АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1152/16 Справа № 206/5200/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001070 від 11 вересня 2016 року,
на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2016 року,
за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_9 .
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту. Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 складене та узгоджене неналежним слідчим та прокурором, які і у судовому засіданні не надали своїх повноважень. Вказане клопотання з додатками не були вручені слідчим для ознайомлення захиснику ОСОБА_10 . В судовому засіданні останньому не було вручено пам`ятку з його правами. Посилається на те, що наявність ризиків прокурором не доведена. Тяжкість, інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, на що посилається слідчий у клопотанні, є недостатнім обґрунтуванням для його задоволення. Крім того, слідчий суддя не прийняв до уваги, що підозрюваний хворіє на тяжку невиліковну хворобу, не судимий, має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується, підтримує тісні соціальні зв`язки з матір`ю, дружиною та сином, з яким разом воювали в АТО, є учасником бойових дій та був нагороджений.

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2016 року було задоволено клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 листопада 2016 року, із визначенням застави у сумі 50 000 гривень.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке є тяжким, за яке передбачено покарання до 7 років позбавлення волі. Також, зазначив про існування ризику, що підозрюваний може спробувати сховатися від органу слідства, прокуратури та суду та може реалізувати свої наміри щодо скоєння суїциду.
Разом з цим, слідчим суддею було визначено заставу, як альтернативний вид запобіжного заходу з покладанням на ОСОБА_7 обов`язків відповідно до ст.194 КПК України.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи захисника, підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити її, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а вимоги скарги без задоволення, пояснення слідчого, перевіривши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає обґрунтованим, з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегією суддів встановлено, що в провадженні Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001070 від 11 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
11 вересня 2016 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
12 вересня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
14 вересня 2016 року старший слідчий Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, дослідивши матеріали апеляційної скарги та кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а визначені судом першої інстанції ризики, є реальними.
Колегія суддів зазначає, що обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановленого судом ризику, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
З огляду на викладене, та з урахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вагомості наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, даних про особу підозрюваного, характеру діяння, у якому він підозрюється, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також, колегія суддів вважає, що розмір застави слідчим суддею визначено у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України.
Доводи апеляційної скарги захисника про стан здоров`я підозрюваного нічим не підтверджені, а те, що останній не судимий, має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується, підтримує тісні соціальні зв`язки з матір`ю, дружиною та сином, з яким разом воювали в АТО, є учасником бойових дій та був нагороджений, мають місце, однак самі по собі не можуть бути підставою для обрання того чи іншого запобіжного заходу, оскільки не можуть зменшити доведені ризики та враховуються у сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.
Безпідставними є й посилання захисника в апеляції про порушення з боку органів досудового розслідування, оскільки клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 складене і погоджене згідно вимог КПК України, копію якого та додані до нього матеріали вручені ОСОБА_7 та його захиснику адвокату ОСОБА_6 13 вересня 2016 року, про що останні розписались.
З огляду на викладене, доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, зазначені в апеляційній скарзі, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 405, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2016 рокупро застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4