Справа № 545/1220/17
Провадження № 1-в/545/313/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.05.2017року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радалівка, Глобинського району, Полтавської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою; раніше судимого: 28.04.2006 року Великобагачанським райсудом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, 75, 104 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_4 , з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи вимоги тим, що він відбув 2/3 частини призначеного покарання і став на шлях виправлення відповідно до вимоги ст. 107 КК України.

На адресу суду від засудженого надійшла заява про розгляд подання без його участі, подання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечував, так як засуджений не досяг необхідного рівня виправлення так як за час відбування покарання має 5 стягнень, 5 заохочення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, подану заяву засудженого, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до ст. 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за даною справою: 27.06.2007 року Апеляційним судом Полтавської області за ст. 115 ч. 2 п. 4, 6, 12, 187 ч. 4, 309 ч. 1, 70, 71 КК України до 13 років позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського райсуду Полтавської області від 28.01.2016 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в порядку ст. 72 ч. 5 КК України з 02.12.2006 року по 08.11.2007 року.

Початок строку покарання: 02.12.2006 року.

Кінець строку покарання: 26.12.2018 року.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений під час утримання в слідчому ізоляторі характеризувався негативно. За порушення вимог режиму утримання було накладено 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 23.12.2007 року по 24.10.2008 року відбував покарання в Кременчуцькій виховній колонії, де характеризувався негативно, за порушення вимог встановленого порядку відбування покарання мав 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

Також встановлено, що з 24.10.2008 року засуджений ОСОБА_5 відбуває міру кримінального покарання в Божківській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№16).

Розподільчою комісією установи від 07.11.2008 року розподілений у відділення соціально-психологічної служби № 3. По прибуттю до відділення засуджений ОСОБА_4 був працевлаштований різноробочим житлової зони установи.
За час відбування покарання в установі БВК № 16 зарекомендував себе посередньо, за порушення вимог встановленого порядку відбування покарання мав 3 стягнення, які погашено у встановленому законом порядку. Має 5 заохочення, оголошені правами начальника відділення так і правами начальника установи.

Засуджений ОСОБА_4 , має виконавчий лист на загальну суму 2546.18 грн.

Згідно Характеристики виданої БВК № 16 від 24.05.2017р., на засудженого ОСОБА_4 , встановлено, що засуджений за час відбування покарання не довів свого виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України .

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Відповідно до ст. 107 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 своє посередньою поведінкою не довів своє виправлення і у суду відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , - слід відмовити.

Керуючись ст. 107 КК України, ст. 537 КПК України, суд

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1