Справа №585/4324/13-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/254/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, а також збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої стосовно якої ухвалено виправдувальний вирок ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження №0001942 від 12 липня 2013 року за апеляційною скаргою прокурора зі змінами та доповненнями на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Калинівка, Роменського району, Сумської області, українка, громадянка України, з середньою освітою, одружена, пенсіонерка, мешканка АДРЕСА_1 , раніше не судима,

визнана невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190, ч.ч.1, 4 ст.358 КК України, та виправдана,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , в якій він просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою безпідставне виправдання обвинуваченої ОСОБА_8 .

Апелянт просить повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження та процесуальні документи, а саме, допитати обвинувачену ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , дослідити надані ОСОБА_8 декларації за 2010-2012 рік, подання про усунення порушень ЗУ «Про місцеве самоврядування» та відповідь Рогинської сільської ради на нього, ухвалу Роменського міськрайонного суду від 17.10.2013 року.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання: за ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., за ч.1 ст.190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 1844 грн. 70 коп.

Перший заступник прокурора Сумської області ОСОБА_16 , в порядку ст.36, 393,403 КПК України подав зміни та доповнення до апеляційної скарги на вирок Роменського міськрайонного суду від 17.12.2015 року, в яких просив вирок стосовно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з допущеними судом істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодилу суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та безпідставне виправдання особи і кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190, ч.ч.1, 4 ст.358 КК України та виправдано.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що :

- суд, мотивуючи виправдувальний вирок, зробив висновок про те, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення за ч.1 ч. 4 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України не доведено, проте такі висновки суду є необґрунтованими, оскільки спростовуються показаннями самої обвинуваченої, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та іншими наданими прокурором письмовими доказами, зокрема, поданням прокурора про усунення порушень ЗУ «Про місцеве самоврядування», відповіддю Рогинської сільської ради, ухвалою Роменського міськрайонного суду від 17.10.2013 року, які суд безпідставно не взяв до уваги.

- в порушення норм кримінального законодавства суд безпідставно визнав декларацію про доходи та майновий стан неофіційним документом.

- в порушення вимог ст.374 КПК України суд належним чином не мотивував прийняте рішення.

- суд не спростував доводи обвинувачення, виправдовуючи ОСОБА_8 за ч.1 ст.190, ч.1, ч.4 ст.358 КК України та надав перевагу іншим доказам, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

- також, виправдовуючи ОСОБА_8 з підстав недоведеності її вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд в порушення вимог ст.373 КПК України не послався на норму кримінального закону, яка б передбачала цю підставу;

- в порушення ст.374 КПК України в резолютивній частині вироку не вирішив питання щодо цивільного позову представника потерпілої сторони.

В поданих змінах та доповненнях до апеляційної скарги заступник прокурора області вказував, те, що :

- покладаючи в основу виправдувального вироку показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які є суперечливими, суд не усунув цих суперечностей, та не навів чому бере до уваги одні показання і відкидає інші;

-викладені у вироку показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 не в повній мірі відповідають тим показанням, які вони давалі безпосередньо в судовому засіданні, відповідно до звукозапису судового засідання;

-не надана оцінка судом першої інстанції показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , з яких вбачається, що ОСОБА_8 зверталася із проханням присвоїти донці ОСОБА_17 окремий по господарський номер;

- не надано у вироку оцінки доказу сторони обвинувачення ухвалі Роменського міськрайоного суду від 17.10.2013 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_11 . Оскільки, викладені в цьому рішенні суду, яке набрало законної сили, фактичні обставини, пов`язані із фактичними обставинами у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 ;

- твердження суду про те, що органами досудового розслідування не доведено факт ненарахуванння субсидій ОСОБА_8 у випадку невідкриття на ОСОБА_17 окремого по господарського номеру є безпідставні, оскільки спростовуються показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_17

- виправдовуючи ОСОБА_8 суд фактично не спростував докази обвинувачення, а обмежився лише їх переліченням, зробивши в подальшому висновок про невинуватість особи.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувалась в тому, що, вона, маючи умисел, спрямований на незаконне отримання субсидії, починаючи з 2010 по 2012 роки неодноразово підробляла декларації, вносячи до них завідомо неправдиві відомості щодо реальної кількості осіб зареєстрованих в будинку АДРЕСА_1 та подавала заповнені декларації до спеціаліста по субсидії для подальшого спрямування до УПСЗН Роменської РДА для нарахування субсидії.

Так, 15.10.2010 року, 11.11.2011 року та 13.11.2012 року, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні Рогинської сільради за адресою АДРЕСА_2 , умисно, незаконно, з метою отримання відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг власноруч внесла до офіційного документа - декларації про доходи осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, завідомо неправдиві відомості щодо реєстрації членів сім`ї за адресою АДРЕСА_1 , при цьому умисно не вказала дані про реєстрацію за вищевказаною адресою своєї доньки. Підробивши таким чином декларації, ОСОБА_8 разом з іншими документами надала її спеціалісту по наданню субсидії населенню Рогинської сільської ради Роменського району, тим самим використала завідомо підроблений офіційний документ та в подальшому безпідставно отримувала субсидію.

Ці дії ОСОБА_21 обвинуваченням кваліфіковані за ч.1 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документа, який надає права, особою, яка має право видавати такі документи, з метою використання його підроблювачем та за ч.4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Крім того, 15.10.2010 року, 11.11.2011 року та 13.11.2012 року, ОСОБА_8 з метою незаконного отримання субсидії, подавала спеціалісту по наданню субсидії Рогинської сільської ради, декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в які внесла завідомо неправдиві відомості, приховавши факт реєстрації в будинку своєї доньки, що в свою чергу стало підставою для протиправного нарахування їй субсидії, внаслідок чого на протязі періоду з 15 жовтня 2010 року по 13 листопада 2012 року незаконно заволоділа субсидією для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 9295 грн. 22 коп., чим завдала державному бюджету збитків на вказану суму.

Ці дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України як придбання права на майно шляхом обману (шахрайство).

Виправдовуючи ОСОБА_8 в пред?явленому обвинуваченні суд вказав про недоведеність в діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1,4 ст.358 КК України

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 яка підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора області зі змінами та доповненнями і просила скасувати вирок та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, при цьому прокурор не підтримала попереднє клопотання щодо повторного дослідження обставин ( допит свідків, дослідження документів), вислухавши думку обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та вважали виправдувальний вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора зі змінами та доповненнями не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 апелянт, крім вимог про скасування судового рішення також просив повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження та процесуальні документи, а саме, допитати обвинувачену ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , дослідити надані ОСОБА_8 декларації за 2010-2012 рік, подання про усунення порушень ЗУ «Про місцеве самоврядування» та відповідь Рогинської сільської ради на нього, ухвалу Роменського міськрайонного суду від 17.10.2013 року.

Прокурор ОСОБА_22 , яка брала участь під час апеляційного перегляду вироку, не підтримала це клопотання прокурора ОСОБА_9 тому питання про його задоволення не вирішувалось.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд апеляційної інстанції повторно досліджує обставини, встановлені під час кримінального провадження, лише за певних умов, які передбачені ч.3 ст.404 КПК України. Прокурор в своєму клопотанні жодних підстав для повторного дослідження обставин, передбачених в ст.404 КПК України не навів, тому таке клопотання прокурора не підлягало б задоволенню.

Як зазначалося вище, органами досудового розслідування ОСОБА_8 , обвинувачувалася в тому, що протягом 15.10.2010 13.11.2012, один раз на рік, неодноразово підробляла офіційні документи декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, вносячи до них завідомо неправдиві відомості щодо реальної кількості осіб, зареєстрованих в буд. АДРЕСА_1 ,(приховавши факт реєстрації та проживанння в своєму будинку доньки, та подавала ці заповнені декларації до спеціаліста по субсидії для подальшого спрямування до УПСЗН Роменської РДА для нарахування субсидії, внеслідок таких дій незаконно заволоділа субсидією для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 9 295грн 22 коп.

Виправдовуючи ОСОБА_8 в пред явленому обвинуваченні суд вказав про недоведеність в діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1,4 ст.358 КК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно встановив обставини діяння, яке ставиться у вину ОСОБА_8 надав їм правильну оцінку та обґрунтовано виправдав останню за вказаним вище обвинуваченням.

Висновки суду про недоведеність в діянні складу кримінальних правопорушень, грунтуються на повному, всебічному та об?єктивному аналізі усіх наданих прокурором в провадженні, та досліджених безпосередньо в судовому розгляді доказів.

Так, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 не визнаючи свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.ч.1,4 ст. 358 КК України пояснила, що в 2009році її дочка ОСОБА_23 повідомила, що прописалася в її будинку. Оскільки ОСОБА_8 ніяких дозволів на прописку не давала і заяв не писала, то відразу ж поїхала в сільську раду, щоб з`ясувати, чому без її згоди прописали дочку та як бути з отриманням субсидії. Секретар сільської ради ОСОБА_19 запевнила ОСОБА_8 , що все буде добре, дочку випишуть з її будинку шляхом відкриття окремого господарського номеру за цією ж адресою. Через деякий час, будучи впевненою, що питання з донькою вирішено вона у 2010 році звернулась у сільську раду за отриманням субсидії. Там написала заяву та заповнювала декларацію, в якій вказувала, що по АДРЕСА_1 зареєстровані двоє осіб, вона та її чоловік. Відомості про прописку їй надавала працівник сільської ради ОСОБА_13 , оскільки остання готувала довідку про склад сім`ї, в якій теж було вказано зареєстрованими лише дві особа вона та чоловік Указані документи, тобто заяву та декларацію вона віддавала спеціалісту по наданню субсидій Рогинської сільської ради ОСОБА_13 , яка відвозила їх до управління праці і соціального захисту населення Роменської РДА. Ніяких довідок в УПСЗН Роменської РДА вона особисто не подавала.

Крім того, її донька ОСОБА_23 , ні на момент реєстрації, ні після того з нею не проживала і ніякого спільного господарства вони не вели.

Нікого з працівників сільської ради не просила підробляти якісь документи для того, щоб отримати субсидію і умислу такого не мала.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_8 зазначала, що вона в 2010 році вже була пенсіонеркою, все життя працювала в колгоспі і коли її секретар сільської ради ОСОБА_24 запевнила, що вони все вирішать з пропискою її доньки шляхом відкриття окремого господарського номеру, вона ж звісно їй повірила, оскільки в цих питаннях сама не розумілась і що таке погосподарський номер не знала, і не просила нікого відкривати окремий по господарський номер на її доньку. Тим паче, якби в неї щось було не так, то вже з 2010 року їй би не призначали субсидію.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що ОСОБА_8 , це її мати. З 2006 року вона у батьків не проживала і не була зареєстрована. У 2009 році вона розлучилась з чоловіком, тому звернулась у сільську раду по питанню прописки за адресою батьків. В сільській раді ОСОБА_11 дала їй необхідні бланки, вона їх заповнила, після чого віддала паспорт, а через декілька днів їй в сільській раді віддали паспорт з пропискою. Про те, що для прописки необхідна згода матері, їй у сільській раді ніхто не говорив. Після прописки вона повідомила матір, що прописалася у неї. Мати запитувала у неї, навіщо вона прописалась, бо їй необхідно отримувати субсидію. Як оформляли її прописку у сільській раді, вона не знає. Про те, що на неї відкрили інший по господарський номер, вона дізналася коли відносно матері порушили кримінальну справу. З моменту реєстрації вона у матері не жила, з 2011 року вона проживала у м. Конотоп, у 2012 році на пару місяців їздила в м. Київ, у січні 2012 року вона другий раз вийшла заміж і перед народженням другої дитини до 29 червня 2013 року жила у матері.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в Рогинській сільській раді і в її обов`язки входить ведення погосподарських книг, крім того вона займається питаннями реєстрації місця проживання громадян. У 2009 році до неї звернулася донька ОСОБА_8 ОСОБА_17 по питанню прописки у батьків. Вона дала їй необхідні бланки, частково їх заповнила, щоб не було помилок, поставила свій підпис та печатку сільської ради і роз`яснила ОСОБА_17 , що для прописки треба згоду її матері, тобто з другого боку аркуша бланку необхідно материн підпис. Чи давала ОСОБА_8 згоду на реєстрацію доньки, вона не знає. Вона прописала ОСОБА_17 в погосподарський номер її матері - ОСОБА_8 . Через деякий час секретар сільської ради ОСОБА_19 дала їй вказівку відкрити на ОСОБА_17 окремий погосподарський номер за адресою ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , що ОСОБА_11 і зробила. Довідки про кількість зареєстрованих осіб, які необхідні для отримання субсидії, підписувала вона та сільський голова, але нічого не заповнювала. Такі довідки заповнювала спеціаліст по субсидіям ОСОБА_13 . Особисто до неї ОСОБА_8 з приводу довідок про склад сім`ї не зверталася. Довідка про склад сім`ї видається з погосподарської книги. На той час довідка про склад сім`ї ОСОБА_8 була достовірною, оскільки в погосподарському номері було зареєстровано дві особи.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що працює в Рогинській сільській раді спеціалістом по субсидіям. Довідки про зареєстрованих осіб, які необхідні для отримання субсидій, складає вона, але не підписує. Таку довідку вона складає на підставі погосподарської книги, яка є основним підтверджуючим документом про кількість зареєстрованих осіб. У 2010 році у сільську раду за отриманням субсидії звернулась ОСОБА_8 . Вона заповнила заяву та декларацію. Коли вона писала довідку ОСОБА_8 , то вказувала двох зареєстрованих осіб тому, що в цьому погосподарському номері зареєстровані дві особи. Якби вона й знала, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований ще хтось, все рівно б не могла написати в довідці про реєстрацію 3 осіб, оскільки в погосподарській книзі за даним погосподарським номером вказані зареєстрованими дві особи. Особа, яка звертається для отримання субсидії, в сільській раді заповнює заяву і декларацію, інші документи - довідки про паї, розмір пенсії, про склад сім`ї, готує сільська рада. Довідки, які готує сільська рада, людям не видаються. Оформлені документи на субсидію ОСОБА_8 вона сама возила в управління праці та соціального захисту населення Роменської РДА. В декларації заявник власноручно вказує кількість осіб, які зареєстровані за адресою, на підставі довідки про склад сім`ї, яку видає сільська рада. Якби було зареєстровано три особи, треба було б довідку про доходи всіх зареєстрованих осіб, без такої довідки субсидію не призначають.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що працює сільським головою Рогинської сільської ради. Про ситуацію, яка склалася у ОСОБА_8 щодо отримання субсидії, йому стало відомо десь на початку вересня 2013 року. Довідку про склад сім`ї в УПСЗН для призначення субсидії складає та підписує діловод сільської ради та він. На діловода також покладені обов`язки паспортиста. Таку довідку може скласти і спеціаліст по субсидіям, але підписує діловод і він. Окремий погосподарський номер може бути відкритий як на окреме господарство, так і на окрему особу. До 2011 року для відкриття окремого погосподарського номеру можна було подати письмову заяву або звернутися усно, а з 2011 року обов`язково повинна бути письмова заява голови господарства. З 2011 року змінилася інструкція, і стало можливим, коли за адресою зареєстровано кілька осіб, частина з яких фактично не проживає, скласти довідку про відсутність певної особи за місцем реєстрації, і таку довідку можна було подати в УПСЗН для того, щоб призначили субсидію іншій особі, яка зареєстрована і проживає за даною адресою. Люди в УПСЗН не їздять, вони надають спеціалісту сільради заяву і декларацію, потім спеціаліст збирає необхідні документи і в УПСЗН документи надає спеціаліст по субсидіям. Доньку ОСОБА_8 він бачив з 2009 року декілька разів, йому відомо, що вона на території сільради не проживає з того часу, як вийшла заміж. ОСОБА_8 могли видати довідку лише про склад її сім`ї, тобто про тих осіб, які зареєстровані в її погосподарському номері. У 2010 році вівся паспортний облік , дані якого заносились у погосподарський облік. Дані про кількість осіб, зареєстрованих в погосподарських книгах, подавались щорічно до управління статистики. Ніяких зауважень з управління статистики з приводу ведення погосподарських книг, не було.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що 2010 році працювала секретарем Рогинської сільської ради і відповідала за ведення погосподарського обліку. У вересні 2010 року до неї звернулася ОСОБА_8 з вимогою виписати з її господарства доньку і відкрити для неї окремий погосподарський номер, пояснюючи це тим, що дочка тривалий час не проживає з нею. Для якої цілі це робилось, не знає. Вона погодилася, і направила її до ОСОБА_11 . Особисто вона ніяких вказівок нікому з сільської ради про відкриття окремого погосподарського номеру ОСОБА_8 не давала. Якщо ОСОБА_11 стверджує що вона давала таку вказівку, вона не виключає, що могла з цього приводу говорити щось останній про відкриття погосподарського номеру дочці ОСОБА_8 , оскільки без її вказівки не могли цього зробить, але не пам`ятає . Зауважень з приводу недоліків по веденню погосподарського обліку від управління статистики не було.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що є чоловіком обвинуваченої ОСОБА_8 . Дочка з ними не проживала і не була прописана у їх будинку з 2006 року. Коли вона прописалась знову до них, він про це не знав. У 2009 році дочка прийшла з сільської ради і сказала, що прописалася у їхньому з дружиною будинку по АДРЕСА_1 . Дружина зразу ж поїхала в сільську раду до ОСОБА_19 розбиратись з цього приводу. Дочка приїздила до них раз у місяць, у неї свого господарства не було. З осені 2013 року дочка почала постійно у них жити. Як була прописана дочка, він не знає. Питанням оформлення субсидії займалася дружина.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що працює заступником начальника управління статистики. Відповідно до Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, яка діяла у 2009 році, з одного домогосподарства можна було виділити два, тобто відкрити окремий погосподарський номер на особу,якщо вона постійно зареєстрована на території даної сільської ради, незалежно від того, чи володіє ця особа якимсь майном, чи ні, за заявою чи усним повідомленням голови домогосподарства (власника). Тобто будуть два окремих особових рахунки, але одне домоволодіння.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що працює начальником Роменського МВ УДМС України в Сумській області з 1999 року. У 2010 році діяла інструкція, згідно з якою , якщо громадянин хотів зареєструватись, то він звертався у сільську раду , заповнював відповідні бланки, на зворотній стороні яких малася графа, де власник господарства повинен був надавати згоду на прописку. Указана згода завірялась печаткою сільської ради. Після цього бланки надавались на той час у паспортний відділ і здійснювалась прописка. Без підпису власника сільська рада не мала права ставити печатку на бланках. Чи давала згоду на прописку ОСОБА_12 у 2009 році ОСОБА_8 , він сказати не може, поскільки заяви про реєстрацію місця проживання зберігаються три роки і на даний момент вони знищені.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_10 суду пояснила, що у липні 2013 року з Роменського МВ надійшов запит щодо надання інформації по отриманню субсидії ОСОБА_8 . Для призначення субсидії до УПСЗН подається заява і декларація, яка заповнюється власноручно особою, яка звертається за отриманням субсидії. В декларації вказується кількість зареєстрованих за даною адресою осіб. Відомості щодо кількості зареєстрованих осіб вказуються на підставі довідки сільської ради. Документи на отримання субсидії до УПСЗН подає працівник сільської ради, відповідальний за надання субсидії, а не сам громадянин. Працівник, відповідальний за субсидію, могла роз`яснити ОСОБА_8 , що у разі прописки дочки, але не проживання, сільська рада могла скласти акт, що остання не проживає і прийняти рішення про призначення субсидії.

Також судом були досліджені наступні документи :

- заяви ОСОБА_8 про призначення житлової субсидії до УПСЗН Роменської РДА про призначення субсидіі для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива та оплату житлово-комунальних послуг. Заяви від 11.11.2011,(а.с. 22) від 13.11.2012(а.с.23-25) від 15.10.2010р(а.п.26) В цих заявах було вказано, що вона та члени її сім`ї дають згоду на збір інформації про сім`ю, доходи, власність та майно, що необхідні для отримання житлової субсидії;

-декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 13 листопада 2012 року (а.п.39-42) від 11 листопада 2011 року,(а.с43) та від 15 від жовтня 2010 року(а.с.44), які були поданані до УПСЗН Роменської РДА. Так, в Розділі І пункті 3 "Члени сім`ї або зареєстровані у житловому приміщенні / будинку особи, члени сімей, що проживають окремо (дружина, чоловік, неповнолітні діти) вказаних декларації, ОСОБА_8 вказувала двох осіб - ОСОБА_8 і ОСОБА_25 . В усіх інших розділах декларації ОСОБА_8 вказала відомості щодо двох осіб. Також у бланку декларації мається роз`яснення наступного змісту - про відмову в призначенні або припинення виплати субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) мене попереджено. Після роз`яснення мається дата і підпис ОСОБА_8

- згідно досліджених в судовому засіданні довідках про склад сім`ї ОСОБА_8 , від 06.10. 2010 року, від 02.11.2011 року, від 13.11.2012 року вказано, що склад сім`ї ОСОБА_8 складається з двох осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_25 . Довідки підписані головою сільради та паспортистом ( а.с.59, 60, 61).

-місце проживання ОСОБА_17 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 , 11 грудня 2009 року, що підтверджено копією паспорта і довідкою про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичних осіб ( а.с.62,135).

Проаналізувавши вищезазначені докази, які за версією обвинувачення підтверджують факт вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, суд з посиланням на КК, КПК прямо вказав, чому на підставі цих доказів неможливо визнати її винною, і такі висновки суду колегія суддів вважає правильними.

Так, відповідно до ст.190 КК України, шахрайство це - заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 р. - обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Тобто, вже на момент вчинення певної дії як шахрайства, умисел особи має бути спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману. В даному випадку обман полягає в тому, що особа, знаючи це, подає відповідному органу для нарахування субсидії підроблений документ. Так само й щодо підробки та використання завідомо підробленого документу: на момент його використання особа має усвідомлювати, що цей документ є підробленим, й свідомо використовувати його як підробку.

Міськрайонний суд, з`ясувавши всі обставини по справі, прийшов до правильного висновку, що кримінальні правопорушення, вчинення яких ставиться у вину ОСОБА_8 , а саме шахрайство і підроблення офіційного документу та використання завідомо підробленого документу, для своєї належної кваліфікації можуть бути вчинені лише з прямим умислом.

Також, в ході досудового розслідування, судового розгляду справи та при апеляційному перегляді вироку, не було здобуто належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 замовчала певні відомості (дані про реєстрацію ще однієї особи) умисно, і що саме внаслідок цього замовчування настали шкідливі наслідки у виді заволодіння майном чи придбання права на майно. При цьому, судом було вірно враховано, що дані, вказані ОСОБА_8 у декларації, підтверджені офіційним документом - відповідною довідкою сільської ради.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що виходячи з положень ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст.190 КК України суб`єктивна сторона злочинів, передбачених цими нормами кримінального закону, характеризується наявністю прямого умислу та корисливого мотиву у винної особи, тобто суб`єкт має чітко усвідомлювати й достовірно знати, що документ, який він використовує для отримання грошей та пільг або прав на них, є підробленим, у той час коли насправді у такого суб`єкта відсутні законні підстави для отримання зазначеного.

Разом з тим, ні в ході досудового слідства, ні під час судового розгляду справи та при апеляційному перегляді вироку обвинуваченням не доведено, що ОСОБА_8 було б відмовлено у призначенні субсидії, якби вона вказала зареєстрованими не 2, а 3 особи. Тобто в матеріалах провадження відсутні докази, які б підтверджували предмет шахрайства, а саме відсутність у ОСОБА_8 законних підстав на отримання певних прав та пільг, навіть за наявності зареєстрованої за її місцем проживання працездатної доньки. При цьому, як вбачається з матеріалів провадження, в судовому засіданні представник потерпілої сторони ( УСЗН Роменської районної держаної адміністрації) ОСОБА_10 , пояснювала, що у разі прописки дочки, але не проживання її в ОСОБА_8 , сільська рада могла скласти акт, що остання не проживає і прийняти рішення про призначення субсидії. А свідок ОСОБА_15 , який працює сільським головою Рогинської сільської ради пояснював, що з 2011 року стало можливим, коли за адресою зареєстровано кілька осіб, частина з яких фактично не проживає, скласти довідку про відсутність певної особи за місцем реєстрації, і таку довідку можна було подати в УПСЗН для того, щоб призначили субсидію іншій особі, яка зареєстрована і проживає за даною адресою. Прокурором ці обставини спростовані не були.

Колегія суддів також погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що за вищенаведених обставин декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги не є офіційним документом.

Так, відповідно п. 13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива , затвердженого ПКМУ від 21.10.1995 року № 848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого побутового палива": для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає у органи праці та соціального захисту населення довідки про доходи кожної особи, зареєстрованої у житловому приміщенні, за формами, затвердженими Мінсоцполітики, або індивідуальні відомості про застраховану особу, видані органом Пенсійного фонду України. У органі праці та соціального захисту населення громадянин заповнює заяву та декларацію про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, за формами, затвердженими Мінсоцполітики. Зазначені заява та декларація можуть бути надіслані поштою органу праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації заявника.

Громадянин несе відповідальність за надані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

На запит органів праці та соціального захисту населення відомості для нарахування субсидій надають:зокрема, про склад зареєстрованих у житлових приміщеннях - у сільській місцевості - сільські (селищні) ради. Для нарахування субсидії можуть використовуватися відомості про доходи та розміри платежів у вигляді списків, довідок, даних на технічних носіях інформації, одержаних від Пенсійного фонду, служб зайнятості населення, житлово-експлуатаційних та інших підприємств і організацій. Органи праці та соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 15 календарних днів від органів державної податкової служби, підрозділів Державтоінспекції, бюро технічної інвентаризації, Держфінінспекції, її територіальних органів, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій.

У разі коли відомості, викладені в заяві, не підтверджено належно оформленими документами, субсидія призначається, починаючи з місяця подання (відправлення) заяви за умови, що відомості будуть підтверджені в установленому порядку протягом місяця з дня подання (відправлення) заяви.

Рішення про призначення (непризначення) субсидії приймається протягом десяти днів після подання заяви та отримання відомостей, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 13 ПКМУ від 21.10.1995 року № 848.

Диспозиція ч.1 ст.358 КК України визначає кримінально карним діянням підроблення офіційного документа, який надається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа.

Відповідно примітки до ст.358 КК України, під офіційним документом у цій статті слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Документ, це належним чином оформлений матеріальний носій будь-якої інформації (на папері, фото-, кіно-, аудіо-, відеоплівці), призначений для посвідчення юридично значущих фактів і подій.

Юридично значущим називається факт, який (один або разом з іншими) викликає правовий наслідок, тобто виникнення, зміну або припинення суб`єктивних прав і обов`язків.

Таким чином, декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, суд обґрунтовано не визнав офіційним документом, тобто таким документом, який є самодостатньою підставою для отримання громадянином субсидії, оскільки відомості, викладені в декларації, підлягають перевірці і підтвердженню документами, виданими компетентними органами і за відсутності підтверджуючих документів субсидія не призначається, навіть за умови наявності декларації, що визначено і в Положенні про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Отже, в даному випадку декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, є передумовою для зібрання відповідних підтверджуючих даних та вирішення на підставі цих даних (підтверджуючих документів) питання про можливість призначення субсидії.

Колегія суддів зазначає, що прокурором як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції не доведено з посиланням на норми закону, що декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії є офіційним документом в розумінні диспозиції ст. 358 КК України і що у ОСОБА_8 наявний прямий умисел на підробку вказаних документів, тому твердження апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного не визнання декларації про доходи офіційним документом є необґрунтовані.

Таким чином, з огляду на вказані обставини, суд першої інстанції обґрунтовано виправдав ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні за недоведеністю в її діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 , ч.1, 4 ст.358 КК України.

В той же час, доводи як апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , так і твердження першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_16 в його змінах та доповненнях до первісної апеляційної скарги про те, що суд ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_8 допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою безпідставне виправдання та уникненя особою справедливого покарання за вчинене, колегія суддів визнає необґрунтованими і ці доводи повністю спростовуються наведеними у вироку доказами. Крім того, прокурори ні в первісній апеляції, ні в змінах та доповненнях конкретно не зазначають, відповідно до ст.412 КПК України які ж саме порушення та в чому вони виразилися допустив суд першої інстанції, що є підставою для скасування вироку.

Колегія суддів не може погодитись з посиланнями прокурора, як на доказ вини ОСОБА_8 , в його апеляційній скарзі на показання самої обвинуваченої ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та начальника Роменського відділення Державної міграційної служби ОСОБА_14 , які, як зазначає прокурор, свідчать про умисел ОСОБА_8 на вчинення інкримінованих злочинів, оскільки суд дав належну оцінку зазначеним показанням і дійшов до зовсім протилежного висновку, з яким погоджується колегія суддів.

Також колегія суддів не може погодитись і з твердженнями прокурора, що суд не усунув суперечностей і протиріч в показах обвинуваченої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_17 , свідка ОСОБА_14 ( начальника міграційної служби) щодо реєстрації особи за місцем проживання, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_8 та ОСОБА_17 наполягали, що Старун згоди на прописку своєї дочки не давала, інші свідки (працівники селищної ради) вже не пам`ятали цих обставин, а свідок ОСОБА_26 пояснив, що ніяких документів вже не збереглося.

Надуманими колегія суддів вважає і посилання прокурора в його апеляційній скарзі на покази представника потерпілого ОСОБА_10 , яка нібито пояснила, що «.. ОСОБА_8 упродовж 2010-2012 незаконно заволоділа субсидією для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 9295 грн, 25коп.», оскільки, згідно прослуханого звукозапису судових засідань, що міститься на технічному носії інформації, свідок ОСОБА_10 таке не стверджувала в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_14 , на показання якого також посилається апелянт в частині усунення протиріч у показах обвинуваченої та свідка ОСОБА_17 щодо порядку приписки останньої, дав суду лише роз`яснення про такий порядок, щодо прописки ОСОБА_27 в 2009 році він нічого не пам`ятав. Тому, посилання прокурора на покази свідка ОСОБА_14 як на доказ вини ОСОБА_8 є необґрунтованими.

Явно надуманими є і посилання прокурора, що суд не дав належної оцінки доказу паспорту ОСОБА_12 та безпідставно визнав його неналежним доказом, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, суд дослідив цей документ і поклав його в основу вироку, при цьому, висновків щодо визнання паспорту неналежним доказом суд не робив.

Що стосується тверджень прокурора, що судом взагалі не взято до уваги такий доказ, як подання прокурора про усунення порушень ЗУ «Про місцеве самоврядування», в якому прокурор вимагав усунути порушення закону та причини і умови, що їм сприяли, а також відповідь Рогинської сільської ради на це подання, то колегія суддів вважає їх явно надуманими. Так, суд обгрунтовує свої висновки лише на тих доказах, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Однак, як вбачається з журналу судового засідання від 26.06.2015 року, прокурор не надавав суду для дослідження в якості доказу зі сторони обвинувачення ні подання, ні відповідь на нього селищної ради і ці документи взагалі не досліджувалися судом. Тому посилання прокурора на такі документи в апеляційній скарзі, ще й вказуючи на порушення допущені судом при цьому, є явно некоректним.

Колегія суддів також не погоджується і з твердженнями прокурора про те, що судом при ухваленні виправдувального вироку не було взято до уваги та не надано оцінки такому доказу сторони обвинувачення, як ухвала Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2013 року, якою ОСОБА_11 була визнана винуватою за ч.2 ст.358 КК України за те, що обіймаючи посаду діловода сільської ради, умисно незаконно присвоїла окремий погосподарський номер ОСОБА_17 з метою підробки довідки про склад сім`ї, а в подальшому у період часу з 01.01.2010 року по 30.04.2013 року видавала довідки з недостовірною інформацією ОСОБА_8 для отримання субсидії, і що викладені у зазначеній ухвалі суду обставини фактично пов`язані з обставинами у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , оскільки, суд дав оцінку цій ухвалі і в мотивувальній частині вироку прямо вказав, що зазначена ухвала не містить вказівки про вчинення ОСОБА_28 дій за участю ОСОБА_8 , і з даними висновками погоджується й колегія суддів.

Крім того, як вбачається зі змісту мотивувальної частини ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2013 року, відносно ОСОБА_11 ( т.1 а.с.55) суд в судовому засіданні розглянув лише клопотання прокурора, про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.358 КК України. При цьому, суд ніяких фактичних обставин вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення не встановлював, а обмежився дослідженням підстав можливості чи неможливості звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності.

Таким чином, наявність ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2013 року, відносно ОСОБА_11 не має преюдиційного значення для кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , оскільки не встановлює жодних фактів, які б прямо чи опосередковано підтверджували наявність у ОСОБА_8 прямого умислу на вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає також надуманими і посилання прокурора в його апеляції на те, що суд належним чином не мотивував прийняте рішення та не спростував доводи обвинувачення, надавши перевагу іншим доказам, оскільки прокурор в апеляційній скарзі не вказав, яким же саме іншим доказам була надана перевага, а з матеріалів провадження вбачається, що суд оцінював лише ті докази, які і були надані прокурором у судовому засіданні.

Що стосується доводів прокурора, про те, що суд виносячи своє рішення в порушення вимог ст.374 КПК України, в резолютивній частині вироку не вирішив питання щодо цивільного позову представника потерпілої сторони ОСОБА_10 , то ці доводи не заслуговують на увагу. Оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, Управлінням соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації було подано клопотання про залишення їх позовної заяви (про відшкодування майнової шкоди) до ОСОБА_8 без розгляду (т.4 а.п.15).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року цивільний позов Управління соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації до ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди залишено без розгляду (т.4 а.п.17).

Як вбачається з журналу судового засідання від 18 листопада 2015 року, прокурор ОСОБА_9 був присутній в судовому засіданні під час вирішення клопотання потерпілої сторони, та не заперечував проти залишення цивільного позову без розгляду.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було законних підстав вирішувати у вироку питання щодо цивільного позову представника потерпілої сторони ОСОБА_10 .

Не є переконливими, та спростовується самим змістом виправдувального вироку і твердження прокурора ОСОБА_9 в його апеляційній скарзі, що виправдовуючи ОСОБА_8 з підстав недоведеності її вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд не послався на норму кримінального процесуального закону, яка б передбачала цю підставу. Так, в мотивувальній частині вироку суд сформулював обвинувачення, яке було пред`явлене особі і визнене судом недоведеним, зазначив підстави для виправдання обвинуваченої, навівши відповідні мотиви, та вказав, що ОСОБА_8 підлягає виправданню в пред`явленому обвинуваченні за недоведеністю в діянні складу кримінальних правопорушень, а не з підстав недоведеності її вини, як про це каже прокурор в скарзі. Колегія суддів зазначає, що суд виправдовуючи ОСОБА_8 виклав мотивувальну частину вироку, відповідно до п.1 ч.3 ст.374 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч.1 ст.284 цього Кодексу.

Так, підстава виправдання в пред`явленому обвинуваченні за недоведеністю в діянні складу кримінальних правопорушень, на яку і послався суд першої інстанції виправдовуючи обвинувачену ОСОБА_8 передбачена п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

Та обставина, що суд у мотивувальній частині вироку прямо не послався на п.3 ч.1 ст.373 КПК України, однак вказав підстави передбачені саме цією нормою права, колегія суддів не вважає це таким істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що безсумнівно тягне на скасування виправдувального вироку.

Також колегія суддів не погоджується і з доводами викладеними заступником прокурора області в своїх змінах та доповнення до апеляції, про те, що

- покладаючи в основу виправдувального вироку показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які є суперечливими, суд не усунув цих суперечностей, та не навів чому бере до уваги одні показання і відкидає інші. Колегія суддів зазначає, що явних суперечностей в ході судового засідання в показах свідків встановлено не було, крім того, відповідно змісту вироку ніяких доказів суд не відкидав, всі докази, надані прокурором були оцінені та покладені в основу вироку.

Колегія суддів також не може погодитись і з твердженнями прокурора про те, що викладені у вироку показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 відповідно до звукозапису судового засідання не в повній мірі відповідають тим показанням, які вони давали безпосередньо в судовому засіданні, оскільки ці твердження були належним чином перевірені колегією суддів шляхом їх прослуховування в ході підготовки до апеляційного розгляду даної справи зі звукозаписом судового засідання. При цьому, колегія суддів не виявила жодних розбіжностей в показаннях вказах осіб. Крім того, прокурор в своїй скарзі конкретно не вказав, які ж саме покази і в якій частині є невідповідними у вироку.

Твердження про те, що судом в вироку не була надана оцінка показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , з яких вбачається, що ОСОБА_8 зверталася із проханням присвоїти донці ОСОБА_17 окремий по господарський номер, спростовується також журналом звукозапису, згідно якого , суд в ході допиту зазначених осіб, вирішив усі суперечності та неточності. Як вбачається з допитів свідки зазначали, що з моменту відкриття на ОСОБА_17 окремого погосподарськогго номеру вже пройшов тривалий час і вони всі обставини точно не памятають.

Колегія суддів вважає також безпідставними і посилання заступника прокурора в його доповненнях до апеляції на той факт, що ОСОБА_8 після скасування окремого по господарського номеру на Пронозу(доньку) не отримувала субсидію підтверджує ту обставину, що невідкритття окремого номеру на Пронозу довело факт ненарахуванння субсидії. Оскільки, як пояснила сама ОСОБА_8 під час апеляційного перегляду, коли порушили відносно неї кримінальну справу, в 2012 році, вона просто декілька років не зверталася до відповідних органів за нарахуванням субсидії.

Не погоджується колегія суддів та вважає їх надуматими твердження прокурора про те, що виправдовуючи ОСОБА_8 суд фактично не спростував докази обвинувачення, а обмежився лише їх переліченням, зробивши в подальшому висновок про невинуватість особи, оскільки ці твердження повністю спростовуються змістом вироку, в мотивувальній частині якого суд детально навів зміст кожного доказу і дав йому оцінку.

Таким чином, розглядаючи кримінальне провадження по суті, місцевий суд належним чином дослідив всі обставини події, дав їм належну оцінку, достатньо повно мотивував своє рішення і прийшов до правильних висновків щодо необхідності виправдання обвинуваченої ОСОБА_8 і з таким висновком колегія суддів погоджується.

Разом з тим, провівши апеляційний розгляд, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що прокурор як в первісній апеляційній скарзі, так і в змінах та доповненнях до неї не навів жодних обґрунтованих доводів, які б свідчили про наявність підстав, передбачених ст.412, 415 КПК України, для скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду. Дане кримінальне провадження в повній мірі відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, є законним та обґрунтованим.Тому апеляційна скарга прокурора зі змінами та доповненнями задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Виправдувальний вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора зі змінам та доповненнями залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.