Справа № 639/7342/16-к
Провадження № 1-в/639/1946/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання адвоката ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крюківщина Києво Святошинського району Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2012 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Київської області від 16.05.2013 року, за п. п. 9, 12 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відбуваючого покарання у Холодногірській виправній колонії УДПтС України в Харківській області №18,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, -
До Жовтневого районного суд м. Харкова звернувся адвокат ОСОБА_4 з клопотанням заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Холодногірській ВК УДПСУ в Харківській області (№ 18).
Клопотання обґрунтовано тим, що за час відбування покарання ОСОБА_5 має 4 заохочення, стягнення погашенні у встановленому законом порядку, був працевлаштований в установі на різних посадах ( прибиральником, бригадиром банно - прального комбінату, адміністратором будівлі, нарядником,) зараз обіймає посаду завгоспа церкви та є головним іконщиком установи, характеризується добре, відбув дві треті строку призначено вироком покарання, добросовісним ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.
Під час судового засідання адвокат ОСОБА_4 підтримав внесене клопотання, просив суд прийняти рішення про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки свою вину у скоєному злочині ОСОБА_5 визнав повністю, працює, має неодноразові заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, позитивно характеризується, повністю довів своє виправлення.
Прокурор проти задоволення клопотання також заперечував, пославшись на передчасність внесеного клопотання в порядку ст.82 КК України, а також необґрунтованість клопотання адвоката та відсутність правових підстав для задоволення вимог засудженого. Прокурор вказав, що засуджений не довів свого виправлення, не працював, має останнє стягнення.
Представник ХВК № 18 та засуджений ОСОБА_5 до суду надали письмові заяви про розгляд подання за їх відсутності.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Вимогами ч. 2 ст. 67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2012 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Київської області від 16.05.2013 року, за п. п. 9, 12 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2014 р. до ОСОБА_5 застосовано ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2011 р., більш суворим за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2012 р. (з урахуванням ухвали Апеляційного суду Київської області від 16.05.2013 р.), остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 13 років з конфіскацією майна.
Строк покарання обчислюється з 16.03.2010 р.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.01.2016 р. зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.03.2010 р. до 16.05.2013 р. за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.
Початок строку: 16 березня 2010 року, кінець строку: 16 січня 2020 року.
На момент розгляду подання 05.12.2016 року засуджений відбув покарання: 9 років 10 місяців 19 днів, лишилось: 3 роки 1 місяць 11 днів.
Отже, ОСОБА_5 підпадає під пільгу, передбачену п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, оскільки, будучи засудженим, зокрема за умисний особливо тяжкий злочин, відбув 2/3 призначеного строку покарання.
Доводи прокурора щодо невідповідності характеристик засудженого для застосування вимог ст. 82 КК України спростовуються матеріалами особової справи, які були дослідженні в судовому засіданні.
Відповідно до характеристики, затвердженої начальником Холодногірської ВК №18 05.10.2016 року, засуджений ОСОБА_5 знаходиться в місцях позбавлення волі з 16.03.2010 року. За час перебування в Київському слідчому ізоляторі режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав, характеризувався посередньо. Прибув до Холодногірської виправної колонії № 18 з Київського слідчого ізолятору 11.07.2013 року. Працевлаштований різноробом. За сумлінну поведінку та ставлення до праці 4 рази заохочувався адміністрацією установи, має 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку та оскаржується в адміністративному суді. У спілкуванні з представниками адміністрації дотримується правомірних та ввічливих відносин. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Утримує спальне місце та ліжкову тумбочку в зразковому стані, майже завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів якими користується. Виконує роботи з самообслугоння, має достатній рівень необхідних навичок. Підтримує родині стосунки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі. Приймає участь у програмі диференційного впливу «Професія». Має цивільний позов, але виконавчі листи до установи не надходили.
З досліджених матеріалів особової справи не встановлена наявність документів які негативно характеризують поведінку засудженого. Останній весь час перебування в місцях позбавлення волі був працевлаштований та виконував роботу на різних ділянках, приймає участь в різних соціальних програмах.
Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є та обставина, що засуджений ОСОБА_5 не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що він став на шлях виправлення та має всі належні умови, передбаченні ст.82 КК України, для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому клопотання адвоката ОСОБА_4 є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539 КПК України,-
Клопотання адвоката ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_5 - задовольнити.
Засудженому ОСОБА_5 замінити невідбуту частину покарання за вироком Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2012 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Київської області від 16.05.2013 року, у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць 11 днів на обмеження волі, звільнивши останнього з - під варти по прибуттю до місця відбування покарання.
Зарахувати засудженому в строк покарання час перебування під вартою з дня винесення рішення про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, тобто з 05.12.2016 року, а також час слідування під вартою до виправного центру на підставі ст. 58 КВК України, за правилами ст.72 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1