Справа № 592/3241/16-к
Провадження № 1-кс/592/1312/16
УХВАЛА

про задоволення скарги на постанову про закриття кримінального провадження
04 квітня 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_4 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми скаргу особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Сумського МВ ОСОБА_5 від 18.05.2015 року про закриття кримінального провадження № 0002702, внесеного 03.06.2014 року до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В :

01.04.2016 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою на постанову слідчого СВ Сумського МВ ОСОБА_5 від 18.05.2015 року про закриття кримінального провадження № 0002702, внесеного 03.06.2014 року до ЄРДР, в якій вона зазначила про те, що 03.06.2014 року вона звернулась до Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області з заявою про вчинення ОСОБА_6 , мешканцем АДРЕСА_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а саме: щодо ухилення останнього від виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 коштів у сумі 38160 грн. . 03.06.2014 року відомості за її заявою було внесено до ЄРДР, кримінальне провадження №0002702. Проведення досудового розслідування було доручено слідчому ОСОБА_5 . Наступного дня після внесення відомостей до ЄРДР, а саме: 04.06.2014 року її було викликано на допит в якості потерпілої та було визнано цивільним позивачем по справі. Більше до міліції для проведення слідчих дій її жодного разу не викликали. На її неодноразові вимоги надати інформацію щодо стану проведення розслідування за її заявою вона на протязі вже майже двох років чула від слідчого ОСОБА_5 відмовки, що справа ще розслідується. 10.03.2016 року вона оскаржила бездіяльність слідчого до Сумської місцевої прокуратури. Під час розмови з прокурором ОСОБА_7 , який розглядав її скаргу, їй стало відомо про те, що слідчим ОСОБА_5 ще в травні 2015 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження, однак її про дане рішення повідомлено не було. Після її візиту до прокуратури та Сумського відділу поліції, де вона була на прийомі у керівництва, 30.03.2016 року поштою вона отримала супровідний лист від 24.03.2016 року та копію постанови про закриття кримінального провадження, датовану 18.05.2015 року, якої вбачається, що провадження по справі було закрито, оскільки ОСОБА_6 за даними слідства було сплачено їй частину боргу, а тому на думку слідчого в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. З прийнятим слідчим ОСОБА_5 рішенням про закриття кримінального провадження вона не згодна виходячи з наступного. Так, ст. 382 КК України передбачено відповідальність за умисне невиконання рішення суду, яке набрало законної сили. Як нею вже зазначалось вище, 13.03.2013 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми з ОСОБА_6 на її користь було стягнуто кошти в сумі 38160 грн. 00 коп. , копія рішення суду додається. 07.06.2013 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 зазначених вище коштів, копія постанови додається. Однак ОСОБА_6 рішення суду умисно не виконувалось, а тому вона вимушена була звернутися до правоохоронних органів з заявою про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України. Слід зазначити, що після її звернення до міліції ОСОБА_6 дійсно 14.10.2014 року було сплачено їй 50 грн. 00 коп. (копія квитанції додається) і це, як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, для слідчого стало підставою для закриття справи. Слідчим під час прийняття 18.05.2015 року рішення про закриття кримінального провадження не було враховано, що сплачена ОСОБА_6 сума в 50 грн. є незначною (загальна сума боргу 38160 грн. 00 коп. ) , не враховано й те, що з жовтня 2014 року по 18.05.2015 року (день прийняття рішення про закриття кримінального провадження) ОСОБА_6 борг їй хоча б частинами так і не сплачувався. Викладене вище свідчить про незаконність оскаржуваної постанови від 18.05.2015 року, прийнято її передчасно. Вона хоче зазначити про те, що поведінка ОСОБА_6 свідчить про умисне небажання ним виконувати рішення суду, яке набрало законної сили, що є підставою для притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України. Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена постанова слідчого про закриття кримінального провадження. У відповідністю зі ст. 304 КПК України рішення слідчого, оформлене у формі постанови, може бути оскаржене заявником, потерпілим на протязі 10 днів з дня її отримання. Як нею вже зазначалось, оскаржувана постанова була направлена їй супровідним листом від 24.03.2016 року, отримала її вона 30.03.2016 року, а тому строк оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 18.05.2015 року нею не пропущено. Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 КПК України, вона просила скасувати постанову слідчого СВ Сумського МВ ОСОБА_5 від 18.05.2015 року про закриття кримінального провадження №0002702, внесеного до ЄРДР 03.06.2014 року (вхідний № 12461 від 01.04.2016 року) (а. с. 2, 3) .

Згідно постанові про закриття кримінального провадження від 18.05.2015 року слідчий СВ Сумського МВ, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002702 від 03.06.2014 року, встановив. Згідно вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2011 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та зобов`язано стягнути з останнього на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки в розмірі 38160 грн. , однак до теперішнього часу рішення суду не виконано. В ході проведення розслідування кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_6 частково виплатив встановлену судом суму потерпілій, а тому не можна стверджувати, що ОСОБА_6 умисне не виконує рішення суду. Ураховуючи викладене, керуючись ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановив: 1. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002702 від 03.06.2014 року закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. 2. Відомості про прийняте рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 3. Копію постанови направити зацікавленим особам. 4. Указана постанова може бути оскаржена відповідно до ст. ст. 303. 304 КПК України слідчому судді протягом десяти днів з дня отримання її копії (а. с. 4) .

У відкритому судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 надали пояснення, аналогічні викладеним в скарзі. Вони просили скасувати постанову слідчого СВ Сумського МВ ОСОБА_5 від 18.05.2015 року про закриття кримінального провадження №0002702, внесеного до ЄРДР 03.06.2014 року.

У судове засідання слідчий СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги, у відповідності до положень ч. 3 ст. 306 КПК України. До початку судового засідання матеріали кримінального провадження № 0002702, внесеного 03.06.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчому судді надані не були.

Розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, вислухавши її пояснення, пояснення її представника адвоката ОСОБА_4 , перевіривши додані до скарги документи, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, суд дійшов до наступного висновку.

Із змісту постанови про закриття кримінального провадження від 18.05.2015 року вбачається, що слідчий СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 не проводив будь-які слідчі дії, в тому числі допити свідків, одночасні допити, тимчасові доступи до речей та документів, тощо. Тобто він: - не забезпечив швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура; - не всебічно та неповно дослідив обставини кримінального провадження, не виявив як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, не надав їм належну правову оцінку та не забезпечив прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень; - в межах своєї компетенції не вжив всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила; - не застосував всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування; - не скористався у повному обсязі наданими йому повноваженнями, передбаченими ст. 40 КПК України, щодо проведення слідчих (розшукових) дій тощо.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 21, 303 310, 376, 392, 532, 533 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Сумського МВ ОСОБА_5 від 18.05.2015 року про закриття кримінального провадження №0002702, внесеного до ЄРДР 03.06.2014 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді про задоволення скарги на постанову про закриття кримінального провадження оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1