Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1230/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2016 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000239 від 25.03.2016 року та надійшло з Коростенської місцевої прокуратури 16.05.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Сімферополь, АРК, українки, громадянки

України, з середньою освітою, розлученої, миючої 2-х неповно-

літніх дітей, 2003 та 2007 років народження, щодо яких

позбавлена батьківських прав, не працюючої, потерпілої від

наслідків Чорнобильської катастрофи, жительки

АДРЕСА_1 , раніше неодноразово

судимої Овруцьким районним судом Житомирської області,

останній раз:

- 16.12.2014 року за ст.185 ч. 1 КК України на 200 годин громадсь-

ких робіт, судимість не погашена, у вчиненні кримінального

правопорушення,передбаченого

ст. 185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
що 23 березня 2016 року, близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_5 в с. Красилівка Овруцького району Житомирської області, діючи повторно, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), з корисливих спонукань, скориставшись тимчасовою відсутністю господаря, шляхом вільного доступу, із-за ікони, що висіла на стіні житлової кімнати, таємно викрала належні останньому грошові кошти в сумі 1600 грн., чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні, як обвинувачена ОСОБА_4 в пред`явленому їй обвинуваченні винною себе визнала повністю і пояснила, що 23.03.2016 року, близько 11 години 30 хвилин, вона приїхала в с. Красилівка Овруцького району до своєї знайомої ОСОБА_6 . Оскільки ОСОБА_7 в той час була зайнята роботою по господарству то вона вирішили піти до її сусіда - ОСОБА_8 , якого також знала. У ОСОБА_9 , вони певний час спілкувалися. Потім прийшла ОСОБА_7 та вони сіли разом за стіл обідати. Через деякий час ОСОБА_9 вийшов на вулицю, але перед цим вона бачила, де він ховав гроші, тобто за іконами. Вона вирішила їх вкрасти, але ОСОБА_7 про це, вона нічого не говорила. Вона пішла до іншої кімнати та ставши на стілець дістала із-за ікон конверт та витягнувши з нього частину грошей, поклала собі в кишеню, а конверт поклала на місце. Вийшовши з кімнати, вона дала ОСОБА_7 200 грн. та попросила, щоб вона нікому не розповідала, про ці гроші. Після цього вони разом вийшли на вулицю та пішли до ОСОБА_7 додому, а побувши в ОСОБА_7 декілька хвилин, вона сказала що їй треба їхати додому та пішла на автобусну зупинку. Сівши в автобус, вона перерахувала гроші, їх було 1200-1300 грн. точно зараз сказати не може. Приїхавши в м. Овруч, вона в магазині «Піраміда», придбала жіночу сумку, за 300-400 грн., а в магазині одягу „Візит, що знаходиться біля «Київського універсаму», вона придбала куртку за 300-400 грн. та намисто, біля 100 грн. Решту грошей вона витратила на власні потреби. Жіночу сумочку, в неї вилучили працівники поліції, а куртку та намисто вона в когось залишила, коли ночувала., але в кого вже не пам`ятає.

Вину в скоєному визнає повністю, у вчиненому кається, просить суворо не карати.

Крім визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її винуватість підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в березні цього року він продав свій автомобіль. Гроші за нього в конверті лежали за образами, коли він давав здачу то діставав звідти і обвинувачена бачила. Ще там були і долари, але вони залишилися. Він пішов закривати гараж, а обвинувачена тим часом взяла із-за ікон 1600 грн. Ввечері він виявив їх відсутність. 200 грн. йому повернули, а решту 1400 грн. вона пообіцяла, що поверне, як влаштується на роботу. Зараз претензій до обвинуваченої немає. Просить суворо її не карати, не позбавляти волі.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, допиту свідків.

Винуватість обвинуваченої підтверджується також зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- з протоколу огляду місця події від 25.03.2016 року та фото таблиці до нього видно, що місцем події є домогосподарство ОСОБА_5 , що в с. Красилівка, Овруцького району, де ОСОБА_4 вкрала 1600 грн.;

- з протоколу огляду місця події від 28.03.2016 року та фото таблиці до нього видно, що місцем події є кабінет оперативного пункту поліції с. Словечне, Овруцького району по вулиці Київській,3, де знаходилась затримана ОСОБА_4 в якої було вилучено жіночу сумочку, придбану за вкрадені гроші у ОСОБА_5 ;

- з протоколу проведення слідчого експерименту від 05.05.2016 року за участі потерпілого і обвинуваченої ОСОБА_4 та фото таблиці до нього видно, що остання розказала та показала на місці, як і де вона вчиняла крадіжку грошей в сумі 1600 грн.;

- з постанови про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 28.04. 2016 року видно, що грошові кошти в сумі 200 грн. визнано речовим доказом та повернуто під розписку власнику ОСОБА_5 , жіночу сумочку визнано речовим доказом та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області;

- з розписки потерпілого ОСОБА_5 від 25.03.2016 року видно, що останній отримав від працівників поліції грошові кошти в сумі 200грн;

- з квитанції № 347 від 27.04.2016 року видно, що сержант поліції ОСОБА_10 отримав від слідчого СВ капітана поліції ОСОБА_11 жіночу сумочку;

- з вимоги ІЦ від 07.04. 2016 року видно, що ОСОБА_4 неодноразово судима, останній раз 16.12.2014 року;

- з довідки КВІ № 907 від 14.04.2016 року видно, що ОСОБА_4 знята з обліку по відбуттю покарання станом на 21.04.2016 року;

- з характеристики, виданої сільським головою за № 97 від 11.04.2016 року, видно що ОСОБА_4 край негативно характеризується.

ЇЇ винуватість підтверджується й іншими матеріалами кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує її дії за ст. 185 ч.2 КК України, як умисні дії, виражені в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що помякшують та обтяжуть її покарання.

Обставиною, що помякшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є її щире каяття Обставин, що обтяжують її покарання, судом не встановлено.

Судом також береться до уваги і те, що обвинувачена досить молода жінка, раніше вже неодноразово судима за подібні злочини, і маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість, належних висновків з цього для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, скоїла повторне кримінальне правопорушення середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується негативно, як така, що зловживає спиртними напоями, схильна до крадіжок та адмінправопорушень, розлучена, має 2-х неповнолітнії дітей 2003 та 2007 років народження, щодо яких позбавлена батьківських прав, не працює, на профілактичному обліку в лікарів: нарколога та психіатра не перебуває, є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи та думка потерпілого який просять суворо її не карати та не позбавляти волі.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 ще можливе без ізоляції від суспільства та обирає їй покарання в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України з одночасним застосуванням ст. ст.75,76 КК України.

В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 завдана матеріальна шкода на суму 1600 грн. та відшкодована в сумі 200 грн.

Речові докази грошові кошти , номіналом 200 грн., передані під розписку власнику ОСОБА_5 ; жіноча сумка, передана на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 394, 395, 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити їй покарання за цим законом 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши 1 (один) рік іспитового строку, якщо протягом цього строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обовязки, передбачені п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично, протягом іспитового строку зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченій до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речові докази: - грошові кошти , номіналом 200 грн., що передані під розписку власнику ОСОБА_5 , залишити останньому;

- жіночу сумку, що передана на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, звернути в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд протягом 30 днів з моменту його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченій та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1