Провадження 1-кп/168/37/16
Справа № 168/280/16-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2016 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Сереховичі Старовижівського району Волинської області, зареєстрованої і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженої, непрацюючої, має на утриманні неповнолітню дитину, з повною загальною середньою освітою, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки с.Сереховичі Старовижівського району Волинської області, зареєстрованої і проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженої, непрацюючої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з професійно технічною освітою, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
21.04.2016 р. близько 13.00 год. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, за попередньою змовою між собою, перебуваючи в урочищі «Криндерев`я», що знаходиться неподалік с.Сереховичі Старовижівського району, з метою вчинення крадіжки, заїхали гужовою підводою на пасовище в даному урочищі, де шляхом вільного доступу, таємно викрали належне філії «Старовижівська» ТОВ «ВВ Агро» майно вартістю 1770 грн., а саме: одне теля породи «Шароле» вагою 30 кг вартістю 900 грн. та одне теля породи Волинська м`ясна» вагою 29 кг, вартістю 870 грн.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину не визнала, дала показання про те, що разом з ОСОБА_6 їхали гужовою підводою зі с.Сереховичі в напрямку с.Шкроби Старовижівського району. Побачивши двох телят, які знаходились далеко від стада, що випасалось, вони вирішили підвести цих телят до стада. Для цього повантажили їх на підводу, зв`язали одне теля, щоб телята між собою не бились. Щоб відвести телят, їм необхідно було об`їхати канаву, тому вони вирішили для зручності спочатку заїхати до с.Шкроби по їхню родичку, а після того, повертаючись зі села Шкроби, на зворотньому шляху й відвести телят. Однак, їхню гужову підводу наздогнали працівники ТОВ «ВВ Агро». Визнає, що не мала права брати телят, оскільки це чуже майно, але наміру викрадати телят не мала.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину не визнала, дала показання аналогічні показанням ОСОБА_5 . Вважає, що її вини у викраденні немає, оскільки вони хотіли відвести телят до решти стада.

Факт вчинення обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, незважаючи на невизнання вини, підтверджується такими дослідженими судом доказами:

-показаннями в судовому засіданні представника потерпілого ОСОБА_4 про те, що він з працівниками підприємства приїхавши до місця, звідки було викрадено телят, особисто затримав ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , на підводі яких знаходились двоє належних підприємству телят, одне було зв`язане, а інше накрите шубою. Телята знаходились до викрадення на відстані близько 200 м від дороги, а до табуну на відстані 70 метрів. Зазначив, що викрадених телят повернуто, матеріального характеру претензій до обвинувачених не має;

-показаннями свідка ОСОБА_7 , про те, що він, випасаючи худобу, побачив в бінокль, як приблизно за 1-1,5 км від нього невідомі йому особи, вантажать на підводу теля, та поїхали підводою в напрямі с.Шкроби, про що повідомив керівника;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , про те, що його повідомили по телефону про викрадення телят, приїхавши до місця випасання худоби, були затримані ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , на підводі в яких знаходилось двоє телят, одне було зв`язане. Вони їхали в протилежну сторону від стада корів, що випасались, пояснили, що знайшли цих телят і мали намір їх відвести назад коли будуть повертатись зі с.Шкроби;

-витягом з ЄРДР та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно з якими ОСОБА_4 повідомив про викрадення з двох телят, належних ТОВ «ВВ Агро»;

-довідкою ТОВ «ВВ Агро», згідно з якою вартість викрадених телят становить 1770 грн.;

-актом зважування ВРХ, згідно з яким маса викраденого теля породи "Шароле" становить 30 кг, одного теля породи "Волинська м`ясна" становить 29 кг;

-протоколом огляду місця події від 21.04.2016 р., згідно з яким у ході процесуальної дії встановлено, що викрадені телята були виявлені на кінній підводі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , підвода в момент затримання знаходилась на відстані 1-2 км від місця викрадення, на підводі знаходиться сіно і шуба чорного кольору, біля підводи є двоє телят. При цьому підвода була спрямована в напряму с.Шкроби.

Вказані докази узгоджуються між собою і є належними і допустимими.

Доводи обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про те, що вони мали намір відвести телят коли будуть повертатись зі с.Шкроби, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать матеріалам справи адже, в напрямку від с.Сереховичі до с.Шкроби є дорога якою не їхали обвинувачені, а вони рухались в протилежному напрямі, заїхали на пасовище, що свідчить про їх намір вчинити крадіжку, а для того, щоб підвести телят до табору, недоцільно їхати в напрямі с.Шкроби.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто скоєння ними злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а підстав для виправдання обвинувачених немає.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 немає.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 немає.

Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винної, відсутність обтяжуючих покарання обставини, і вважає, що доцільним буде застосування до обвинуваченої покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст. 185 КК.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винної, яка на обліках в психіатра та в нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, її майновий стан, те, що обвинувачена ОСОБА_5 не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, вперше притягається до кримінальної відповідальності, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства та про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням з покладенням на неї обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винної, відсутність обтяжуючих покарання обставини, і вважає, що доцільним буде застосування до обвинуваченої покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст. 185 КК.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винної, яка на обліках в психіатра та в нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, її майновий стан, те, що обвинувачена ОСОБА_6 не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей, вперше притягається до кримінальної відповідальності, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства та про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням з покладенням на неї обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1