Справа № 466/4044/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/288/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загір`я Пустомитівського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Датою закінчення дії ухвали слідчого судді визначено 26 червня 2016 року.
На ухвалу слідчого судді підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід домашній арешт. Вважає, що ухвала підлягає скасуванню в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків слідчого судді, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ні в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу, ні прокурором в судовому засіданні не наведено обставин, на підставі яких вони дійшли висновку про наявність одного чи кількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не обґрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого. Слідчий суддя в порушення вимог ст. 194 КПК України, за відсутності обставин, які свідчать про наявність ризиків та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, без мотивування та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини, ухвалив обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, в порушення вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею не враховано молодий 18-річний вік, міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання де ОСОБА_6 проживає разом із своїми матір`ю, бабусею та дідусем, а також неповнолітньою та трьома малолітніми сестрами, наявність родини й утриманців, оскільки він являється єдиним працездатним членом сім`ї; наявність постійного місця роботи, оскільки працює на присадибній ділянці та в домашньому господарстві своєї сім`ї; його бездоганну репутацію, позитивно характеризується та бере активну участь у догляді малолітніх дітей, поза як мати постійно перебуває на лікуванні; важкий майновий стан; відсутність судимостей; відсутність підозри у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, або розмір доходу який би міг отримати внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто не враховано тієї обставини, що матеріальна шкода фактично відшкодована, шляхом повернення майна, яким незаконно заволоділи.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
17 квітня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001533 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

26 квітня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Судове рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
Своє рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України; наявністю ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих в цьому ж кримінальному провадженні, які є неповнолітніми, перешкоджати кримінальному провадженню.
Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку (з яким погоджується колегія суддів) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, про наявність передбачених п.1, п.4 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків та про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинений із погрозою застосуванням насильства, колегія суддів приходить до висновку, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу (в тому числі домашнього арешту) не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і що за таких умов слідчий суддя відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України підставно не визначив розмір застави.
Строк дії ухвали про тримання під вартою (60 днів) визначений слідчим суддею з дотриманням вимог ст. 197 КПК України.
Доводи підозрюваного про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків слідчого судді, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, недоведеність наявності ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, неврахування судом особи підозрюваного, його сімейного стану колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере, виходячи з наступного.
При розгляді клопотання слідчим суддею враховані передбачені ст.ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а також дотримані вимоги ст. 194 КПК України, в тому числі й щодо встановлення доведеності прокурором обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
На виконання вимог ст. 370 КПК України слідчий суддя, не обмежуючись переліком законодавчих підстав застосування запобіжного заходу, встановив їх наявність і в судовому рішенні навів доводи, з яких вважає їх обґрунтованими.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178, ч.4 ст. 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Дані про особу підозрюваного, його сімейний стан, на які покликається підозрюваний, з врахуванням обставин кримінального правопорушення та наявних доказів про його вчинення підозрюваним не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.
Викладені в ухвалі висновки слідчого судді не суперечать правовим позиціям, висловленим у рішеннях Європейського суду з прав людини, на які покликається апелянт.
Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.
Разом з тим ухвала слідчого судді підлягає уточненню.

В судовому рішенні закінченням строку дії ухвали визначено 26 червня 2016 року, що не ґрунтується на нормах закону.

Відповідно до ч.4 ст. 196, ч.1, ч.2 ст. 197 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання.

За змістом ч.5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків тримання під вартою береться до уваги той день, від якого починається строк.

Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 затриманий 25 квітня 2016 року.

Тому строк дії ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_6 (60 днів) слід обчислювати з 26 квітня 2016 року і датою закінчення дії ухвали (з врахуванням того дня, від якого починається строк) визначити 24 червня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Датою закінчення дії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити 24 червня 2016 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Головуючий:

Судді: