Номер провадження: 11-сс/785/1141/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13 липня 2017 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 1 000 000 гривень в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за 0000075 за ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13 липня 2017 року задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та до ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. В якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава в розмірі 625 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 000 000 гривень. У разі внесення застави, на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді в частині визначення розміру застави, заступник військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі не менше 4500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Також прокурор просить покласти на підозрюваного відповідні процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, зокрема носити електронний засіб контролю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, здійснювати вплив на підлеглих йому працівників, які були свідками вчиненого злочину, знищити, сховати документи, що мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинити інший злочин. Прокурор зазначає, що підозрюваний не має постійного проживання в м.Одесі та проживає у Дніпропетровській області, а отже військова прокуратура позбавлена можливості здійснювати належний контроль за поведінкою підозрюваного. Крім того, на думку прокурора, визначаючи розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя не дав належної оцінки майновому стану ОСОБА_10 .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурорів, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисників, які заперечували проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримався вказаних вимог закону.

Із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні корупційного злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням про вчинення злочину ГУБКОЗ СБ України;

- протоколами обшуків та протоколами огляду від 11.07.2017 року;

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих дій аудіо та відео контролю особи від 29.05.2017 року,

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих дій аудіо та відео контролю особи від 02.06.2017 року,

- протоколом про результати контролю про вчинення злочину від 19.06.2017 року,

- протоколами огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів коштів від 09.06.2017 року,

- протоколом огляду місця події в ході якого виявлено та вилучено частину предмету неправомірної вигоди у розмірі 7400 доларів США;

- протоколом затримання;

- протоколом обшуку в ході якого виявлено та вилучено в місці проживання ОСОБА_10 частину предмета неправомірної вигоди у розмірі 700 доларів США,

- іншими матеріалами зазначеного кримінального провадження.

Оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості буде здійснена за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, апеляційним судом не встановлено.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_10 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування, знаходячись на свободі, займаючи посаду начальника митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС України має доступ до службових документів підпорядкованих та підвідомчих йому підрозділів, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на підлеглих йому працівників, які були свідками вчинення злочину.

ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні корупційного злочину, за який передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією.

У разі визнання ОСОБА_10 винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, оскільки кримінальний закон виключає можливість застосування до осіб, що вчинили корупційний злочин положень статей 69, 75 КК України.

Вказані обставини, дають підставу суду зробити висновок, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою схилити їх до дачі завідомо неправдивих показів, чи іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженню.

При цьому, обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи прокурора про те, що в рамках вказаного кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_10 в якості альтернативного запобіжного заходу необхідно визначити заставу в розмірі не менше 4500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Так, відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати.

При розгляді питання щодо визначення розміру застави у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Приймаючи рішення про визначення застави в розмірі 625 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 000 000 гривень, слідчий суддя врахував особу ОСОБА_10 його майновий стан та позитивну характеристику за місцем служби та визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_10 в розмірі, який перевищує розмір застави, визначений у ч.5 ст.182 КПК України. При цьому, будь-яких нових виключних обставин прокурором під час апеляційного розгляду не представлено.

Європейський суд з прав людини в своїй прецедентній практиці неодноразово вказував, що розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, обвинуваченого.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення і національному законодавстві, а саме в абзаці 2 ч.4 ст.182 КПК України відповідно до якого розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За таких обставин доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного, у якості альтернативного запобіжного заходу, застави в розмірі 4500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що перевищує межі розміру застави, за вчинення тяжкого злочину, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки прокурор у судовому засіданні не навів жодних обставин, які обґрунтовують визначення саме такого розміру застави і на думку апеляційного суду такий розмір застави буде завідомо непомірним для підозрюваного, що є неприпустимим.

На теперішній час, після внесення застави, ОСОБА_10 був звільнений з під варти, належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, з`явився в судове засідання апеляційного суду, а отже, на думку апеляційного суду, застава у визначеному слідчим суддею розмірі в повній мірі забезпечує його належну процесуальну поведінку, та запобігає ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з її необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу заступника військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13 липня 2017 року про застосування до ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 1 000 000 гривень залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4