УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №283/2346/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.125 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_8
встановила:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, працюючого водієм відділення «Нова пошта» смт. Коцюбинське Київської області, не судимого
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.
Позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 4381,27 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 тис. грн.
В решті позову відмовлено за безпідставністю вимог.
Речовий доказ по справі: сокиру, яка зберігається в кімнаті речових доказів Малинського відділення поліції, повернуто ОСОБА_8 .
Згідно вироку суду 16 червня 2015 близько 23 години ОСОБА_6 прибув до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 , з метою з`ясувати з яких причин ОСОБА_8 побив колишню тещу обвинуваченого ОСОБА_9 .
Перебуваючи у будинку потерпілого, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла сварка у ході якої обвинувачений вирішив умисно спричинити тілесні ушкодження потерпілому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 наблизився до ОСОБА_11 , який в цей час лежав на ліжку та кулаком правої руки наніс три удари в обличчя потерпілому, три удари по тулубу та один удар кулаком в область лівого плеча.
Внаслідок нанесених ударів потерпілому були спричинені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді синців обличчя, тулубу, верхніх кінцівок, крововиливу під кон`юнктиву правого ока, підвивиху третього, другого, першого зубів на нижній щелепі справа, травматичного видалення першого зуба на нижній щелепі зліва, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Просить викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .
Вказав, що оскаржуваний вирок ухвалений з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обгрунтування скарги обвинувачений вказує, що обставини, встановлені досудовим слідством не відповідають дійсності, оскільки він потерпілому наніс лише два удари долонею руки, а не три удари кулаком в обличчя. Апелянт стверджує, що даний факт підтверджується показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які суд не взяв до уваги.
Обвинувачений стверджує, що потерпілого, ще до нього, побила ОСОБА_9 , за що остання і була засуджена вироком Малинського районного суду від 30.09.2015 року. У зв`язку з цим апелянт вважає, що його дії мають бути кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України.
Крім того, апелянт вказує, що потерпілий зловживає спиртними напоями і тілесні ушкодження, які зазначені у висновку судово-медичної експертизи він міг отримати внаслідок падіння з положення стоячи. Однак це питання не вияснялося при проведенні експертизи.
Також обвинувачений зазначив, що на досудовому слідстві він вину визнавав повністю, бо не маючи захисника, не зрозумів в чому його обвинувачують.
Крім того, апелянт вважає, що суд безпідставно задовольнив позовні вимоги потерпілого щодо стягнення на його користь коштів на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, оскільки двома ляпасами по обличчю, він, обвинувачений, не міг спричинити потерпілому зазначені у висновку експертизи тілесні ушкодження.
В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_8 вважає, що розмір коштів на відшкодування йому моральної шкоди має бути збільшений до 20 тисяч грн., а обвинуваченому повинно бути призначене покарання у виді обмеження волі. Потерпілий вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні ним щодо нього злочину повністю підтверджується доказами, які досліджувалися у судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, думки прокурора та потерпілого, які заперечили проти апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який підтримав скаргу, перевіривши вирок суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, яким дана належна оцінка у вироку.
Так, винуватість ОСОБА_6 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , дослідженими в судовому засіданні, які є послідовними та узгоджуються з іншими доказами по справі. Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили те, що обвинувачений наніс потерпілому саме кулаком три удари в область обличчя, а свідок ОСОБА_9 , яка не була присутня під час конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, суду показала, що зі слів ОСОБА_6 знає, що останній наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_8 .
У зв`язку з цим, показання вищезазначених свідків спростовують твердження апелянта про те, що він наніс потерпілому лише два удари долонею руки в область обличчя.
Крім того показання обвинуваченого є суперечливими. Під час судового слідства ОСОБА_6 показав, що наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область обличчя. Однак під час проведення слідчих експериментів з обвинуваченим, які досліджувалися судом, останній показував як наносив потерпілому три удари кулаком в область обличчя та тулубу (а.с. 49-51, 62-64), а в скарзі він вже стверджує про те, що лише два рази вдарив потерпілого долонею руки.
Намагання апелянта довести те, що тілесні ушкодження могла спричинити потерпілому ОСОБА_9 , не заслуговують на увагу, оскільки згідно вироку Малинського райсуду від 30.09.2015 року щодо ОСОБА_9 , у потерпілого ОСОБА_8 будь-яких тілесних ушкоджень на голові не виявлено (а.с.124).
Безпідставним також є твердження обвинуваченого про те, що потерпілий міг спричинити собі тілесні ушкодження внаслідок падіння, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Як видно із висновку експерта № 119 від 22.06.2015 року у ОСОБА_8 є тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, які могли виникнути від дії твердих тупих предметів, якими могли бути рука стиснута в кулак, палиця, тощо, можливо за обставин і в час вказані потерпілим (а.с.33).
Задовольняючи частково позовні вимоги потерпілого та стягуючи майнову шкоду на його користь в розмірі 4381,37 грн., суд першої інстанції правильно виходив з того, що розмір матеріальної шкоди, завданої злочином повинен бути підтверджений документально.
Стягуючи кошти у розмірі 10 тис. грн.. на відшкодування моральної шкоди, суд врахував обсяг фізичних і моральних страждань, завданих потерпілому злочином, також врахував його похилий вік, з чим погоджується і колегія суддів.
З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Малинського районного суду Житомирської області від 4 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: