Справа № 283/171/16-к
провадження №1-кп/283/55/2016
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
02 березня 2016 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000803 від 30.11.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з повною професійно-технічною освітою, не працюючого, не судимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 18 листопада 2015 року близько 15-ї години 20 хвилин знаходячись в приміщенні магазину «Орхідея» в с. Українка Малинського району вул. Пісківка,4, та перебуваючи поблизу прилавку, почувши розмову продавця магазину ОСОБА_7 та покупця ОСОБА_8 з приводу виявлення власника мобільного телефону Samsung GT-S7262, залишеного на прилавку магазину, достовірно знаючи, що присутні не усвідомлюють характеру його злочинних дій та не сприймають як протиправні сказав присутнім, що даний телефон належить йому та, умисно, таємно, з корисливих мотивів, заволодів ним, а також чохлом до мобільного телефону та сім-карткою оператора стільникового зв`язку «МТС», поклавши до своєї кишені.

Внаслідок здійснення крадіжки малолітній потерпілій ОСОБА_9 завдано майнової шкоди на загальну суму 850 грн.

Обвинувачений свою вину визнав повністю, заперечуючи фактично щодо правильності кваліфікації, вважаючи вірним скоєне ним за ч.1 ст. 190 КК України, розкаявся, повністю підтвердивши фактичні обставини справи і пояснив, що 18 листопада 2015 року близько 15-ї години, повертаючись на автомобілі з м. Києва до м. Малина, по дорозі зі своїм знайомим заїхали до магазину в с. Українка. Пам`ятає, що в цей час продавець відважувала цукор, а дівчина, яка його придбала, діставши з полки мобільний телефон передала останній зі словами, що його хтось залишив. В цей час, ОСОБА_6 , підійшовши до неї зліва, взяв телефон у руки, відповівши, що «хіба ти не бачила, що це мій телефон» та вийшов з магазину. Причини свого вчинку пояснити не може, телефон ним повернуто.

Законний представник малолітньої ОСОБА_9 її батько ОСОБА_4 показав, що зі слів доньки йому відомо, що остання виходячи з магазину «Орхідея» забула на прилавку свій мобільний телефон, а повернувшись, приблизно через годину від продавця дізналась, що він викрадений невідомим їй хлопцем, який уїхав на автомобілі ВАЗ червоного кольору. Мобільний телефон їм повернуто, претензій до обвинуваченого він не має взагалі, просив закрити кримінальне провадження.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_6 його причетність до інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння доводиться наступними доказами:

Показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що вона працює продавцем в магазині, в якому 18 листопада 2015 року близько 15-20 години до неї звернулась дівчина - покупець, сказавши що хтось залишив мобільний телефон на поличці для сумок, що знаходиться трохи нижче прилавку. Оскільки вона в цей час була зайнята відважуванням цукру, невідомий їй хлопець, що стояв в черзі, взяв телефон до рук, сказавши, що це його. Підстав вважати, що це неправда на той час у неї не було.

Допитана свідок ОСОБА_8 пам`ятає, що купуючи цукор, помітила на поличці під прилавком мобільний телефон, та хотіла віддати його продавцю, щоб та повернула його власнику. Однак, невідомий їй хлопець, що стояв поруч, взяв його собі, та сказав, що «мала, хіба ти не бачила, що це мій телефон» та відразу почав розмовляти по ньому.

під час огляду місця події 03 грудня 2015 року, обвинувачений добровільно із правої кишені темно- коричневої куртки дістав телефон марки «Samsung GT-S7262» чорного кольору та пояснив, що це саме той телефон який він викрав з магазину «Олімпія».

Під час перегляду в судовому засіданні запису відтворення з камер спостереження в магазині встановлено момент коли чоловік схожий на ОСОБА_6 підійшовши до ОСОБА_8 взяв у неї мобільний телефон, поклав в кишеню та відлучився з приміщення.

З висновку товарознавчої експертизи від 04.12.2015 року вбачається, що вартість бувшого у користуванні мобільного телефону Samsung GT-S7262 станом на 18.11.2015 року становить 800 грн., а чохла до нього 30 грн.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку щодо винності обвинуваченого у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) та кваліфікує ці його дії за ст. 185 ч. 1 КК України.

З постанови Верховного Суду України в справі № 5-2кс14 від 06.03.2014 року слідує. що спосіб викрадення майна є таємним, одним із різновидів якого є викрадення майна у присутності інших осіб, які, на переконання винної особи, не сприймають його дії як викрадення майна. Враховуючи специфіку цього злочину, способами вилучення майна переважно виступають фізичне витягання, переміщення, видалення його з володіння власника.

Зважаючи на те, що потерпіла тимчасово втратила контроль над своїм майном; вона знала місце, в якому залишила телефон; майно перебувало без її нагляду впродовж короткого проміжку часу; як тільки вона виявила його відсутність, відразу повернулася туди, де його залишила. Ці та інші обставини справи переконують, що ОСОБА_9 забула своє майно у знаному їй місці, а не загубила його невідомо де; вона спробувала поновити контроль над майном і поновила би, якщо б засуджений не вчинив інкримінованих йому дій.

Останній, знаючи, що мобільний телефон йому не належить, скористався ситуацією, коли присутнім особам не було відомо, хто є власником майна, та ними ОСОБА_6 був сприйнятий саме як належний власник, а тому в його діях відсутній склад шахрайства або грабежу.

Як особа, ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Пом`якшуючою покарання обставиною суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих його покарання обставин не виявлено.

Призначаючи вид і міру покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує думку потерпілої особи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до середньої тяжкості, та те, що заподіяна ним шкода відшкодована потерпілій стороні в повному обсязі.

Приймаючи до уваги всі обставини справи суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного із реальним позбавленням волі, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання може бути можливим без ізоляції від суспільства та приймає рішення про покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт в межах санкції даної статті, яке йому належить відбувати. Штраф судом не застосовується, оскільки матеріали провадження не містіть доказів щодо працевлаштування обвинуваченого. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.
Початок строку відбуття покарання з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Samsung GT-S7262, чохол темно-коричневого кольору, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити останньому за належністю, після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: