Справа № 164/301/16-к Провадження № 11-кп/773/198/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника Маневицької ВК № 42 ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 02 лютого 2016 року про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
Вироком місцевого суду Новозаводського району міста Чернігова від 06 березня 2002 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України, та на підставі ст. 70 КК України (в ред. 2001 року) шляхом часткового складання призначених покарань призначено остаточне покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі без конфіскації усього особистого майна. Строк відбуття покарання визначено обчислювати з 16 жовтня 2001 року. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 16 травня 2002 року вказаний вирок залишено без змін із виключенням з мотивувальної та резолютивної частин вказівки про призначення покарання без конфіскації усього особистого майна та з мотивувальної частини визнання заподіяної ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шкоди злочином.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 листопада 2009 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком місцевого суду Новозаводського району міста Чернігова від 06 березня 2002 року та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання визначено обчислювати з 11 вересня 2009 року.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 серпня 2010 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України, та призначено покарання у виді 1 (одного) року 8 (восьми) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 листопада 2009 року остаточно призначено до відбуття покарання у виді 4 (чотирьох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання визначено обчислювати з 20 квітня 2010 року.

Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 лютого 2014 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 серпня 2010 року та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 11 (одинадцяти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання визначено обчислювати з 15 листопада 2013 року.

Засуджений звернувся до Маневицького районного суду Волинської області із клопотанням про зарахування йому судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII.
Ухвалою суду першої інстанції клопотання ОСОБА_8 задоволено та зараховано останньому у строк покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 лютого 2014 року строк попереднього ув`язнення з 28 листопада 2013 року по 22 березня 2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений оскаржує рішення суду з мотивів його незаконності. Вказує на те, що судом першої інстанції не зараховано у строк покарання увесь строк його попереднього ув`язнення, тому просить ухвалу суду скасувати та зарахувати йому увесь строк попереднього ув`язнення.
Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора та представника виправної колонії, які підтримали апеляцію частково, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України та Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно пункту 2 Прикінцевих положень вищевказаного Закону цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження в апеляційному порядку встановлено, що судом першої інстанції при розгляді клопотання засудженого не дотримано вимог кримінального процесуального законодавства щодо зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду та на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання, тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження, перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» регламентовано, що попереднє ув`язнення застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

В силу правових позицій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 січня 2016 року № 22320/0/416 попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Згідно ч. 1 ст. 401 КПК України (в ред. 1960 року) у разі подачі апеляцій, касаційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи відповідно апеляційною чи касаційною інстанцією, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвалою суду ОСОБА_8 зараховано у строк покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 лютого 2014 року строк попереднього ув`язнення з 28 листопада 2013 року по 22 березня 2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з вироку місцевого суду Новозаводського району міста Чернігова від 06 березня 2002 року, строк відбуття покарання засудженому визначено обчислювати з 16 жовтня 2001 року. Згідно ухвали Апеляційного суду Чернігівської області вирок набрав законної сили 16 травня 2002 року.

Матеріалами особової справи стверджується, що постановою прокурора Сумської області від 25 червня 2008 року ОСОБА_8 , засудженого вироком місцевого суду Новозаводського району міста Чернігова від 06 березня 2002 року, переведено із Сумської ВК (116) ДДУПВП Сумської області до Сумського слідчого ізолятора ДДУПВП Сумської області строком на два місяці для проведення необхідних слідчих дій.

Як ствердив у судовому засіданні представник виправної колонії, засуджений був переведений до слідчого ізолятора 26 червня 2008 року.

За вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 листопада 2009 року строк відбуття засудженому визначено обчислювати з 11 вересня 2009 року.

Постановою прокурора Сумської області від 24 березня 2010 року ОСОБА_8 , засудженого вироками місцевого суду Новозаводського району міста Чернігова від 06 березня 2002 року та Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 листопада 2009 року, переведено із Харківської ВК (25) ДДУПВП Харківської області до Сумського слідчого ізолятора ДДУПВП Сумської області строком на два місяці для проведення необхідних слідчих дій.

Під час апеляційного розгляду провадження представник виправної колонії підтвердив переведення засудженого до слідчого ізолятора 17 квітня 2010 року.

З матеріалів особової справи вбачається, що постановою Зарічного районного суду Сумської області від 23 квітня 2010 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 листопада 2013 року до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 лютого 2014 року щодо ОСОБА_8 в силу розпорядження набрав законної сили 22 березня 2014 року.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що судом неправильно визначено строки попереднього ув`язнення, які підлягають зарахуванню у строк покарання останньому.
З огляду на наведені обставини апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає зміні із зарахуванням засудженому ОСОБА_8 у строк покарання строку попереднього ув`язнення з 16 жовтня 2001 року до 16 травня 2002 року включно, з 26 червня 2008 року до 12 січня 2010 року включно, з 17 квітня 2010 року до 06 вересня 2010 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Про зарахування таких строків попереднього ув`язнення наполягали під час апеляційного розгляду провадження як прокурор, так і представник виправної колонії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 539 КПК України, апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 02 лютого 2016 року про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання ОСОБА_8 змінити.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16 жовтня 2001 року до 16 травня 2002 року включно, з 26 червня 2008 року до 12 січня 2010 року включно, з 17 квітня 2010 року до 06 вересня 2010 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії шляхом подачі касаційних скарг.
Головуючий

Судді