Провадження №11-кп/772/1281/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянув «17» листопада 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000645 від 22 травня 2014 року; № 0003564 від 21 травня 2014 року; № 0002336 від 29 червня 2013 року; № 0002650 від 20 червня 2013 року; № 0003269 від 09 жовтня 2013 року відносно:
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Рівне, громадянина України,
раніше судимого:
-26.03.2002 року Борщевським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
-10.06.2002 року Борщевським районним судом Тернопільської області до 3 років позбавлення волі;
-04.05.2006 року Борщевським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 років позбавлення волі;
-08.08.2006 року Борщевським районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 309, ч.ч.1,2,4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-28.11.2007 року звільненого з місць позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію»;
-17.10.2008 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
-26.02.2013 року звільненого з місць позбавлення волі в зв`язку з відбуттям покарання,
У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.ч.2,3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 , апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.07.2016 року, -
В с т а н о в и в :
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.07.2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 19, ч.2,ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання :
-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 років обмеження волі;
-за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 5 років 8 місяців 12 днів позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років 8 місяців 12 днів позбавлення волі.
Згідно вимог ст. 72 КК України ОСОБА_6 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 19 серпня 2013 року по 14 листопада 2013 року з 02 грудня 2013 року по 05 травня 2014 року з 21 травня 2014 року по 28 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заставу в сумі 40 000 гривень внесену ОСОБА_9 05 травня 2014 року обернуто в дохід держави.
Стягнуто на користь держави витрати за проведення експертних досліджень та експертиз з ОСОБА_6 в сумі 2 753 грн. 30 коп.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 05 червня 2013 року, в період часу з 09 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., перебуваючи в квартирі ОСОБА_10 , що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , де він проживав протягом березня та квітня 2013 року. Знаючи про те, що у серванті є золоті прикраси, належні ОСОБА_10 , у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне, таємне викрадення золотих прикрас.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою легкої наживи та з корисливих спонукань ОСОБА_6 , скориставшись тим, що в квартирі відсутні інші мешканці, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку золотих виробів, належних ОСОБА_10 на загальну суму 6 1440 гривень.
28 червня 2013 року о 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні квартири ОСОБА_11 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, переслідуючи мету легкої наживи з корисливих спонукань, діючи повторно, умисно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, із приміщення квартири викрав майно належне ОСОБА_11 на загальну суму 14 463 грн. Після чого ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
18 липня 2013 року о 03 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, з корисливих спонукань, діючи повторно, ввівши в оману ОСОБА_12 , щодо добросовісності своїх намірів, під приводом тимчасового користування за умови обов`язкового повернення, отримав від останнього належний йому мобільний телефон марки«SamsungGalaxy №9300» . Після чого, не маючи на меті виконання взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_6 розпорядився мобільним телефоном, вартістю 1 376 грн. 20 коп. на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди.
18 липня 2013 року о 03 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, діючи повторно, підбурюваний жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з поверхні столу розташованого в приміщенні кімнати вчинив крадіжку мобільного телефону марки «NokiaS6800» належного ОСОБА_13 . Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 198 грн. 56 коп.
В період часу з 04 по 07 серпня 2013 року ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, діючи повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, шляхом зламу захисної решітки вікна, проник до приміщення сараю розташованого біля будинку АДРЕСА_4 , звідки умисно, повторно, таємно, вчинив крадіжку майна належного ОСОБА_14 на загальну суму 2 000 гривень. Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
19 травня 2014 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_5 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, шляхом відкриття вікна, проник до приміщення будинку, який належить на праві власності ОСОБА_15 , звіди викрав майно належне останній на загальну суму 2 796 грн. 50 коп.
21 травня 2014 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи повторно, таємно, за допомогою завчасно підготовленого знаряддя, а саме круглих плоскогубців, витяг цвяхи , які фіксували скло у вікні проник о приміщення будинку звідки намагався викрасти майно належне потерпілій ОСОБА_16 , склавши яке на стіл біля виході з кімнати. Після чого ОСОБА_6 заснув в приміщені будинку, та не зміг довести свій злочин до кінця, так як був затриманий ОСОБА_17 в приміщенні будинку з підготовленим для викрадення майном. Своїми діями ОСОБА_6 намагався завдати потерпілій ОСОБА_16 матеріально шкоди на суму 2 000 гривень.
Заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі ставить питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 28.07.2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 190 КК України до 3 років обмеження волі; за ч 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі.
В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій зазначив про призначення йому несправедливої міри покарання.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора про незаконність вироку суду щодо ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення .
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ч.1 ст.348 КПК України, після оголошення обвинувачення головуючий роз`яснював обвинуваченому його суть і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.
Відповідно до ч.1 ст.349 КПК України - після виконання дій, передбачених ст.348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження.
Частиною третьою ст.349 КПК України передбачено право суду, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.
Вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції під час судового провадження порушені не були.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглядалось відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також судом роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_18 та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному дав в суді першої інстанції детальні пояснення.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 учасниками процесу не оспорюється.
Згідно вимог ч. 1 ст. 65 КК України, - суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст. 53 КК України; відповідно до положення Загальної частини КК; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 К України обчислення строків покарання у днях допускається лише при заміні або складанні покарань, тобто при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів і сукупністю вироків, та у разі зарахування попереднього ув`язнення у порядку застосування ч. 5 ст. 72 КК України.
Суд першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальне покарання за ч. 3 ст. 185 КК України призначив у виді 5 років 8 місяців 12 днів позбавлення волі.
В подальшому призначаючи покарання за сукупність злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд призначив ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 5 років 8 місяців 12 днів позбавлення волі, що суперечить загальним засадам призначення кримінального покарання відповідно до ч. 1 ст. 65 та ст. 73 КК України
Як вірно зазначив прокурор в своїй апеляційній скарзі, неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до вимог ст. 413 КПК України являється підставою для зміни вироку при розгляді провадження в суді апеляційної інстанції.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зазначає про призначення несправедливої міри покарання і висловив бажання бути присутнім в судовому засіданні.
Разом з тим в судове засідання обвинувачений не з`явився, причину неявки суду не повідомив, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, а обвинувачений не повідомив про поважні причини свого неприбуття, апеляційний суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження у відсутність обвинуваченого ОСОБА_6 .
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, і вірно дійшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в ізоляції від суспільства.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 413, 419 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 , - задовольнити.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.07.2016 року щодо ОСОБА_6 - змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України вважати ОСОБА_6 засудженим до остаточної міри покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , у вигляді 5 років 8 місяців позбавлення волі.
В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до касаційної інстанції на протязі трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: