Справа № 583/2100/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" липня 2016 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000056 від 28.06.2016року по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяно - Лорино, Єланецького району, Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, призваного під час мобілізації на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 03.08.2014 року, водія 2 автовідділення взводу забезпечення військової частини польова пошта В НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 407 КК України,-

встановив:

Водій 2 автовідділення взводу забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 , без дозволу командування та поважних причин, в період з 21 жовтня 2014 року по 28 жовтня 2014 року, в період з 08 листопада 2014 року по 22 червня 2016 року включно, самовільно залишив місце дислокації польового табору військової частини польова пошта НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, займаючись справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, визнав повністю, викладені в обвинувальному акті обставини не оспорював. Пояснив, що причиною самовільного залишення польового табору військової частини стали сімейні обставини.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні пред`явленого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції, що діяла до 05.03.2015 року), тобто самовільне залишення місця служби тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік, наявність постійного місця проживання, сімейний стан, визнання вини, посередню характеристику обвинуваченого за місцем служби та задовільну за місцем проживання.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність шкоди.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України,оскільки на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили не надходили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України , суд -
ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2(два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1