У Х В А Л А

17.05.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі:головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 , який є представником ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород скаргу захисника ОСОБА_4 , який є представником ОСОБА_5 на бездіяльність прокурорів відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , яка знайшла своє відображення у невинесенні вищевказаними прокурорами постанови (іншого передбаченого законом процесуального рішення) про повернення вилученого в ході обшуку майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під № 0000011 за ч. 3 ст. 368 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_4 , який є представником ОСОБА_5 звернувся до суду зі скарою на бездіяльність прокурорів відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , яка знайшла своє відображення у невинесенні вищевказаними прокурорами у даному кримінальному провадженні постанови (іншого передбаченого законом процесуального рішення) про повернення ОСОБА_5 вилученого 12.05.2016 року в ході обшуку детективом Першого підрозділу (відділу) детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 майна.
Свої вимоги захисник ОСОБА_4 мотивує тим, що старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_3 проводиться на даний час досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні.
12.05.2016 року детективом Першого підрозділу (відділу) детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського суду м. Києва ОСОБА_9 від 10.05.2016 року проведено в даному кримінальному провадженні обшук за адресою місця проживання судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 , де вилучено наступні грошові кошти та інше майно:1) Одну купюра номіналом 100 доларів США серії LF 18611607D,
2) 150 ЄВРО у кількості трьох купюр номіналом 50 кожна: - Х5 - Z4 - V3
3) 2500 Угорських форинтів у кількості двох купюр номіналом по 1000 та однієї 500: - ДВ 7643306 (1000-ка). - ДА 8213582 (1000-ка). -ЕВ 2967809 (500-ка).
4) 8610 грн, у кількості: - 2 купюри номіналом по 500 грн. - 28 купюр номіналом по 200 грн. - 1 купюра номіналом 100 грн. - 5 купюр номіналом по 50 грн. - 4 купюри номіналом по 20 грн. - 3 купюри номіналом по 10 грн. - 308 купюр номіналом по 5 грн. - 10 купюр номіналом по 1 гривні.
Мобільний телефон IPHONE 5, IMEI НОМЕР_1
Сім картка № НОМЕР_2
Планшет IPAD 2 , 16 гб ІМЕІ НОМЕР_3
Блокноти ОСОБА_5 : - з надписом DIARY чорного кольору - з надписом Notebook - з надписом діловий щоденник DIARY коричневого кольору - інші блокноти в кількості 3 шт.
Квитанції на ім`я ОСОБА_10 від 19.04.2016
Аркуші формату А4 з взірцями почерку ОСОБА_5 .
Компакт диск CDR з надписом Esperanza
Компакт диск DVD-RW за № 928А02
Заява ОСОБА_5 від 17.02.2015 року.
Квитанція на ім`я ОСОБА_10 № 7004-9
Аркуш формату А 4 з надписом Права та обов`язки сторін
Аркуш формату А 4 з надписом Проглядати допити …
Сертифікати акцій Генеральне агентство по туризму в Закарпатській області
В подальшому, 09.03.2017р., стороною захисту подано заяву Прокурору Закарпатської області ОСОБА_11 про повернення майна, тимчасово вилученого в ході вищевказаного обшуку 12.05.2016р. у кримінальному провадженні № 0000011. Дана заява направлена до ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області та розглянута старшим слідчим ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 . За результатами такого розгляду, 12.04.2017р. надійшло повідомлення про відмову в поверненні вищевказаного майна з тих підстав, що все вилучене в ході обшуку майно визнано ОСОБА_3 речовими доказами.
Захисник ОСОБА_4 вважає, що наведені вчинки (рішення) старшого слідчого ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , та службових осіб Прокуратури Закарпатської області, які здійснюють процесуальне керівництво в даному провадженні є такими, що не відповідають вимогам кримінально-процесуального закону. Жодних дій, спрямованих на повернення вищевказаного майна уповноваженими службовими особами, які здійснюють досудове розслідування чи керують останнім здійснено не було. Таким чином, існують підстави стверджувати, що здійснюється незаконне відверте ігнорування звернень щодо своєчасного винесення уповноваженими прокурорами відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення в Закарпатській області - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 постанови про повернення ОСОБА_5 вилученого в ході обшуку майна.
12.04.2017 року після отримання вказаної відповіді слідчого, скаржник пересвідчився в тому, що всупереч ч. 1 п. 1 ст. 169 КПК України прокурор безпідставно не бажає винести необхідне процесуальне рішення, в іншому випадку, якби прокурор вважав що майно вилучено на законних підставах, останній звернувся б до суду з клопотанням про арешт цього майна, однак цього зроблено не було.
Зазначає при цьому, що на даний час, потребує негайного вирішення питання стосовно повернення ОСОБА_5 вищезазначеного тимчасово вилученого майна. Враховуючи той факт, що повідомлення про підозру в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під № 0000011 за ч. 3 ст. 368 КК України громадянці ОСОБА_5 не оголошувалось, вважає, що таке майно орган досудового розслідування утримує в себе незаконно, в порушення прав ОСОБА_5 на володіння, користування та розпорядження речами, цінностями тощо. Процесуальний прокурор, всупереч вищевказаних норм не вжив заходів щодо повернення майна володільцеві.
Враховуючи той факт, що відбувається суттєве порушення прав ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вважає за необхідне відновити законність в кримінальному провадженні, посилаючись при цьому на ст. ст. 167, 169, 171, 303, 304 КПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. 316, 321, 325 ЦК України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейський суд з прав людини у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року, «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 7 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 січня 1986 року., та просить суд: Визнати протиправною (незаконною) бездіяльність уповноважених прокурорів відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,яка знайшла своє відображення у невинесенні постанови про повернення вилученогов ході обшуку майна , Зобов`язати уповноважених прокурорів відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винести відповідну постанову та Зобов`язати старшого слідчого ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , іншу уповноважену службову особу - негайно повернути володільцю ОСОБА_5 тимчасово вилучене 12 травня 2016 року в ході обшуку майно.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав, просив суд таку задовільнити з підстав наведених у ній.
В судове засідання прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_12 та ОСОБА_7 повторно не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду даної скарги повідомлялись належним чином. Будь-яких заперечень на дану скаргу від них також не надходило.
Частиною 3 ст. 306 КПК України визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
З наведених вище підстав суд вважає за можливе здійснити розгляд даної скарги за відсутності прокурорів відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 та
ОСОБА_13 тарший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в судовому засіданні суду пояснив, що ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під № 0000011. Первинна кваліфікація, за якою Головним Підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України вносились відомості про дане кримінальне правопорушення до ЄРДР була - ч. 3 ст. 368 КК України. В подальшому, Головним Підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України винесено процесуальне рішення щодо відсутності в діях ОСОБА_5 складу будь-якого кримінального правопорушення за даним фактом, в результаті чого кваліфікацію змінено з ч. 3 ст. 368 на 366-2 КК України. Як вказує слідчий дане кримінальне провадження надійшло з Національного антикорупційного бюро України для проведення досудового розслідування за фактом вимагання неправомірної вигоди помічником судді ОСОБА_5 ОСОБА_14 за вплив на суддю для прийняття рішення. З пояснень слідчого вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 не оголошувалось і таке не планується, так як в діях останньої відсутній склад злочину, а повернути ОСОБА_5 вилучені речі слідчий не вправі, так як у відповідності до норм КПК України таке повернення здійснюється виключно за рішенням прокурора. Про протиправні дії ОСОБА_15 - ОСОБА_5 обізнана не була.

Стосовно вилученого 12.05.2016 року у помешканні ОСОБА_5 детективом Першого підрозділу (відділу) детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 в ході обшуку майна слідчий ОСОБА_16 повідомив, що арешт на майно не накладено, однак все вилучене майно він визнав речовими доказами у даному кримінальному провадженні, про що винесено процесуальне рішення.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає що скарга захисника ОСОБА_4 , який є представником ОСОБА_5 на бездіяльність прокурорів відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , яка знайшла своє відображення у невинесенні вищевказаними прокурорами постанови (іншого передбаченого законом процесуального рішення) про повернення ОСОБА_5 вилученого 12.05.2016 року в ході обшуку детективом Першого підрозділу (відділу) детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під № 0000011 підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
Так, згідно п. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
КПК передбачає можливість тимчасового вилучення майна у трьох випадках: 1) у затриманої особи; 2) при проведенні огляду; 3) при проведенні обшуку. Майно є тимчасово вилученим до його повернення або вирішення питання про його арешт.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.
Згідно ч. 1 п. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає, що майно вилучено безпідставно.
Невиконання процесуального обов`язку щодо негайного повернення майна особі й зумовлює існування процесуального механізму щодо оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, визначеного в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.
Враховуючи той факт, що клопотання про арешт вилученого в ході обшуку 12.05.2016 року майна працівниками НАБУ не подавалось, арешт судом не накладався все вилучене, підлягає в порядку передбаченому ч. 1 п. 1 ст. 169 КПК України поверненню його володільцю - ОСОБА_5 .
Зважаючи на те, що органом досудового розслідування НАБУ здійснено в помешканні ОСОБА_5 вилучення майна для доведення факту вимагання неправомірної вигоди за ч. 3 ст. 368 КК України - то перекваліфікація кримінального провадження свідчить про те, що необхідність у подальшому обмеженні прав володільця у користуванні своїм майном втратила правові підстави. Майно, вилучене в ході вищевказаного обшуку від ОСОБА_5 , у данному випадку не може за своїм характером бути доказом скоєння помічником судді ОСОБА_14 кримінального правопорушення за ст. 369-2 КК України.
Отже за наведених обставин суд приходить до висновку про те, що прокурор зобов"язаний був у відповідності до норм КПК України винести процесуальне рішення про повернення такого майна, при тому, що відповідне звернення щодо повернення такого майна ОСОБА_5 подавалось.
В данному випадку прокурором ОСОБА_6 процесуальне рішення про повернення вилученого в ОСОБА_5 майна всупереч ч. 1 п. 1 ст. 169 КПК України невинесено.

Згідно підпункту 9 ч. 2 ст. 36 КПК Украіни - прокурор здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим, що стосується вимоги скаржника в частині визнання протиправною (незаконною) бездіяльності прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , суд приходить до висновку що такі є необґрунтованими, так як останній не здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під № 0000011.
Згідно п. 1 ст. 37 КПК Украіни - прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Пунктом 2 вищевказаної статті визначено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.
Так, в данному кримінальному провадженні повноваження прокурора здійснюються ОСОБА_12 , прокурор ОСОБА_7 такими повноваженнями в кримінальному провадженні наділений не був, що виключає протиправну бездіяльність останнього у даному питанні.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.
Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (наприклад, рішення у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 7 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 січня 1986 року).
Отже, створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов`язок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості.
В даному випадку, суд вважає що відсутній суспільний інтерес в тому, щоб позбавляти ОСОБА_5 права володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном, так як останнє не має будь-якого значення для кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0000011.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 306-380 КПК України, На підставі наведеного, керуючись ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішеннями ЄСПЛ у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 7 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 січня 1986 року ст.ст. 41 Конституції України, 321, 325 ЦК України, 26, 167, 169, 171, 303, 304, 306 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Визнати протиправною (незаконною) бездіяльність уповноваженого прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 , яка знайшла своє відображення у невинесенні останньою постанови про повернення ОСОБА_5 вилученого 12.05.2016 року в ході обшуку детективом Першого підрозділу (відділу) детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 майна (кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під № 0000011).
Зобов`язати уповноваженого прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 (уповноважених прокурорів інших структурних підрозділів прокуратури України, що здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні) негайно винести постанову про повернення ОСОБА_5 тимчасово вилученого 12 травня 2016 року в ході обшуку у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під № 0000011 майна.
Зобов`язати старшого слідчого ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 (іншу уповноважену службову особу структурних підрозділів Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, яка здійснює (здійснюватиме) досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під № 0000011) - негайно повернути володільцю ОСОБА_5 тимчасово вилучене 12 травня 2016 року в ході обшуку майно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1