АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/3/16 Справа № 2315/4544/2012 Категорія: ч. 3 ст. 153, ч. 4 ст. 152 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурораОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

законного представника потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в с т а н о в и л а :
матеріали кримінальної справи за апеляцією прокурора у справі на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2013 р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий,

засуджений за ст. 152 ч. 4 КК України (в редакції Закону від 01.06.2010 р.) на одинадцять років позбавлення волі;

за ст. 153 ч. 3 КК України ОСОБА_6 виправданий за відсутністю в його діях складу злочину.

Із засудженого ОСОБА_6 стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 25000 грн. та судові витрати, оплату правової допомоги, транспортні виплати, а всього 29044 грн. 20 коп. та судові витрати, пов`язані з проведенням по справі експертиз 2635 грн. 44 коп. та 2248 грн. 93 коп.

Вирішена доля речових доказів по справі.

За вироком суду ОСОБА_6 засуджений за те, що він 07.07.2010 р., близько 3-ї години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на березі водоймища «Відвали» розташованого на вул. Дімітрова в м. Ватутіне Черкаської області, куди він привів силоміць малолітню потерпілу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувавши до неї фізичне насильство у вигляді больового залому передпліччя, чим заподіяв останній фізичний біль, користуючись своєю перевагою в фізичній силі та погрожуючи їй утопленням, що вона сприймала як реальну загрозу її життю і здоров`ю, таким чином подолавши її опір, знаючи, що вона є малолітньою, утримуючи її над високим берегом водойми, проти її волі, вступив із нею в статеві зносини, а потім нанісши удари потерпілій кулаком в живіт та по правому колінному суглобу, змусив лягти на землю і подолавши її опір ще двічі вступив з нею в статеві зносини, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження у виді синця на передній поверхні правого колінного суглобу та садна в ямці пристінки піхви.

Не оспорюючи законність вироку за ст. 152 ч. 4 КК України прокурор в апеляції посилається на його незаконність за ст. 153 ч. 3 КК України через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, однобічність судового слідства та неправильне застосування кримінального закону.

Вказує, що виправдовуючи ОСОБА_6 за цією статтею закону суд зіслався на відсутність у потерпілої тілесних ушкоджень, на заподіянні яких ОСОБА_6 при схилянні до орального сексу вона вказує і про нанесення їй удару в плече та здавлення шиї ОСОБА_6 не повідомляла.

Крім того, взято до уваги педагогічну характеристику на потерпілу ОСОБА_8 , згідно якої вона схильна до вигадування і розповідей інтимного характеру. Однак, суд не врахував покази неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , яка, будучи допитаною, повідомила про застосування ОСОБА_6 при ній відносно ОСОБА_8 фізичного насильства в ніч з 06 на 07 липня 2010 року.

Також, мотивувальна частина вироку не містить формулювання обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_12 , визнаного судом не доведеним.

Просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 за ст. 153 ч. 3 КК України покарання у вигляді десяти років позбавлення волі; визнати винним за ст. 152 ч. 4 КК України і призначити покарання одинадцять років позбавлення волі з призначенням остаточного покарання у вигляді тринадцяти років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, прокурора, частково підтримавшого апеляційну скаргу прокурора у суді першої інстанції, ОСОБА_6 про відсутність в його діях вини, оскільки таких дій він не вчиняв та закриття справи за відсутністю його вини, потерпілу, її законного представника та представника, підтримавших апеляцію прокурора, вислухавши свідків, та дослідивши покази свідків, що не з`явилися в суд та інші матеріали справи, колегія суддів вважає, що вирок місцевого суду щодо виправдання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 153 КК України є незаконним та винесеним внаслідок неналежної оцінки зібраних по справі доказів і тому в цій частині вирок підлягає скасуванню з винесенням нового.

Давши оцінку доказам, колегія суддів встановила, що ОСОБА_6 , 07.07.2010 р. близько 00.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на стежці, яка веде з вул. Комунальної на вул. Дімітрова в м. Ватутіне Черкаської області, маючи умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є малолітньою, погрожуючи їй застосуванням фізичного насильства з метою подолання опору та залякування останньої, застосовуючи фізичне насильство у вигляді больового залому передпліччя руки ОСОБА_8 , нанесення удару кулаком руки в ліве плече та стисканням руками шиї потерпілої, при цьому погрожуючи, що якщо натиснути сильніше то вона помре, погроз надавити на таку точку на шиї, від якої ОСОБА_8 втратить свідомість, почав схиляти її до оральних стосунків та ігноруючи відмову малолітньої, погрожував їй спричиненням тілесних ушкоджень, та подолавши опір задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом.

Він же, продовжуючи свою злочинну діяльність, 7 липня 2010 року близько 3.30 год., після насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом з малолітнью ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, застосовуючи фізичну силу, силоміць привів останню на берег водоймища «Відвали» по вул. Дімітрова в м. Ватутіне Черкаської області, висловивши відносно потерпілої ОСОБА_8 погрози застосування фізичного насильства, застосував його у вигляді больового залому передпліччя руки, утримував її над краєм високого берегу вищевказаного водоймища, погрожуючи утопленням. Таким чином, подолавши волю останньої до опору і достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є малолітньою, вчинив зґвалтування останньої, тобто вступив із нею в статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, спричинивши при цьому їй тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні правого колінного суглобу, садна в ямці пристінки піхви, які згідно висновку судово-медичної експертизи №4/7 від 9.07.2010 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Він же, продовжуючи свої злочинні дії, у період часу з 3.30 год. до 4.20 год., подолавши вищезазначеними діями опір малолітньої ОСОБА_8 , ще двічі вступив з нею в статеві зносини природним способом, всупереч волі потерпілої.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні вказаних злочинів не визнав повністю і пояснив, що він насильства до потерпілої не застосовував і в статеві зносини з нею не вступав, пояснивши, що під час тих подій вона провокувала його на це. Проте він від цього відмовився та не вступав з нею в статеві зносини неприроднім способом.

Хоча вину свою в цьому він і не визнає, проте його вина підтверджується рядом зібраних по справі доказів.

Так, згідно показів потерпілої, в ніч із 06 на 07 липня 2010 року в другій половині дня вона зустрілася із ОСОБА_13 і вони у вечірній час пішли святкувати ОСОБА_14 до місцевого ставка.

По дорозі зустріли ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 і всі пішли на пляж, де відпочивали.

Пізніше за пропозицією ОСОБА_13 вони вдвох пішли додому. Але біля пожежної частини їх наздогнав ОСОБА_6 , брат Мишка, і вони всі пішли в напрямку магазину «Коля-Оля» за пивом.

Із поведінки ОСОБА_6 було зрозуміло, що він перебував в нетверезому стані. При цьому він вживав пиво і хода в нього була хиткою.

Після придбання ОСОБА_17 пива вони пішли всі вчотирьох далі.

При цьому ОСОБА_6 запропонував їй відійти в сторону, взяв її за руку та вдарив у плече, від чого вона впала. На запитання ОСОБА_11 , що сталося, відповіла, що впала не сама.

Коли вони знову залишилися вдвох, то ОСОБА_6 заломив їй руку, а коли підійшла ОСОБА_13 , то взяв ту за шию, а її, ОСОБА_8 , за руку, заломивши її.

При цьому запропонував ОСОБА_11 іти від них, пояснивши, що так буде для неї краще.

Після того, як ОСОБА_11 пішла, він повів її до одноповерхового будинку та наказав роздягатися.

Після її відмови, зробив це насильно та зняв із неї бриджі та майку.

Потім поставив її на коліна та із застосуванням насильства задоволив свою статеву пристрасть неприродним способом, після чого тричі її зґвалтував.

Під час цих подій чула як її звала ОСОБА_11 та сестра ОСОБА_18 , але відповісти їм не змогла, оскільки ОСОБА_6 закрив їй рота. Не знайшовши її ОСОБА_19 та сестра пішли.

Пояснила, що це відбувалося в садку, де був спуск на відвали, ОСОБА_6 при цьому був агресивний, погрожував їй, бив у коліно, живіт та плече.

На той час у неї ні годинника ні телефону не було, тому точний час тих подій вона пояснити не може.

Тоді вона поясняла ОСОБА_12 , що їй тринадцять років.

Повернувшись додому близько 6-ти годин ранку вона про те, що трапилося розповіла мамі, а пізніше сестрі ОСОБА_20 .

Також пояснила, що перебуваючи в такому стресовому стані відстань додому, яка становить близько кілометра, вона пройшла десь за годину.

До цих подій вона вдарилася ногою і появився синець, але після зґвалтування синців стало більше.

Згідно показів свідка ОСОБА_11 , 06.07.2010 р. вона із ОСОБА_8 пішли погуляти в парк до річки на святкування Івана Купала.

Біля переїзду вони зустріли ОСОБА_21 і втрьох пішли до магазину, назви не пам`ятає, і там зустріли компанію інших незнайомих молодих людей, які пили пиво.

Потім підійшов ОСОБА_6 і запросив ОСОБА_8 в сторону поговорити. Коли вони відійшли, то через деякий час до них підійшла вона і побачила, що ОСОБА_6 тримає ОСОБА_22 за руку і розмова в них проходить на підвищених тонах.

На її пропозицію відпустити ОСОБА_22 , ОСОБА_6 цього не зробив, тому вона відійшла до магазину і там чекала ОСОБА_22 . Не дочекавшись вона стала їх шукати, а коли виявила, то побачила, що ОСОБА_6 продовжував тримати її за руку, а вона плакала, просила щоб він її відпустив.

Проте він її не відпускав та висловлював відносно неї погрози.

Почекавши ОСОБА_22 вона повернулася додому і про все розповіла її сестрі ОСОБА_20 .

Після цього вони вдвох поїхали назад шукати ОСОБА_22 , але ні її, ні ОСОБА_6 ніде не знайшли. Також в їх пошуках приймав участь і ОСОБА_23 з незнайомою дівчиною.

Наступного дня їй розповіла ОСОБА_20 , що ОСОБА_24 прийшла додому до мами близько шести годин ранку, була брудна і пише заяву в міліцію про її згвалтування.

Також пояснила, що на той час всім в тій компанії було відомо, що вони школярі, ОСОБА_6 в той вечір перебував в нетверезому стані.

Згідно пояснень законного представника потерпілої ОСОБА_8 . ОСОБА_9 , її молодша дочка ОСОБА_24 , 06.07.2010 р., пішла до старшої дочки ОСОБА_20 десь біля 20.00 години.

Як стало відомо їй пізніше, звідти вона із подружкою ОСОБА_13 пішли святкувати свято ОСОБА_14 .

Наступного ранку, десь біля 6-ти годин, дочка повернулася додому вся знервована, брудна, спина була в землі і порване взуття.

При цьому розповіла, що ОСОБА_6 її зґвалтував у садку біля річки та задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом біля одноповерхового будинку.

Стосовно цього вони звернулися із заявою у органи міліції.

Свідок ОСОБА_20 в суді пояснила, що того вечора її сестра ОСОБА_24 та ОСОБА_13 пішли на свято ОСОБА_14 .

В нічний час до неї прийшла ОСОБА_13 і повідомила, що ОСОБА_22 ґвалтує ОСОБА_25 .

Вдвох вони поїхали на їх пошуки.

Біля магазину до них приєднався ОСОБА_21 з невідомою дівчиною. Вони кликали ОСОБА_22 , але на їх виклик вона не відповідала, тому вони розійшлися по домівках.

Також пояснила, що коли наступного дня прийшла до мами, то ОСОБА_24 лежала в ліжку. В розмові вона повідомила, що її зґвалтували. При цьому плакала і пояснила, що зробив це ОСОБА_6 і що він відносно неї застосовував насильство.

Згідно показів свідка ОСОБА_21 , даних ним під час досудового розслідування та досліджених в суді, він є рідним братом ОСОБА_6 .

Того дня, тобто 06.07.2010 р., він в колі своїх друзів святкував свято ОСОБА_14 із вживанням спиртних напоїв. В нічний час вони зустрілися із ОСОБА_8 та її подружкою ОСОБА_13 , ті прийшли до кафе «Пролісок».

Побувши там він із ОСОБА_17 пішов додому. Там від нього дізналася про розмову брата ОСОБА_26 і ОСОБА_8 .

Пізніше до них приходили ОСОБА_13 і сестра ОСОБА_27 ОСОБА_20 та повідомили, що шукають ОСОБА_22 . Проте їм про це не було відомо нічого, про що вони їм і сказали.

Т. 2, а.с. 104-105.

За показами свідка ОСОБА_15 , дослідженими в суді, під час святкування ОСОБА_14 разом з ним був і ОСОБА_6 . Всі розпивали спиртні напої. До них прийшли ОСОБА_13 та ОСОБА_28 .

Пізніше бачив в провулку ОСОБА_27 та ОСОБА_6 , які між собою розмовляли.

Перед світанком, коли він спав в автомобілі ОСОБА_21 в їх дворі, до них прийшли ОСОБА_13 та ОСОБА_18 і повідомили, що шукають ОСОБА_22 .

Після цього він пішов додому. Т. 2, а.с. 100-101.

Згідно даних протоколу відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_8 , остання розповіла і показала де і за яких обставин ОСОБА_6 задовольняв свої статеві пристрасті 07.07.2010 р. неприродним способом. Це відбувалося на стежці між вул. Комунальною та вул. Дімітрова в м. Ватутіно, та зґвалтував її на березі водоймища «Відвали», теж в м. Ватутіне. Т. 1, а.с. 98-116.

Про це ж підтвердила раніше в міліції при зверненні з усною заявою її мама ОСОБА_9 , пояснивши, що в нічний час 07.07.2010 р. із застосуванням фізичного насильства ОСОБА_6 задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом та зґвалтував її неповнолітню дочку ОСОБА_8 т. 1, а.с. 5.

Із висновку судово-медичної експертизи № 4/7 від 27.07.2010 р. (т.2 а.с.43-44) вбачається, що у ОСОБА_8 мається тілесне ушкодження у вигляді синця на передній поверхні правого колінного суглоба, яке виникло від дії якого-небудь тупого предмета, давність спричинення якого може відповідати строку вказаному в постанові про призначення експертизи і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація і характер тілесного ушкодження не виключає можливість його утворення, внаслідок падіння на травмуючий предмет або площину з вертикального положення, стоячи на площині. З боку анатомічної будови статевих органів ОСОБА_8 яких-небудь перешкод, які б могли перешкоджати здійсненню статевого акту, не виявлено. Цілісність дівочої плівки у ОСОБА_8 на момент огляду порушена у вигляді сіро-білих рубців, яким більше двох тижнів. Виявлене садно в ямці пристінки піхви свідчить про яке-небудь механічне дійство у вказаній ділянці, можливість спричинення його від дії ерегованого статевого члена, не виключається. Давність такого пошкодження може відповідати вказаному часу і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень;

Згідно висновку судово-криміналістичної експертизи № 2/1062 від 11.08.2010 р. (т.2 а.с.13-20) на наданих на експертизу предметах одягу малолітньої ОСОБА_8 (трусах, майці та бриджах) виявлено текстильні волокна-накладення різних кольорів та відтінків. Виявлені волокна-накладення є волокнами бавовни, вовни та хімічними. Серед текстильних волокон-накладень, вилучених із предметів одягу малолітньої потерпілої ОСОБА_8 виявлено волокна бавовни яскраво-синього кольору з нерівномірним розподілом барвника (із трусів-1 волокно, із майки-5 волокон, із бриджів-2 волокна), які мають спільну родову належність з відповідними волокнами, які входять до складу брюк джинсових підозрюваного ОСОБА_6 , наданих на експертизу;

За висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 439 від 15.09.2010 р. (т.2 а.с.49-51) підсудний ОСОБА_6 є осудним, так як на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на даний час будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляв і не виявляє, був здатний у вказаний період часу та здатний на даний час усвідомлювати власні дії та керувати ними.

Відповідно до висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 532 від 15.10.2010 р. (т.2 а.с.66-76) у потерпілої ОСОБА_8 на період скоєння проти неї протиправних дій будь-яких психічних розладів психотичного рівня не відмічалося. Наявні у неї на той час змішані розлади поведінки та емоцій легко виражені, в стані компенсації, зважуючи на їх не психотичний рівень, збереженість у підекспертної когнітивної сфери, не перешкоджали їй правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, утримувати їх в пам`яті та в подальшому давати по ним покази. В період досудового слідства внаслідок перенесеного насильства та внаслідок психотравмуючого впливу безпосередньо слідчих дій у підекспертної ОСОБА_8 відмічалося погіршення психічного стану, а саме поглиблення та декомпенсація наявних у неї розладів емоцій та поведінки, що феноменологічно проявляється посиленням дрімливості, погіршенням сну, погіршенням адаптації у родинному колі та колі однолітків, виникненням імпульсивних вчинків з суїцидальною налаштованістю. Підекспертна в юридично значимий період розуміла характер здійснюваних з нею обвинуваченим дій та неповною мірою розуміла значення цих дій. В силу природного і для неї віку залежності від вимог дорослого чоловіка, не чинила реального опору, замість цього робила незначні спроби протистояти обвинуваченому, виказувала негативне відношення до того, що відбувається;

За даними висновку судово-імунологічної експертизи № 155 від 15.07.2010 р. (т.2 а.с.81-82) в місті піхви ОСОБА_8 знайдені поодинокі голівки сперматозоїдів.

Із висновку судово-медичної експертизи (т.2 а.с.43-44) вбачається, що у ОСОБА_8 мається тілесне ушкодження у вигляді синця на передній поверхні правого колінного суглоба та виявлено садно в ямці пристінки піхви, яке свідчить про яке-небудь механічне дійство у вказаній ділянці, можливість спричинення його від дії еругованого статевого члена не виключається;

Відповідно до висновку судово-криміналістичної експертизи (т.2 а.с. 13-20) на наданих на експертизу предметах одягу малолітньої ОСОБА_8 (трусах, майці та бриджах) виявлено текстильні волокна-накладення різних кольорів та відтінків, які мають спільну родову належність з відповідними волокнами, які входять до складу брюк джинсових підозрюваного ОСОБА_6 , наданих на експертизу.

Давши належну оцінку зібраним по справі доказам внаслідок всебічного, повного і об`єктивного їх дослідження колегія суддів вважає пред`явлене органом досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_12 є доведеним, а доводи його та його захисника про відсутність в цьому його вини такими, що спростовуються зібраними по справі доказами і тому на увагу не заслуговують.

Колегія суддів вважає, що покази потерпілої були логічними, послідовними і об`єктивними і в сукупності з іншими доказами підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні цих злочинів.

Дії його колегія суддів кваліфікує за ч. 3 ст. 153 КК України як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, вчинене щодо малолітньої та за ч. 4 ст. 152 КК України, як зґвалтування, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 153 КК України стосовно малолітньої.

При призначенні покарання колегія суддів враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, позитивні дані про особу ОСОБА_6 , пом`якшуючу його обставину, що раніше він не судимий та обтяжуючу, що злочин він вчинив в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням характеру злочинів та даних про особу підсудного вважає, що йому має бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на тривалий строк.

При цьому остаточне покарання за сукупністю злочинів має бути призначене на строк не більше одинадцяти років позбавлення волі, оскільки відповідно до ухвали ВССУ від 08.04.2014 р. вирок апеляційного суду Черкаської області від 25.09.2013 р. відносно нього, за яким він був засуджений за цими ж статтями КК до остаточного покарання у виді одинадцяти років позбавлення волі, скасований не в зв`язку з м`якістю призначеного покарання, а за наявності процесуальних порушень.

За таких обставин призначення йому більш суворого покарання суперечить вимогам закону.

Тому, з врахуванням всіх обставин по справі колегія суддів остаточне покарання за сукупністю злочинів йому призначає у виді одинадцяти років позбавлення волі.

Оскільки, відповідно до довідки Черкаського СІЗО, ОСОБА_6 затриманий 07.07.2010 р., в СІЗО утримується з 25.07.2010 р. по теперішній час, що при підрахунках складає п`ять років шість місяців і 27 днів, а у відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, тому станом на даний час він відбув покарання одинадцять років один місяць і 26 днів.

За вказаних обставин, в зв`язку із відбуттям зазначеного строку покарання ОСОБА_6 підлягає звільненню із СІЗО.

В решті вирок Смілянського міськрайонного суду в частині відшкодування ОСОБА_6 заподіяної шкоди потерпілій, стягнення з нього судових витрат та вирішення долі речових доказів є законним та обґрунтованим і скасуванню або зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 378 КПК України (1960 р.), колегія суддів,

з а с у д и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у справі задовольнити частково.

Вирок Смілянського міськрайонного суду в частині виправдання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 153 КК України скасувати і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153 та ч. 4 ст. 152 КК України і призначити покарання: за ч. 3 ст. 153 КК України - десять років позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 152 КК України десять років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до відбуття остаточно визначити покарання одинадцять років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення із 07.07.2010 р. по 05.02.2016 р., що у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України становить одинадцять років один місяць і 26 днів і за відбуттям строку покарання з-під варти його звільнити негайно.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу ОСОБА_12 обрати у вигляді підписки про невиїзд.

В решті вирок Смілянського міськрайонного суду від 25.02.2013 р. відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі одного місяця.

Головуючий :

Судді :