Справа №577/2016/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/659/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, захисника ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_10 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 20 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця 1 й АДРЕСА_1 , раніше, відповідно до ст. 89 КК України, не судимого,

визнано винним за ст. ст. 296 ч. 2; 121 ч. 2 КК України з призначенням покарання:

за ст. 296 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

за ст. 121 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім років.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, ОСОБА_10 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Конотоп, Сумської обл., мешканця АДРЕСА_2 , раніше, відповідно до ст. 89 КК України, не судимого,

визнано винним за ст. 296 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_10 та ОСОБА_10 в солідарному порядку на користь: держави, в особі фінансового управління Конотопської міської ради, 2456,16 грн.; потерпілої ОСОБА_11 5149,43 грн. матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 3669,60 грн. матеріальної шкоди та 200000 грн. моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_10 та ОСОБА_10 обвинувачені за вчинення таких кримінальних правопорушень.

3 лютого 2015 року, близько 22 год., обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , перебуваючи біля супермаркету «ЕКО Маркет», по вул. Ватутіна, 2 в м. Конотоп Сумської обл., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, зустріли раніше знайомого їм ОСОБА_13 , який також знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Наблизившись до ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_10 розпочали з ним розмову в ході якої ОСОБА_10 спровокував конфлікт з ОСОБА_13 , використовуючи для цього малозначний привід.

Розуміючи, що вони перебувають у громадському місці, будучи агресивно налаштованими та, діючи умисно з хуліганських спонукань групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи при цьому свою неповагу до існуючих правил поведінки у суспільстві та, переслідуючи мету нанесення ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та, бажаючи їх настання, умисно наніс кулаком правої руки удар в ділянку голови ОСОБА_13 зліва, від якого той впав на асфальт на правий бік.

Після цього, користуючись тим, що ОСОБА_13 лежить та не може чинити опір, продовжуючи свої хуліганські дії з особливою зухвалістю ОСОБА_10 умисно наніс ОСОБА_13 ще не менше 5 ударів ногами в ділянку голови зліва і справа, а саме в ліву скроневу та праву лобно скроневу ділянки, а також по обличчю, чим спричинив ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді закритої черепно мозкової травми, садна лівої скроневої ділянки, підшкірної гематоми (крововиливу) у лівій підскроневій ямці, субдурального крововиливу під твердою мозковою оболонкою в лівій тім`яної скроневій ділянці, вогнища забою в лівій потиличній ділянці зліва, субарахноїдального крововиливу під м`які мозкові оболонки в лівій любно тім`яно - потиличній долях та мозочка, цяткових крововиливів у білу речовину головного мозку у потиличній ділянці зліва, яка ускладнилась набряком головного мозку, від яких ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у лікарні.

Крім того, ОСОБА_13 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді поверхневої рани правої передвушної ділянки, крововиливу у м`які тканини з внутрішньої поверхні у правій лобно скроневій ділянці, рани спинки носа з переходом на праву бокову поверхню носа, перелому кісток носа, синця нижньої повіки правого ока.

В цей час ОСОБА_10 , який приєднався до хуліганських дій свого брата, діючи спільно з ним з хуліганських спонукань, стоячи позаду ОСОБА_13 , який лежав, з особливою зухвалістю наніс йому не менше 5 ударів ногами по спині та в ділянку голови ззаду, які не спричинили виникнення у потерпілого тілесних ушкоджень, оскілки він був вдягнутий у дублянку, яку натягував на голову, прикриваючись від ударів, але завдали йому фізичного болю.

Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , розуміючи, що вони знаходяться у громадському місці та, не бажаючи бути поміченими, з метою продовження своїх хуліганських дій, вхопили ОСОБА_13 під обидві руки та потягли його по алеї в бік приміщення поліклініки Конотопської ЦРЛ по вул. Семашко, 5, в м. Конотопі.

В процесі побиття ОСОБА_13 до ОСОБА_10 та ОСОБА_10 підійшла ОСОБА_14 , 1957 року народження, та стала просити припинити побиття ОСОБА_13 .

Не реагуючи на присутність та зауваження ОСОБА_14 , діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_10 умисно наніс ОСОБА_15 ще не менше 5 ударів ногою по нижнім кінцівкам та по передній частині тулубу, які не призвели до виникнення тілесних ушкоджень, але завдали потерпілому фізичного болю, а ОСОБА_10 наніс не менше 5 ударів рукою по обличчю ОСОБА_13 , які не призвели до виникнення тілесних ушкоджень, але завдали потерпілому фізичного болю, при цьому, висловлюючи, на адресу ОСОБА_13 нецензурну лайку, а на адресу ОСОБА_14 погрози фізичної розправи.

Пізніше дії ОСОБА_10 та ОСОБА_10 були припинені працівниками міліції, які прибули на місце скоєння злочину за викликом ОСОБА_14 .

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від прокурора у кримінальному провадженні в якій, не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_10 та ОСОБА_10 у вчиненому та юридичної кваліфікації їх дій, ставиться питання про скасування вироку в частині призначення покарання обвинуваченим, як такого, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_10 та ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, внаслідок м`якості призначеного покарання.

Прокурор, прохаючи скасувати вирок відносно ОСОБА_10 і ОСОБА_10 в частині призначення їм покарання за наведених підстав, ставить питання про ухвалення нового вироку, яким призначити відносно ОСОБА_10 покарання за ст. ст. 296 ч. 2; 121 ч. 2; 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років, а відносно ОСОБА_10 за ст. 296 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовував тим, що суд, призначаючи обвинуваченим покарання, не в повній мірі врахував, що ОСОБА_10 вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості, які є такими, що призвели до настання тяжких суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті людини, а ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, що супроводжувалося з застосуванням фізичного насильства над потерпілим.

Крім того, прокурор зазначає, що суд не врахував вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченими в стані алкогольного сп`яніння та, що ОСОБА_10 і ОСОБА_10 раніше вже були засудженні за вчинення хуліганства.

На вирок суду також надійшли апеляційні скарги від захисника ОСОБА_12 та обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_10 в яких вони, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухваленого відносно ОСОБА_10 і ОСОБА_10 вироку, ставлять питання про його скасування.

При цьому захисник ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_16 просять скасувати вироку та призначити новий судовий розгляд, а обвинувачений ОСОБА_17 просить скасувати вирок та закрити відносно нього кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_12 та обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в своїх апеляційних скаргах вказують, що суд ухвалюючи обвинувальний вирок, порушив закон України про кримінальну відповідальність та кримінальний процесуальний закон, оскільки поклав в основу свого вироку суперечливі докази та недопустимі докази в обґрунтування своїх висновків.

Зокрема, захисник ОСОБА_12 вказує, що суд, розглядаючи матеріали кримінального провадження був необ`єктивним та упередженим, оскільки в ході підготовчого судового засідання обрав обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_19 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, захисник свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом покладені в основу вироку пояснення потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_20 , як докази, що суперечать поясненням свідка ОСОБА_21 щодо обставин зустрічі потерпілого ОСОБА_13 з братами Паладич.

На думку захисника, судом першої інстанції при оцінці пояснень свідка ОСОБА_21 не було враховано, що остання визнавала неприязні стосунки з обвинуваченим ОСОБА_10 , який був її чоловіком, та його братом обвинуваченим ОСОБА_10 , що дає підстави для висновку про упередженість вказаного свідка в результатах судового розгляду.

Захисник вказує, що судом також не була перевірена й об`єктивність пояснень свідка ОСОБА_14 , яка є матір`ю свідка ОСОБА_21 , а тому з вищевказаних причин має також неприязні стосунки з обвинуваченими.

На думку захисника, судом також не перевірено наявність розбіжностей та суперечностей між поясненнями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та поясненнями свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 стосовно події кримінального правопорушення за яким обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_10 . До того ж, як вказує захисник вказані розбіжності в поясненнях свідків вбачаються й при дослідженні протоколу огляду місця події, від 4 лютого 2015 року.

Суттєвим недоліком судового розгляду захисник вважає те, що суд не усунув протиріччя в висновках судово медичних експертиз щодо причин виникнення у потерпілого ОСОБА_13 , тілесних ушкоджень, що потягли за собою настання його смерті.

Крім того, адвокат зазначає, що на висновки суду про встановлення винуватості обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_26 має вплив те, що суд не взяв до уваги наявність у потерпілого ОСОБА_13 тяжкого ступеню алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та заперечення апеляційних скарг захисника та обвинувачених, думку захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про заперечення апеляційної скарги прокурора та підтримку апеляційних скарг захисника ОСОБА_12 та обвинувачених, пояснення обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_10 про заперечення апеляційної скарги прокурора і підтримку апеляційної скарги захисника ОСОБА_12 та своїх апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що суд, піддавши аналізу досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, в повному обсязі встановив обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_10 інкримінованого їм кримінального правопорушення, на законних підставах дійшов до висновку їх винуватість у його вчиненні та, виходячи з меж обвинувачення, вірно кваліфікував дії ОСОБА_10 за ст. ст. 296 ч. 2; 121 ч. 2 КК України, а ОСОБА_10 за ст. 296 ч. 2 КК України.

Суд на законних підставах оцінив невизнання ОСОБА_10 та ОСОБА_10 вини у вчиненому, як обраний ними спосіб захисту від пред`явленого їм обвинувачення з метою уникнення ними відповідальності за вчинене, оскільки їх пояснення щодо обставин виникнення у потерпілого ОСОБА_13 тілесних ушкоджень були спростовані судом дослідженими та проаналізованими ним доказами.

Так, з пояснень свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_14 судом було встановлено, що 3 лютого 2015 року, близько 22 ї години, ОСОБА_10 та ОСОБА_10 наносили удари потерпілому ОСОБА_13 , знаходячись біля супермаркету «ЕКО Маркет», по вул. Ватутіна, 2 в м. Конотоп Сумської обл.

Вказані пояснення цих свідків знайшли своє підтвердження при дослідженні судом інших доказів.

Так, з пояснень свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_23 судом було встановлено, що вони працюючи в супермаркеті «ЕКО Маркет», по вул. Ватутіна, 2 в м. Конотоп Сумської обл., 3 лютого 2015 року, близько 22 ї години, знаходились біля приміщення цього магазину і бачили як двоє невідомих їм чоловіків наносили удари третьому. При цьому вони чули, як один з чоловіків, що наносили удари, говорив другому, називаючи його ОСОБА_28 , що вже досить бити. Також вони чули, як невідома їм жінка кричала, що викличе працівників міліції.

З пояснень свідка ОСОБА_29 судом було встановлено, що він, як помічник оперативного чергового Конотопського МВ УМВС України в Сумській обл., 3 лютого 2015 року, близько 22 ї години зареєстрував телефонне повідомлення від ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_10 наносять удари потерпілому ОСОБА_13 , знаходячись біля супермаркету «ЕКО Маркет», по вул. Ватутіна, 2 в м. Конотоп Сумської обл.

З пояснень свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 судом було встановлено, що 3 лютого 2015 року, отримавши від оперативного чергового Конотопського МВ УМВС України в Сумській обл. повідомлення про бійку біля супермаркету «ЕКО Маркет», по вул. Ватутіна, 2 в м. Конотоп Сумської обл., вони в складі наряду працівників міліції, прибули до місця події де виявили ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , які підіймали потерпілого ОСОБА_13 . До них підійшла жінка, яка повідомила, що ОСОБА_13 побили ОСОБА_33 та ОСОБА_34 .

З пояснень свідка ОСОБА_35 судом було встановлено, що він, як лікар Конотопської центральної районної лікарні, 3 лютого 2015 року, близько 22 ї години, оглядав потерпілого ОСОБА_13 . Під час огляду він виявив у ОСОБА_13 наявність тілесних ушкоджень в області голови з пошкодженням головного мозку.

З висновку комісійної судово медичної експертизи (а. п. 133 161) судом було встановлено, що смерть потерпілого ОСОБА_13 наступила внаслідок закритої черепно мозкової травми яка настала в результаті не менш як п`ятиразового прикладення травмуючої сили в область голови від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, якими можуть бути носок взутої ступні, кулак.

З протоколу огляду місця події (а. п. 22 25 Т. 1) судом було встановлено, що оглядом встановлено місцевість біля супермаркету «ЕКО Маркет», по вул. Ватутіна, 2 в м. Конотоп Сумської обл. яка була покрита втоптаним снігом на якому було виявлено та вилучено сліди речовини бурого кольору.

З висновків експертиз (а. п. 191 193; 197 199; 203 205; 219 221; 225 227; 231 233; 237 239; 243 245 Т. 1) судом було встановлено, що речовиною бурого кольору, яку було вилучено при огляді місця пригоди, є кров людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_13 .

Речовина бурого кольору, що була виявлена при огляді брюк та правого черевика, що належать ОСОБА_10 , на правій кросівці, що належить ОСОБА_10 , є кров людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_13 .

З протоколів слідчих експериментів (а. п. 48 54; 108 120 Т. 2, а. п. 273 276 Т. 1) судом було встановлено, що свідки ОСОБА_36 ( ОСОБА_37 ), ОСОБА_14 , в ході відтворення обставин обстановки та обставин події з їх участю, вказували де, коли і яким чином ОСОБА_10 та ОСОБА_10 наносили удари потерпілому ОСОБА_13 , знаходячись біля супермаркету «ЕКО Маркет», по вул. Ватутіна, 2 в м. Конотоп Сумської обл., а з протоколів слідчих експериментів (а. п. 284 293 Т. 1, 61 65; 90 99 Т. 2) судом було встановлено, що свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_24 , в ході відтворення обставин обстановки та обставин події з їх участю, вказували де, коли і яким чином два невідомі їм чоловіки наносили удари третьому, знаходячись біля вказаного магазину.

Колегія суддів вважає, що за вказаних доказів по справі у суду були підстави для обгрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_10 у вчиненому та, виходячи з обсягу їх обвинувачення, для кваліфікації дій ОСОБА_10 за ст. ст. 296 ч. 2; 121 ч. 2 КК України, а ОСОБА_10 за ст. 296 ч. 2 КК України.

Колегія суддів не може погодитись з мотивами апеляційних скарг захисника та обвинувачених, щодо того, що суд дійшов до висновку про винуватість обвинувачених, допустивши неповноту судового розгляду та невідповідність висновків фактичним обставинам справи, а також, що здійснював судовий розгляд, будучи необ`єктивним та упередженим.

Так, захисник ОСОБА_12 , мотивуючи таким чином свою апеляційну скаргу, вказує, що необ`єктивність та упередженість суду вбачається в тому, що суд в ході підготовчого судового засідання 16 квітня 2016 року обрав обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказані мотиви апеляційної скарги захисника колегія суддів знаходить безпідставними, оскільки суд, здійснюючи підготовче судове засідання у відповідності до вимог ст. 314 КПК України, вирішуючи питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, керуючись ч. 3 ст. 315 КПК України, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжний захід відносно обвинуваченої особи.

Колегія суддів вважає, що приймаючи до уваги заявлене клопотання прокурора у кримінальному провадженні про обрання відносно обвинувачених ОСОБА_10 за ст. ст. 119 ч. 1; 296 ч. 2 КК України, ОСОБА_10 за ст. 296 ч. 2 КК України, запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах задовольнив таке клопотання, виходячи з того, що у відповідності до ст. 183 ч. 2 п. 3 КПК України, такий запобіжний захід відносно вказаних обвинувачених може бути застосований.

Колегія суддів не може погодитись і з мотивами апеляційної скарги захисника ОСОБА_12 і про те, що суд, ухвалюючи відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_10 обвинувальний вирок, поклав в основу такого вироку суперечливі пояснення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , з одного боку, та пояснення свідків ОСОБА_21 , з іншого.

На думку захисника протиріччя в показах вказаних свідків є в тому, що в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_20 вказували, що 3 лютого 2015 року, близько 21 години 15 хвилин, вони бачили, що їх син ОСОБА_13 зустрівся з братами Паладичами біля входу в магазин «Еко Маркет», а свідок ОСОБА_21 вказувала, що ОСОБА_13 на зустріч з братами ОСОБА_38 вийшов з її квартири.

Аналізуючи вказані мотиви апеляційної скарги захисника, колегія суддів не знаходить будь яких протиріч в поясненнях вказаних свідків які б суд мав би усунути, оскільки потерпілий ОСОБА_13 , вийшовши з місця помешкання свідка ОСОБА_21 в подальшому зустрівся з братами Паладичами біля входу в магазин «Еко Маркет», що було підтверджено свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_20 .

Колегія суддів вважає необхідним зауважити, що пояснення вказаних свідків в судовому засіданні не тільки не суперечать між собою, а навпаки підтверджуються одне одним, що 3 лютого 2015 року, в період часу між 21 ю та 22 ю годинами потерпілий ОСОБА_13 пішов на зустріч з братами Паладичами, а в послідуючому йому було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.

На думку колегії суддів вказані пояснення свідків давали суду підстави для спростування пояснень обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , що 3 лютого 2015 року вони випадково зустріли ОСОБА_13 біля магазину «Еко Маркет», а не для з`ясування взаємостосунків з приводу спілкування ОСОБА_13 з ОСОБА_21 .

Також колегія суддів вважає необхідним зауважити, що висновок суд щодо причини зустрічі ОСОБА_13 з братами Паладичами з приводу спілкування ОСОБА_13 з ОСОБА_21 , базується не тільки на поясненнях свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , а й на поясненнях свідка ОСОБА_39 .

З пояснень вказаного свідка судом було встановлено, що 3 лютого 2015 року ОСОБА_16 неодноразово телефонував ОСОБА_13 з вимогою зустрітись та з`ясувати взаємостосунки з приводу спілкування ОСОБА_13 з ОСОБА_21 .

Пояснення вказаного свідка знайшли своє підтвердження при дослідженні судом протоколу огляду мобільного телефону, що належить ОСОБА_18 (а. п. 37 42 Т. 1).

З вказаного протоколу судом було встановлено, що 3 лютого 2015 року ОСОБА_16 в період часу з 21 години 42 хвилини по 22 годину 23 хвилини 4 и рази телефонував ОСОБА_13 .

Колегія суддів вважає, що за наведених доказів суд обґрунтовано дійшов до висновку про те, що 3 лютого 2015 року, близько 22 години, між братами Паладичами та ОСОБА_13 відбулася зустріч з приводу з`ясування взаємостосунків, що виникли у зв`язку з спілкуванням ОСОБА_13 з ОСОБА_21 , а не випадково, як на тому наполягають обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_10 .

Колегія суддів, не знаходить обґрунтованими мотиви апеляційних скарг захисника та обвинувачених і щодо того, що суд, поклавши в обґрунтування свого висновку пояснення свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_14 , не звернув увагу на їх упередженість, оскільки вказані свідки знаходяться в неприязних взаємостосунках з ОСОБА_10 .

Колегія суддів вважає, що суд, піддавши аналізу досліджені по справі докази в їх сукупності, обґрунтовано дійшов до висновку про відсутність упередженості в поясненнях вказаних свідків, виходячи з того, що пояснення свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_14 знаходяться в логічному взаємозв`язку з іншими доказами, що були досліджені судом.

Судом було встановлено, що пояснення свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_14 про обставини побиття ОСОБА_10 та ОСОБА_10 потерпілого ОСОБА_13 знайшли своє підтвердження при дослідженні судом пояснень свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_29 , ОСОБА_40 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , висновку комісійної судово медичної експертизи.

Факт побиття потерпілого ОСОБА_13 двома чоловіками в присутності сторонньої жінки, яка вимагала припинення побиття, підтвердили свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які на певній відстані від місця події бачили бійку.

Судом з пояснень свідків ОСОБА_40 та ОСОБА_32 було встановлено, що ОСОБА_14 викликала міліцію у зв`язку з тим, що брати ОСОБА_41 не припиняли побиття ОСОБА_13 на її вимогу і пояснила про обставини бійки.

На думку колегії суддів, такі результати аналізу досліджених судом доказів, давали суду підстави для висновку про неупередженість пояснень свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_14 щодо їх вказівки про обставини побиття ОСОБА_10 та ОСОБА_10 потерпілого ОСОБА_13 , навіть не дивлячись на те, що вказані свідки знаходяться в неприязних взаємостосунках з обвинуваченим ОСОБА_10 .

На думку колегії суддів, не заслуговують на увагу мотиви апеляційної скарги захисника і про те, що суд незаконно ухвалив обвинувальний вирок, не усунувши протиріччя в поясненнях свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_23 , з одного боку, та свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_14 , з другого боку, щодо відстані з якої свідки бачили обставини побиття потерпілого ОСОБА_13 .

Колегія суддів вважає, що оскільки пояснення свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_23 не спростовують пояснення свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_14 щодо побиття ОСОБА_10 та ОСОБА_10 потерпілого ОСОБА_13 , то неточності в поясненнях указаних свідків щодо відстані з якої вони бачили саму бійку не є суттєвим, оскільки визначення такої відстані є суб`єктивним сприйняттям кожним з свідків цієї обставини не є вирішальним для спростування факту бійки, як на тому наполягають обвинувачені та захисник.

Не заслуговують на увагу і мотиви апеляційної скарги захисника про те, що суд невірно оцінив пояснення свідка ОСОБА_24 , як на такі, що вказують на братів Паладичів, як на осіб, що наносили удари ОСОБА_13 .

Судом з пояснень вказаного свідка було встановлено, що він бачив як двоє чоловіків били третього чоловіка 3 лютого 2015 року, близько 22 годині, в той час як він, разом з ОСОБА_27 та ОСОБА_23 , знаходячись біля супермаркету «ЕКО Маркет», по вул. Ватутіна, 2 в м. Конотоп Сумської обл., курили.

Судом було встановлено, що такі пояснення свідка ОСОБА_24 підтверджують пояснення свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_14 про побиття ОСОБА_10 та ОСОБА_10 потерпілого ОСОБА_13 . Те, що свідок ОСОБА_24 безпосередньо не вказує на братів Паладичів, як на осіб, що били потерпілого ОСОБА_13 , не спростовує факту побиття ними останнього, а тому, на думку колегії суддів, у суду не було підстав для сумніву в висновку щодо причетності ОСОБА_10 та ОСОБА_10 до побиття потерпілого ОСОБА_13 .

Колегія суддів знаходить необґрунтованим мотиви апеляційної скарги захисника і про те, що суд незаконно дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_10 у вчиненому, оскільки суд не усунув протиріччя в висновках судово медичної експертизи та комісійної судово медичної експертизи.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано поклав в основу вироку висновок комісійної судово медичної експертизи № 91/2015, від 30.11.2015 р. (а. п. 133 161), в частині визначення механізму виникнення у потерпілого ОСОБА_13 тілесних ушкоджень та причинно наслідкового зв`язку між тілесними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_13 , оскільки вказаний висновок спростовує висновок судово медичного експерта № 36, від 17 березня 2015 року, стосовно вирішення вказаних питань.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано поставив під сумнів висновки судово медичного експерта № 36, від 17 березня 2015 року, як такі, що є неповними, оскільки судом з пояснень судово медичного експерта ОСОБА_42 , який здійснив цю експертизу, було встановлено, що він не в повному обсязі дослідив результати медичних обстежень потерпілого ОСОБА_13 , що на думку суду призвело до передчасного висновку експерта щодо механізму виникнення тілесних ушкоджень у останнього.

До таких висновків суд дійшов в результаті аналізу висновку комісійної судово медичної експертизи, який був зроблений комісією експертів на підставі дослідження нею усіх даних медичного обстеження потерпілого ОСОБА_13 , яким було спростовано висновок судово медичного експерта № 36, від 17 березня 2015 року щодо виникнення у потерпілого ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, які кваліфікуються як тяжкі, що потягли за собою настання його смерті, який вказував, що вказані тілесні ушкодження могли виникнути у ОСОБА_13 внаслідок його падіння з висоти власного зросту і послідуючого ударення ним головою об рельєфну поверхню.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд в повному обсязі усунув протиріччя в висновках судово медичних експертиз, навівши у вироку про це відповідні мотиви, приймаючи до уваги одні висновки та спростовуючи інші.

За наведених вище обставин, не може прийняти до уваги колегія суддів і мотиви апеляційної скарги захисника щодо того, що судом не було прийнято до уваги наявність у потерпілого на час виникнення у нього тяжкого ступеню алкогольного сп`яніння, що на думку захисника, підтверджує вірогідність отримання ним тяжких тілесних ушкоджень внаслідок його падіння з висоти власного зросту.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що судом в повному обсязі були встановлені усі фактичні обставини заподіяння потерпілому ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли настання його смерті, у колегії суддів відсутні підстави для висновку, що судом було допущено неповноту та однобічність судового розгляду, а також невідповідність його висновків фактичним обставинам справи.

Вирішуючи апеляційні вимоги прокурора у кримінальному провадженні щодо призначення судом покарання відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , як такого, що не відповідає ступеню тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, особам ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , внаслідок м`якості призначеного покарання, колегія суддів, відмовляючи прокурору в задоволенні таких вимог, виходить з наступного.

У відповідності з ст. 65 КК України, при вирішенні судом питання про визначення обвинуваченим виду та міри покарання, судом в повному обсязі було враховано ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_10 та ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, особи ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначене судом покарання ОСОБА_10 , як за ст. ст. 296 ч. 2; 121 ч. 2 КК України, так і за їх сукупністю, а ОСОБА_10 за ст. 296 ч. 2 КК України, колегія суддів знаходить таким, що буде сприяти їх виправленню та попередженню вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Вимоги прокурора у кримінальному провадженні про скасування вироку в частині призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_10 з ухваленням в цій частині нового вироку з збільшенням покарання обвинуваченим на 1 рік, колегія суддів знаходить такою, що не є необхідною для більш ефективного сприяння виправленню та попередженню вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, знаходячи вирок суду законним, колегія суддів не знаходить підстав для його скасування, а відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 20 квітня 2016 року, відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, захисника ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , без задоволення.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, ОСОБА_10 з 20 квітня 2016 року по 20 червня 2016 року, ОСОБА_10 з 20 квітня 2016 року по 20 червня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5