Справа № 161/3923/16-к
Провадження № 1-кс/161/1477/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 29 квітня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , представника володільця майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу володільця майна директора Товариства з Обмеженою відповідальністю Експрес-2014 на бездіяльність слідчого СВ Луцького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 , що полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні №0000062 внесеному до ЄРДР 31 березня 2014 року, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.203-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Представник володілця майна ОСОБА_7 звернувся до суду, зазначивши обставини, що відповідно до укладених договорів про оренду нерухомого майна ТзОВ «Експрес-2014», орендує у м. Луцьку нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 (приміщення №8, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ), АДРЕСА_3 (офіс площею 45,7 кв.м.) по АДРЕСА_5 (офіс площею 107,1 кв.м.) та по АДРЕСА_6 (зазначені договори є у матеріалах кримінального провадження).

Також, у кримінальному провадженні на підставі ухвал слідчого судді від 3 квітня та 9 грудня 2014 року про надання дозволу на проведення обшуку у орендованих товариством приміщеннях по АДРЕСА_1 (приміщення АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ), АДРЕСА_3 (офіс площею 45,7 кв.м.), АДРЕСА_6 проведено обшуки під час яких вилучено майно та кошти, копії протоколів обшуку товариству надані не були.

Окрім того, 11 листопада 2015 року на підставі ухвал слідчого судді від 10 листопада 2015 року про надання дозволу на проведення обшуку у орендованих товариством приміщеннях по АДРЕСА_1 (приміщення АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ), АДРЕСА_3 (офіс площею 45,7 кв.м.) по АДРЕСА_5 (офіс площею 107,1 кв.м.) проведено обшуки під час яких вилучено майно та кошти товариства, що підтверджується відповідними протоколами обшуку.

В зв`язку з цими обставинами, 3 лютого 2016 року він, керівник ТзОВ «Експрес-2014» звернувся до слідчого слідчого відділу Луцького відділу поліції ОСОБА_6 з клопотанням повернути вилучені у товариства кошти та матеріальні цінності, але до даного часу офіційної відповіді на нього не отримав.

Проте, зі слів слідчого відомо, що усе вилучене майно та грошові кошти визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст.100 КПК України речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених ст.ст.160-166, 170-174 цього Кодексу, тобто речовий доказ не повертається негайно володільцю коли судом надано доступ до нього або на нього накладено арешт.

Також частиною 5 ст.171 КПК України визначено, вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено, якщо прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна не подано до суду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Станом на 24 березня 2016 року судом арешт на вилучені у товариства грошові кошти та майно не накладено і доступ до них не надано, підозру у кримінальному провадженні нікому не оголошено.

В зв`язку з цими обставинами, представник ТзОВ «Експрес-2014», посилаючись на ст.41 Конституції України, ст.ст.160-166,171,303,304 КПК України, просить суд:

Скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 9 квітня 2014 року, що було вилучене під час проведення огляду приміщень по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 .

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Головного Управління Поліції у Волинській області повернути товариству вилучені, відповідно до протоколів обшуку матеріальні цінності та грошові кошти, які були проведені у нежитлових приміщеннях по АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3 , відповідно до ухвал про надання дозволу на проведення обшуку від 3 квітня 2014 року та 10 листопада 2015 року, по АДРЕСА_5 , відповідно до ухвали про надання дозволу на проведення обшуку від 10 листопада 2015 року та по АДРЕСА_6 , відповідно до ухвали про надання дозволу на проведення обшуку від 9 грудня 2014 року.

В судовому засіданні представник володільця майна ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задоволити зазначені в скарзі вимоги, навівши доводи аналогічно тим, що зазначені в скарзі.

Окрім того, ОСОБА_3 зазначив, що діяльність ТзОВ «Експрес-2014» пов`язана з наданням в оренду комп`ютерів, офісних машин, обробленням даних, наданням інформаційних послуг, а тому тривале утримання майна, понад два роки та не проведення з цим майном слідчих дій суперечить вимогам ст.100 КПК України, перешкоджає зайняттю діяльністю товариства, яке через утримання майна несе майнові збитки.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 пояснив, що зазначене кримінальне провадження в нього перебуває кілька місяців, вилучені під час обшуку речі визнанні речовими доказами, накладено арешт, однак, може їх повернути при звернені до нього директора товариства ОСОБА_7 ..

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки зазначені речі визнані речовими доказами.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та подані докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив наступні обставини та підстави щодо заявленої скарги.

З довідки з Єдиного Державного реєстру Підприємств та Організацій України встановлено, що ТзОВ «Експрес-2014» займається видами діяльності: обробленням даних, розміщенням інформації на веб-вузлах, наданням в оренду комп`ютерів, веб-портали, надання інформаційних послуг (а.с.38).

31 березня 2014 року до ЄРДР під №0000062 внесені відомості, що в прокуратуру міста надійшли матеріали СБК УМВС України у Волинській області щодо розміщення та функціонування у м.Луцьк за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 , підпільних гральних закладів, а саме букмерських контор, щодо яких на даний час діє спеціальна заборона згідно ЗУ Про заборону грального бізнесу в Україні, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.203-2 КК України (а.с.96).
Відповідно до ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 3 квітня 2014 року надано дозвіл на проведення огляду в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , в приміщенні будинку АДРЕСА_7 , відповідно до ухвал слідчого судді від 9 грудня 2014 року в приміщенні будинку АДРЕСА_6 , від 10 листопада 2015 року надано дозвіл на проведення обшуку за зазначеними адресами, з метою відшукання знарядь злочину, документів та предметів, що свідчать про його вчинення, а саме комп`ютерної техніки, відео обладнання за допомогою якого фіксується гра і зберігаються відео файли, квитанції про здійснення ставок, документів та записів, які підтверджують факт зайняття гральним бізнесом та майна, яке було здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а саме - грошей, отриманих від клієнтів за проведення гри, відшукання мобільних телефонів за допомогою яких здійснюється контакт з клієнтами (а.с.).

Згідно протоколів від 3 квітня, 9 грудня 2014 року, 11 листопада 2015 року в ході проведення оглядів та обшуків було виявлено і вилучено грошові кошти та речі, найменування та перелік яких зазначений в протоколах слідчих дій, визнані речовими доказами (а.с.13-17, 21-26, 29-37).

Ухвалою слідчого судді від 9 квітня 2014 року накладено арешт на вилучене під час проведення огляду від 3 квітня 2014 року майно (а.с.75-79 ).

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що нікому з працівників ТзОВ «Експрес-2014» на досудовому слідстві підозра не пред`явлена, майно утримується тривалий час, що не оспорювали учасники кримінального провадження.
В зв`язку з цим, ТзОВ «Експрес-2014» ОСОБА_7 3 лютого 2016 року звернувся до слідчого з заявою про повернення майна, мотивуючи тим, що вилучені кошти та матеріальні цінності є власністю ТзОВ «Експрес-2014» (а.с.4).

Згідно ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення.
Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного, або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено :

-за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

-за ухвалою слідчого судді чи суду , у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

-у випадках передбачених частиною п`ятою статті 171 , частиною шостою статті 173 цього кодексу.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 1, 6 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що слідчий в порядку передбаченому процесуальним законом з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно від 9 грудня 2014 року та 11 листопада 2015 року до слідчого судді не звертався, рішення про арешт майна слідчим суддею не ухвалювалося, а тому речі підлягають негайному повернені володільцю ТзОВ «Експрес-2014» на підставі п. 3 ч.1 ст.169 КПК України.

Згідно ч.1 ст.5 КПК України, процесуальне рішення приймається згідно з положенням КПК України, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що з врахуванням тривалого часу утримування майна під арештом, не проведення з цим майном слідчих дій, та вимог ч.1 ст.174 КПК України, подальше застосування арешту майна, накладеного 9 квітня 2014 року, слід визнати безпідставним, оскільки відпала в цьому потреба.

Крім цього, слідчий суддя враховує, що згідно зміни до ст.203-2 КК України від 18 лютого 2016 року санкція статті не передбачає конфіскацію грального обладнання.

Відповідно до п.1,п.3 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді на дії чи бездіяльність на досудовому розслідуванні може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст.169 ч.1,171,173, 174,303 ч.1 п.1, ст.307 ч.2 п.1,п.3, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.
Скасувати по кримінальному провадженні №0000062 арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 9 квітня 2014 року, що було вилучене під час проведення огляду приміщень по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ Головного Управління Національної поліції у Волинській області капітана поліції ОСОБА_5 передати на відповідальне зберігання до вирішення справи по суті, володільцю майна ТзОВ «Експрес-2014» вилучене по кримінальному провадженні №0000062 майно відповідно до протоколів огляду від 3 квітня 2014 року, протоколів обшуку від 9 грудня 2014 року, 11 листопада 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час

підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1