Справа № 480/1967/16-к
Провадження №: 1-кп/480/199/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.02.2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Суд визнав доведеним, що 01.06.2016 в вечірній час, ОСОБА_4 , перебував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , в цей час в останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі цілі, діючи умисно, ОСОБА_4 , перелізши через огорожу, проник на територію суміжного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 , де з господарської будівлі (кладової) вчинив крадіжку наступного майна, а саме: алюмінієвої каструлі з кришкою, об`ємом 50 л., вартістю 300 грн.; двох редукторів від газової плити з гумовими шлангами довжиною 1,5 м. У комплекті, вартістю 200 грн. за комплект, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 700 грн.
Після чого, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадання чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці його протиправної поведінки, визнанні вини і готовності нести кримінальну відповідальність за скоєне, і вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в порядку ст. 75 КК України, звільнивши від відбуття покарання з випробуванням, а також поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. На думку суду, даний вид покарання обраний у відношенні обвинуваченого є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого ним кримінального правопорушеня і наслідками, які настали в результаті його вчинення.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один (1) рік.
На підставі п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: алюмінієва каструля з кришкою, об`ємом 50 л.; редуктора від газової плити в кількості двох штук, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 залишити останній, як законної володіліце.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївській районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1