Справа №295/8147/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000490 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сологубівки Орагівського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2015 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд до 06 вересня 2015 року.
06 вересня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 самостійно повернувся до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні провину в інкримінованому йому злочині визнав, щиро розкаявшись пояснив суду, що 05.08.2015 року він, будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією на особливий період, не строкової служби, без дозволу командування та без поважних причин, залишив військову частину НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , і поїхав додому і проводив час на власний розсуд. Прибув до місця служби лише 06.09.2015 року. Просив суворо не карати.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, цивільний позов не заявлений, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

Своїми умисними діями, які виразилися у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК є тяжким злочином, відсутність потерпілих по даному кримінальному провадженню, особу обвинуваченого, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно, має двох неповнолітніх дітей.
Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи наведені обставини справи, суд приходить до твердого переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів у разі призначення йому покарання в виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього додаткових зобов`язань відповідно до ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не застосовувався, цивільний позов не пред`являвся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 374, 394 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 3,4 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1