В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2016 Справа №607/1011/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003543 від 04 грудня 2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, на утриманні неповнолітні діти: ОСОБА_4 , 2003 р.н., ОСОБА_5 , 1997 р.н.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тернополя, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2015 року близько 18:00 години, інспектор Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , перебуваючи у складі групи швидкого реагування під позивним номером «101» Тернопільського Відділу Поліції, прибув за вказівкою чергового ТВП ГУНП на повідомлення про бійку у барі «Тернове поле», що за адресою м. Тернопіль, вул. Живова, 6.

ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні вказаного закладу у форменому одязі, виконуючи покладені на нього функціональні обов`язки, намагався відібрати у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 пояснення з приводу обставин події.

В цей час у ОСОБА_3 , якому на той момент було відомо, що ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу, та усвідомлюючи, що ОСОБА_8 перебуває при виконанні службових обов`язків, виник умисел, спрямований на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 04 грудня 2015 року, близько 18:00 години, перебуваючи поблизу бару «Тернове поле», що по вул. Живова, 6 у м. Тернополі, під час словесного конфлікту між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , ОСОБА_3 схопив ОСОБА_8 обома руками таким чином, що обидві руки останнього, а саме області плечей були приведені до тулуба та почав стискати з метою спричинення фізичного болю, та утримував не даючи змоги ОСОБА_8 вивільнитися від утиску. В цей момент ОСОБА_6 , наніс один удар низом взуття правої ноги в колінний суглоб лівої ноги ОСОБА_8 , внаслідок чого останній, відчувши сильний фізичний біль та втративши рівновагу, впав на землю. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи дії, об`єднані одним злочинним умислом, наніс кілька ударів кулаками обох рук в область потиличної ділянки голови ОСОБА_8 , який лежав на поверхні землі, внаслідок чого спричинив фізичний біль останньому.

В цей час у ОСОБА_6 , якому на той момент було відомо, що ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу, та усвідомлюючи, що ОСОБА_8 перебуває при виконанні службових обов`язків, виник умисел, спрямований на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 04 грудня 2015 року, близько 18:00 години, перебуваючи поблизу бару «Тернове поле», що по вул. Живова, 6 у м.Тернополі, під час словесного конфлікту між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 наніс один удар низом взуття правої ноги в колінний суглоб лівої ноги ОСОБА_8 , внаслідок чого останній, відчувши сильний фізичний біль та втративши рівновагу, впав на землю. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи дії, об`єднані одним злочинним умислом, наніс кілька ударів кулаками обох рук в область потиличної ділянки голови ОСОБА_8 , який лежав на поверхні землі, та заподіяв йому фізичний біль.

В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свої дії, об`єднані одним злочинним умислом, схопив ОСОБА_8 , який лежав на землі, правою рукою за каблук туфлі лівої вже травмованої ноги, а лівою за носок цієї ж туфлі, та прокрутив ногу всередину під градусом близьким до 90 градусів.

Внаслідок своїх дій ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_8 травму лівого колінного суглоба у вигляді розриву передньої схрещеної зв`язки з крововиливом у порожнину суглоба (гемартроз ), яка належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті діяння визнав в повному обсязі.

По суті провадження повідомив, що 04 грудня 2015 року, близько 18:00 години, перебуваючи поблизу бару «Тернове поле», що по вул. Живова, 6 у м. Тернополі, виник словесний конфлікт між ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , який був працівником правоохоронного органу при виконанні службових обовязків. Під час конфлікту він схопив ОСОБА_8 обома руками таким чином, що обидві руки останнього, а саме області плечей були приведені до тулуба та почав стискати та утримував не даючи змоги потерпілому вивільнитися від утиску. В цей момент ОСОБА_6 , наніс один удар низом взуття правої ноги в колінний суглоб лівої ноги ОСОБА_8 , внаслідок чого останній втративши рівновагу, впав на землю. Після цього він наніс кілька ударів кулаками обох рук в область потиличної ділянки голови ОСОБА_8 , який лежав на поверхні землі, внаслідок чого спричинив фізичний біль останньому. Про скоєне шкодує, обіцяє що в майбутньому такого не повториться.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого йому правопорушенні визнав в повному обсязі.

По суті провадження повідомив, що 04 грудня 2015 року, близько 18:00 години, перебуваючи поблизу бару «Тернове поле», що по вул. Живова, 6 у м. Тернополі, під час словесного конфлікту який відбувався між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , який був працівником правоохоронного органу при виконанні службових обов`язків, наніс останньому один удар низом взуття правої ноги в колінний суглоб лівої ноги потерпілого. Внаслідок удару ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав на землю. Після цього ОСОБА_3 , наніс кілька ударів кулаками обох рук в область потиличної ділянки голови ОСОБА_8 , який лежав на землі. Тоді він схопив ОСОБА_8 , який лежав на землі, правою рукою за каблук туфлі лівої ноги, а лівою за носок цієї ж туфлі, та прокрутив ногу всередину під градусом близьким до 90 градусів. Про скоєне щиро розкаюється, стверджує, що зробив належні висновки із вчиненого, повністю відшкодував заподіяну шкоду потерпілому та примирився з ним.

Потерпілий ОСОБА_8 суду повідомив, що 04 грудня 2015 року близько 18:00 години, він як інспектор Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, перебуваючи у складі групи швидкого реагування під позивним номером «101» Тернопільського Відділу Поліції, прибув за вказівкою чергового ТВП ГУНП на повідомлення про бійку у барі «Тернове поле», що за адресою м. Тернопіль, вул. Живова. Коли вони прибули на місце, між ним та обвинуваченими виник словесний конфлікт. Під час суперечки, ОСОБА_3 схопив його обома руками таким чином знерухомивши його та утримував не даючи змоги ОСОБА_8 вивільнитися від утиску. В цей момент ОСОБА_6 , наніс один удар ногою в колінний суглоб лівої ноги ОСОБА_8 . Внаслідок удару він впав на земню. Після цього ОСОБА_3 , наніс кілька ударів кулаками обох рук в область його голови. Тоді, ОСОБА_6 схопив його та прокрутив його ногу в середину, в наслідок чого він отримав травму розрив зв`язки. Претензій до обвинувачених немає. На його думку, ОСОБА_3 слід покарати відповідно до вимог закону. Щодо міри покарання ОСОБА_6 просить суд його суворо не карати, оскільки останній відшкодував йому заподіяну шкоду, попросив вибачення, внаслідок чого вони примирилися.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачені та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за:

- ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків..
А також, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за:

- ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, те, що він раніше не судимий, конкретні обставини справи. Обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд також не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі з призначенням строку наближеного до мінімального.

При цьому, суд враховує обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 щире каяття, особу обвинуваченого, а саме те, що він позитивно характеризується за місцем проживання (характеристика видана ПП «Наш дім» від 18.12.2015 року), має на утриманні непрацездатних батьків (довідка № 4085 від 18.12.2015 року), відомості про стан здоров`я обвинуваченого (довідка № 4847 від 22.12.2015 року видана Тернопільським обласним наркологічним диспансером та довідка № 03-7/5755 від 22.12.2015 року), а тому вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням.

Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, його слід зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, те, що він раніше не судимий, конкретні обставини справи. Обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд також не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з призначенням мінімального строку.

При цьому, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, а саме те, що він позитивно характеризується за місцем проживання (характеристика видана ТзОВ «Коменерго-Тернопіль - 3»), являється пенсіонером за віком (пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 16.10.2013 року), відомості про стан здоров`я обвинуваченого (довідка № 4846/1 від 22.12.2015 року видана Тернопільським обласним наркологічним диспансером та довідка № 03-7/5756 від 22.12.2015 року), позицію потерпілого, який просить суд суворо не карати обвинуваченого, а тому вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням.

Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 , а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_6 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, його слід зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_6 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1