їй жіночої сумки наступні речі:

- джинсові жіночі штани «Tstero Ragazza», закупівельною вартістю 410 гривень;

- джинсові жіночі штани «Legend», закупівельною вартістю 265 гривень;

після чого, ОСОБА_6 , разом із викраденим майном, зникла з місця скоєння кримінального правопорушення, цим самим довела свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, до кінця, однак невдовзі була затримана працівниками поліції. Викрадені речі належать власнику вказаної торгової точки ОСОБА_7 , якому в наслідок вчинення кримінального правопорушення заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 675 гривень.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне, повторне викрадення чужого майна (крадіжка).

28 вересня 2016 року між потерпілим ОСОБА_8 та підозрюваною ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

У відповідності до даної угоди, потерпілий та підозрювана дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, підозрювана ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинна понести за вчинений злочин за ч.2 ст.185 КК України, а саме у виді 3 місяців арешту, а також отримана згода підозрюваної на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд перед затвердженням угоди має перевірити на відповідність її вимогам чинного законодавства. Пунктом 5 вказаної частини передбачений обов`язок суд відмовити у її затвердженні в разі очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Згідно з умовами угоди про примирення, що є предметом даного розгляду, сторонами узгоджене покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді арешту.

При цьому суд враховує, що укладання угоди, узгодження покарання та подальше його відбуття є добровільним актом, вчиненим, зокрема з боку підозрюваної.

В судові засідання обвинувачена ОСОБА_6 , будучи повідомленою про час, дату та місце судового засідання, неодноразово не з`явилася, будь-яких заяв, клопотань суду не надала і дану обставину суд розцінює як відмову обвинуваченої від участі в затвердженні угоди.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в затвердженні угоди про примирення.

Враховуючи викладене, керуючись ч.7 ст. 474, ч.3 ст.314 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення, від 28 вересня 2016 року між потерпілим ОСОБА_8 та підозрюваною ОСОБА_6 про примирення.

Повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження про недопущення повторного звернення з угодою в одному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_9