Справа № 397/605/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2016 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в сел. Олександрівка в залі судових засідань Олександрівського райнного суду Кіровограсдкської області кримінальне провадження №0000243, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Черкаської області, українця, громадянина України, освіта - середня, не працюючого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимий в порядку ст. 88, ст.89 КК України, в скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку) з проникненням в приміщення при наступних обставинах.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 28 лютого 2015 року близько 04 години 00 хвилин, таємно, умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю потерпілого, шляхом зриву навісного замка з вхідних дверей будинку, проник в приміщення житлового будинку потерпілого ОСОБА_10 , який розташрований по АДРЕСА_2 та таємно викрав звідти чавунну трьохкамфорну плиту пічного опалення вартістю 430 грн. 00 коп., чавунні колісники вартістю 115 грн. 00 коп. та чавунні дверцята вартістю 140 грн. 00 коп., чим завдав потепілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 685 грн. 00 коп.. Викраденим він розпорядився на власний розсуд.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке предбачено ч.3 ст. 185 КК України.

Суд вважає, що злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, так як він 28 лютого 2015 року, шляхом зриву замка на вхідних дверях, проникнувши в будинок потерпілого ОСОБА_10 , таємно викрав звідти майно останнього, завдавши йому матеріальну шкоду на загальну суму 685 грн. 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний під час судового розгляду, вину в скоєнні крадіжки майна з будинку потерпілого ОСОБА_10 не визнав, вказавши на те, що він не вчиняв дане кримінальне правопорушення і цей час, а саме з 14 лютого по 01 березня 2015 року знаходився в м. Кіровограді. Автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 -це автомобіль його матері ОСОБА_11 і він знаходився у неї вдома. 01 березня він дійсно здавав в металобрухт плиту, яку дала йому баба. Ті покази, які він давав на досудовому слідстві, він давав по вказівці працівників міліції. Він оскаржував дії працівників міліції прокурору, але йому дали відповідь , що порушень не встановили. Просить виправдати його.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження частково в показах обвинуваченого та в показах потерпілого ОСОБА_10 , а також в показах свідків, допитаних в судовому засіданні.

Так потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що за днів 10 до крадіжки він був біля будинку і там все було добре. Будинок знаходиться в АДРЕСА_2 . Про крадіжку йому повідомила близько 5 години точно не пам`ятає в який день, неначе 2, 3 чи 4 березня по телефону ОСОБА_12 , яка сказала, що біля будинку стояв автомобіль «Жигулі» білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 та були хлопці. Коли він приїхав, то виявив, що з будинку викрадено плиту, колісники, дверці до плити. Також у нього було викрадено майно з літньої кухні та погреба. Йому шкода не відшкодована.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він не пам`ятає дати, лише пам`ятає , що вранці близько 4 год. 10 хв. на автомобілі їхав на роботу по с. Стримівка. Посеред дороги біля будинку ОСОБА_10 стояв автомобіль номерний знак НОМЕР_1 . Так як дорога там вузька, тому він посигналив. З двору домоволодіння ОСОБА_10 вийшов ОСОБА_3 та відвів автомобіль на обочину. Він об`їхав автомобіль та поїхав на роботу. Зателефонував своїй дружині, щоб вона переказала сусудці, яка наглядала за будинком ОСОБА_10 , щоб та зателефонувала останньому, повідомивши при цьому номерний знак автомобіля. Свідок крім ОСОБА_3 , більше нікого не бачив. Також , коли ОСОБА_3 вийшов з двору до автомобіля в руках у того нічого не було. Він впізнав ОСОБА_3 , знає його, бо дружив з його батьком. Аналогічні покази дав свідок ОСОБА_13 і при повторному допиті.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що може і здава ОСОБА_3 йому металобрухт. До нього приїхали працівники міліції і повідомили , що ОСОБА_3 зізнався в тому , що здавав йому металобрухт. Вони щось написали, а він, нечитаючи, підписав той документ.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона на прохання потерпілого, наглядала за його будинком в АДРЕСА_2 . 28 лютого 2015 року (добре пам`ятає дату, бо приїхала дочка), вранці близько 4 год.10 хв. чула, як її сусід ОСОБА_13 автомобілем поїхав на роботу. Їй зателефонувала дружина ОСОБА_13 та повідомила, що її чоловік по телефону повідомив, що біля будинку потерпілого стоїть автомобіль номерний знак НОМЕР_1 і хата «вскрита». Свідок зателефонувала в міліцію. Вийшла на вулицю та чекала міліцію, метрів за 300 від будинку потерпілого. Вона чула, як від будинку ОСОБА_10 близько 5 год. від`їхав автомобіль. До будинку вона не підходила, бо боялася. Про те, що сталося вона зателефонувала потерпілому, сказавши , що грабують його хату та назвала номер автомобіля. Потерпілий приїхав наступного дня. Аналогічні покази дала свідок ОСОБА_12 і при повторному допиті.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона співмешкає з ОСОБА_3 4 роки і фактично вони проживають спільно в м. Кіровограді, в її батьків. Приїжджають в гості до його матері в с. Бірки. 25 лютого ОСОБА_3 їздив в сел. Олександрівку і повернувся назад. 28 лютого після обіду вони приїжджали з ним в с. Бірки, так як його мати зателефонувала та повідомила, що до неї приїжджали працівники міліції. Також свідок суду пояснила, що ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи і кожні 10 днів їздить в сел. Олександрівка в тубдеспансер, де отриимує таблетки для свого лікування від туберкульозу. При повторному її допиті, вона пояснила, що ОСОБА_3 в кінці лютого в сел. Олександріку не їздив. Лише 02 березня, в день його народження, вона з ним поїхала в сел. Олександрівку.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченого та суду пояснила, що в обід до неї приїжджали працівники міліції, питали де знаходиться її автомобіль та де перебуває її син. Вона зателефонувала сину і він приїхав з Кіровограда після обіду. Також вона суду пояснила, що син приїжджав з м. Кіровограда 25 лютого в тубдеспансер і повернувся назад в той же день. Лише після її дзвінка 28 лютого, після обіду, приїхав до неї знову. Крім того свідок суду пояснила, що дійсно в неї є автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 і вона цей автомобіль вранці 28 лютого здала в ремонт, так як протікав радіатор.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що взимку близько 5-ї години він їхав на роботу спільно з ОСОБА_13 по вулиці в с. Стримівка, яка саме вулиця він не знає. Серед дороги стояв білий автомобіль, номера він не пам`ятає. З двору вийшов хлопець, сів в автомобіль та від`їхав, давши їм дорогу. Він не знав на той час того хлопця. Від ОСОБА_13 дізнався, що то був ОСОБА_3 .. Оскільки горіло світло фар, то він розгледів хлопця та запам`ятав його лице. Свідок в залі суду вказав на ОСОБА_3 та пояснив, що це він виходив з двору до автомобіля.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що її дочка ОСОБА_15 співмешкає з обвинуваченим. Вони живуть у них вдома в м. Кіровограді. Обвинувачений кожну неділю їздить в сел. Олександрівку в лікарню по ліки і на вечір повертається до дому. В кінці місяця лютого він їздив по ліки, а потім по 02 березня був безвиїздно в м. Кіровограді. 02 березня, в день його народження, вони поїхали до його матері в с. Бірки.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що вранці , на початку 5 години, її чоловік ОСОБА_13 поїхав на роботу. Потім він зателефонував їй та попросив зателефонувати сусідці ОСОБА_12 та повідомити їй , що хата ОСОБА_10 відкрита і там «господарює» ОСОБА_3 .. Вона зателефонувала до ОСОБА_12 , а та, в свою чергу, зателефонувала в міліцю та до ОСОБА_10 ..

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження і в матеріалах кримінального провадження, досліджених в судовому засіданні.

Згідно з витягом №1 з кримінального провадження №0000243 встановлено, що до Єдиного реєстру досудового розслідування 07.05.2015 року внесено заяву ОСОБА_10 про кримінальне правопорушення, яке кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, а саме, що 28.02.2015 року близько 04.00 год. гр. ОСОБА_3 , шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях приміщення дачного будинку гр. ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 проник до середини, звідки викрав особисте майно ( а.к.п.1).
Рапортом слідчого СВ Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_19 , зареєстрованим в журналі 07.05.2015 року за №903, підтверджується, що під час розслідування кримінального провадження №0000083 відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2015 року за фактом крадіжки особистого майна у гр. ОСОБА_20 , (ЄО 315), що мало місце в ніч з 14.02.2015 року на 15.02.2015 року не встановленою особою за адресою АДРЕСА_3 та гр. ОСОБА_10 (ЄО №442) за адресою АДРЕСА_2 причетний гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий АДРЕСА_1 (а.к.п.7).

За постановою про виділення матеріалів досудових розслідувань від 07.05.2015 року матеріали досудового розслідування за фактом крадіжки у гр. ОСОБА_10 виділені з матеріалів досудового розслідування №0000083 (а.м.10-11).

Протоколом огляду місця події підтверджується, що було проведено огляд дачного будинку в с. Стримівка Олександрівського району, в ході якого встановлено, що плита пічного опалення знаходиться в напівзруйнованому стані (а.к.п. 14-15).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2015 року підтверджується, що гр. ОСОБА_13 впізнав особу, зображену на фотографії під №2, яку він 28.02.2015 року близько 04 год. 30 хв. бачив біля будинку гр. ОСОБА_21 (а.к.п. 22-24).

Довідками магазину «Все для дому» підтверджується, що станом на лютий 2015 року вартість чавунної трьох камфорної плити становить 430 гривень (а.к.п.28), вартість чавунних колісників становить 115 гривень (а.к.п.29), вартість чавунних дверцят становить 140 гривень (а.к.п. 30).

Заявою ОСОБА_3 від 13.05.2015 року підтверджується, що він відмовився від проведення слідчого експерименту за його участю у зв`язку з небажанням проводити слідчу дію (а.к.п.47).

Оцінивши в сукупності вищеперелічені докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не вчиняв крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_10 частково спростовані показами самого обвинуваченого, який суду пояснив, що його матері належить автомобіль «Жигуль» з номерним знаком НОМЕР_1 , а також спростовано показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , які в судовому засіданні суду пояснила, що бачили обвинуваченого, який виходив з двору потерпілого ОСОБА_10 та відганяв білий легковий автомобіль «Жигуль», номерний знак НОМЕР_1 , з проїжджої частини дороги; показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , які в судовому засіданні пояснили , що зі слів ОСОБА_13 , вони знають про те, що ОСОБА_3 був в будинку потерпілого , біля якого знаходився автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 . Свідок ОСОБА_11 , яка є матір`ю обвинуваченого, також підтвердила те, що у неї є автомобіль білого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 .

Суд не може взяти до уваги покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , оскільки ОСОБА_15 суду пояснила, що вона 4 роки співмешкає з обвинуваченим , а ОСОБА_17 є її матір`ю, а отже вони, як близькі родичі, є зацікавленими особами по даному кримінальному провадженню. Крім того їх покази є суперечливими та непослідовними. Так свідок ОСОБА_15 даючи покази суду пояснювала, що обвинувачений ОСОБА_3 проживає з нею у її батьків в м. Кіровограді і 25 лютого їздив в сел. Олександрівка по ліки, а потім вони обоє їздили 28 лютого після обіду до його матері. При повторному допиті вона вже пояснювала, що ОСОБА_3 в кінці лютого в сел. Олександрівку не їздив, а лише 02 березня вони спільно приїжджали до його матері.

Крім того в судовому засіданні, при втсановлення анкетних даних, обвинувачений ОСОБА_3 вказував, що він проживає та зареєстрований в с. Бірки Олександрівського району. Що також підтверджено матеріалами кримінального провадження (а.к.п.52). А отже не підтверджено те, що він проживав на той час в м. Кіровограді.

Також суд не може взяти до уваги пояснення ОСОБА_3 про те, що під час досудового слідства на нього чинився психологічний тиск з боку працівників міліції. В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 дійсно подавав на ім`я прокурора скаргу на дії працівників міліції, в якій вказував про те, що працівниками міліції чинився на нього психологічний та фізичний тиск (а.с.п.46-47). На вимогу прокурора Олександрівського району (а.с.п.48) було проведено службове розслідування з приводу фактів , викладених ОСОБА_3 та встановлено, що факти , викладені у скарзі ОСОБА_3 , не знайшли свого підтвердження (а.с.п. 50). Прокурор Олександрівського районут повідомив ОСОБА_3 про результати перевірки, вказав про відсутність підстав для вжиття заходів та роз`яснив йому право на оскарження результатів перевірки в разі незгоди з ними (а.с.п. 51). ОСОБА_3 не оскаржив вищевказані висновки. А тому суд вважає, що пояснення ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо тиску на нього з боку працівників міліції є безпідставними.

В судовому засіданні не було встановлено, що інші сторонні особи проникали на територію домоволодіння та в будинок потерпілого ОСОБА_10 .

Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні ним кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Твердження захисту про те, що свідки обмовили ОСОБА_3 із-за неприязні до його батька не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Свідок ОСОБА_13 дійсно вказував на те, що раніше товаришував з батьком обвинуваченого. Але в судовому засіданні він вказав що ніяких неприязнених стосунків ні з батьком ні з обвинуваченим він не має. Також і інші свідки в судовому засіданні вказали про відсутність будь-якої неприязні до обвинуваченого.

Також твердження захисту про те, що судом неповно з`ясовані обставини справи із-за того, що не було задоволенно його клопотання про перевірку наявності-відсутності телефонних дзвінків між свідками та потерпілим також судом до уваги не береться, оскільки і потерпілий і свідки в судовому засіданні вказували на те, що вони спілкувалися по телефону по поводу крадіжки з будинку потерпілого, а тому додаткової перевіки даного факту суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості скоєнного; обставини справи; особистість обвинуваченого; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно ст. 12 КК України, ним скоєно тяжкий злочин.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжуюєть покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є повнолітнім (а.к.п.50), зареєстрований в АДРЕСА_4 разом з батьком та бабою (а.к.п. 52), земельного та майнового паю не має (а.п.к.53), за місцем проживання характеризується позитивно (а.к.п..54), раніше не судимий в порядку ст.88, 89 КК України (а.к.п. 56, 58-59), на диспансерному обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом туберкульоз верхньої долі правої легені (а.к.п.57).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 необхідним та достатнім може бути покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілим ОСОБА_10 під час досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження цивільний позов про відшкодування шкоди до обвинуваченого не пред`являвся.

Керуючись ст.369, ст. 370, ст. 371,ст. 373, ст. 374 КПК України суд -,

у х в а л и в в и р о к :
Визнати винними та засудити ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки ;

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання чи роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Строк відбуття міри покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

В ході досудового та судового провадження заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя (підпис)

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_22