Справа № 361/4699/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1479/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 15 30.11.2016

УХВАЛА
Іменем України
30 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0004512 від 04.12.2015 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород, Кіровоградської області, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, повернуто прокурору Броварської місцевої прокуратури Київської області для усунення порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції мотивував тим, що органом досудового розслідування, в направленому обвинувальному акті, не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального правопорушення (об`єктивна сторона кримінального правопорушення), а саме, не вказано точного часу та конкретного місця вчинення кримінального правопорушення, а також конкретного способу його вчинення. Також, у тексті обвинувачення зазначено, що ОСОБА_8 проникаючи до будинку 02.12.2015 року, діяв разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими особами. В подальшому, 03.12.2015 року він вже надавав незаконні вказівки невстановленим особам. Однак, роль ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, конкретно не зазначена, а саме чи брав він участь безпосередньо у виконанні об`єктивної сторони кримінального правопорушення, чи є співучасником чи виступав в ролі пособника чи організатора.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 341, 315 КПК України.

Свої вимоги мотивує тим, що міськрайонний суд не проводивши судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі перейшов до обговорення питань, які не є предметом підготовчого судового засідання. Зокрема, суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень та надав оцінку юридичній кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 та обставинам, пов`язаним із подією кримінального правопорушення (час, місце, спосіб вчинення злочину). Окрім того, посилання суду першої інстанції на порушення права на захист обвинуваченого у зв`язку із неконкретністю висунутого обвинувачення не тільки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, але й у зв`язку з винесенням незаконної ухвали прямо суперечить положенню ч.1 ст.2 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.2 ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Нормами кримінального процесуального законодавства, зокрема п.5 ч.2 ст.291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони.

При складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було.

Як вбачається з обвинувального акту, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, не містять конкретних посилань.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що органом досудового розслідування, в направленому обвинувальному акті, не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального правопорушення (об`єктивна сторона кримінального правопорушення), а саме, не вказано точного часу та конкретного місця вчинення злочину, а також конкретного способу його вчинення. Обвинуваченому інкримінується вчинення 5 епізодів злочинної діяльності, вчинених 02.12.2015 року, однак як вбачається з обвинувального акту, останні три епізоди не містять вказівки на точний час їх вчинення. В епізодах за 03.12.2015 року не вказано конкретне та точне місце вчинення кримінального правопорушення, а в останньому епізоді не вказано конкретного часу вчинення.

Крім того, як зазначено у тексті обвинувачення, ОСОБА_8 проникаючи до будинку 02.12.2015 року, діяв разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими особами. В подальшому, 03.12.2015 року він вже надавав незаконні вказівки невстановленим особам. Попри це, обвинувальний акт, який складений слідчим і затверджений прокурором, не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, оскільки роль ОСОБА_8 у вчиненні злочину, відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, конкретно не зазначена, а саме чи брав він участь безпосередньо у виконанні об`єктивної сторони кримінального правопорушення, чи є співучасником чи виступав в ролі пособника чи організатора.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за №0004512 від 04.12.2015 року, відносно ОСОБА_8 повернуто прокурору для усунення порушень вимог КПК України - залишити без змін.

Головуючий:

Судді :