Справа № 1-36/12
Провадження №1/227/104/12
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

28.03.2012 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого (ї) судді Войнаревич М. Г.

при секретарі Коломієць В. О.,

за участю прокурора Шемети І.П.

захисника - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, не одруженого, уродженеця з/р Баучанський Амбасарського району Цілиноградськогої області Казахстан, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, в силу ст. 89 КК України не судимого, -

по ст. 15 ч.2, ст. -115 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

7 листопада 2011 року близько 11:00 год. на присадибній ділянці домогосподарства по вул. Леніна, 75 в с. Порик Хмільницького району, ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, з метою позбавлення життя ОСОБА_3, умисно наніс їй удар металевою монтировкою в життєво важливий орган людини - голову, від якого остання втративши рівновагу впала. ОСОБА_2, продовжуючи свої злочинні дії, для впевненості настання смерті ОСОБА_3, наніс їй декілька ударів металевою монтировкою по голові та по тулубу, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для настання смерті, однак яка не настала з причин, що не залежали від його волі. В результаті вказаних дій ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_3 згідно висновку експерта № 435 від 19.01.2012 року тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, пояснив суду, що 06.11.2011 року він з дому взяв мішок цукру, який продав односельчанину за 100 грн., за які придбав горілки та закуску. Матері він сказав, що спиртне придбав за кошти від зданого металобрухту. Протягом дня та вечора він вживав спиртне. Коли заснув він не пам'ятає. Зранку 07.11.2011 року він пішов до магазину де придбав 1,25 л. пива Арсенал. Вживаючи по дорозі додому пиво, він зустрів знайомого Мусевича, який запропонував йому поїхати на став ловити рибу. Він погодився та пішов додому. Прийшовши додому, він випив 200 грам горілки, допив пиво, яке щойно купив в магазині, взяв рибацькі чоботи та пішов в напрямку ставка. По дорозі до ставка він зустрів свого односельчанина, якому 06.11.2011 року продав за 100 грн. мішок цукру. Вказаний чоловік повідомив, що його мати ОСОБА_4П забрала мішок цукру, який той купив в нього та сказав щоб він повернув назад 100 гривень. Повертати йому було нічого, оскільки усі гроші він пропив. Він сильно розсердився на свою матір та зайшовши на подвір'я свого домогосподарства відразу почав лаяти та обзивати нецензурними словами матір. Підійшовши до вхідних дверей він побачив, що вони закриті з середини. Це ще більше його розлютило і він, взявши в сараї металеву монтировку, почав нею бити в будинку вікна. В цей час з будинку вибігла його мати. Побачивши відкритими вхідні двері, він зайшов до будинку та від люті розвалив грубу. Далі він, тримаючи в руці монтировку, вийшов з будинку та побачив на межі свого городу двох жінок: ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які між собою розмовляли. Помітивши його, ОСОБА_3 почала до нього кричати, що він робить, навіщо він повибивав в будинку вікна та як він буде з матір'ю зимувати. При цьому вона обзивала його алкоголіком та інщими образливими словами. Він крикнув в їхню сторону щоб його не чіпали, але ОСОБА_3 продовжила обзивати його. Слова останньої його дуже розізлили і він вирішив її провчити. Тримаючи в правій руці металеву монтировку він побіг до вищезазначених жінок. ОСОБА_3 почала тікати від нього та коли пробігла близько 10-15 метрів він її наздогнав. ОСОБА_5 залишилась стояти на місці. Наздогнавши ОСОБА_3 він відразу з розмаху вдарив її металевою монтировкою по голові. Від удару ОСОБА_3 впала на землю, а він продовжив наносити їй удари монтировкою по голові та інших частинах тіла. Він не чув щоб ОСОБА_3 кричала. Скільки наніс ударів він не памятає, але не менше трьох. Коли остання не подавала ніяких ознак життя він відійшов від неї та з монтировкою в руці пішов до свого будинку, яку викинув неподалік від своїх вхідних дверей. Наміру позбавляти життя ОСОБА_3 І В. він не мав. Щоб був тверезий, то такого би не накоїв. Жалкує, що так трапилось та щиро розкаюється у вчиненому. Цивільний позов визнає частково. Щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди, то визнає їх повністю. Завдану моральну шкоду визнає частково в сумі 50000 грн.

Законний представник потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_6 суду показав, що в с. Порик Хмільницького району проживає разом із матірю ОСОБА_3 та по сусідстві з ними проживає сім'я ОСОБА_4 - мати ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 Останній протягом тривалого часу ніде не працює, зловживає спиртними напоями, живе за рахунок пенсії своєї матері. 07.11.2011 року близько 8.00 год. він у справах пішов до центру с. Порик Хмільницького району. Близько 11:00 год. на його мобільний телефон зателефонувала сусідка та повідомила, що ОСОБА_2 побив його матір. Він відразу пішов до себе додому. В веранді будинку ОСОБА_5 він побачив свою матір, обличчя якої було все в крові. Його мати була при свідомості та повідомила йому, що її побив ОСОБА_2, а також те, що він бив її металевим предметом схожим на лом. Йому відомо, що ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння поводить себе дуже агресивно. Заявлений цивільний позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. Вважає, що за вчинений злочин, ОСОБА_2 необхідно призначити максимальне покарання у виді позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що в с. Порик Хмільницького району проживає разом із сином ОСОБА_2, який ніде не працює та зловживає спиртними напоями. 06.11.2011 року ОСОБА_2 протягом дня та цілу ніч вживав алкоголь, лише під ранок він заснув. Прокинувшись зранку 07.11.2011 року він пішов до магазину, придбав пляшку пива ємністю 1,25 л. і випив її. Після цього ОСОБА_2 взяв рибацькі чоботи сказав, що йде до ставу. Вона закрилась з середини та прилягла на ліжко, щоб відпочити. Приблизно через 30 хвилин вона почула сильний стукіт у вхідні двері та нецензурну лайку свого сина та почула звук від розбиття скла. Вона швидко побігла до вхідних дверей, але відкривати побоялась. Побачивши, що син б'є вікно веранди, вона відкрила вхідні двері та босоніж побігла через подвіря та город до сусідки ОСОБА_5, щоб викликати міліцію. Не викликавши міліції, вона побігла далі та зустріла ОСОБА_3, якій повідомила про те, що син б'є в будинку вікна і .попросила, щоб та подивилась за її коровою, яка була припнутою в кінці городу, а сама пішла далі щоб викликати міліцію. Зустрівши ОСОБА_7, вона попросила його викликати міліцію та знову городами побігла до себе додому. На городі побачила ОСОБА_5 та ОСОБА_3, в якої було сильно закривавлене обличчя та уся голова. Вона зрозуміла, що останню міг побити її син ОСОБА_2. Разом із ОСОБА_5 вона завела ОСОБА_3 до веранди її будинку, де медичні працівники надали їй медичну допомогу.

Із оголошених в судовому засіданні показів потерпілої ОСОБА_3 вбачається, що 07.11.2011 року близько 11.00 год. до неї додому прибігла ОСОБА_4 та повідомила, що її син ОСОБА_8 перебуває в нетверезому стані та бє вдома вікна, погрожує що спалить будинок. ОСОБА_4 попросила подивитись за коровою, яка була припнутою в кінці городу. Після цього вона відразу пішла городами в напрямку будинку ОСОБА_4. По дорозі вона зустріла сусідку ОСОБА_5 з якою декілька хвилин стояла на межі з городом ОСОБА_4 та обговорювали вчинки ОСОБА_2, оскільки чули звуки від розбиття скла. В цей час з будинку вийшов ОСОБА_2 і вона крикнула до нього навіщо він повибивав вікна та де буде з матірю зимувати. Після її слів ОСОБА_2 почав бігти в її сторону, тримаючи в руках якийсь предмет. Вона злякалась та почала тікати в напрямку свого будинку. Пробігши близько 10-15 метрів, вона відчула сильний удар в голову та впала на землю. Що відбувалось далі вона не пам'ятає.

Свідок ОСОБА_5, суду надіслала заяву, що вона є особою похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_4, в суд явитися не може, покази, які давала на досудовому слідстві, підтверджує. На досудовому слідстві нею були дані покази, що по сусідстві з нею проживає ОСОБА_4 разом із сином ОСОБА_2Б, який серед односельчан характеризується негативно, постійно вживає спиртні напої, не працює і не хоче працювати. Домогосподарством займається лише ОСОБА_4П, а ОСОБА_2 цікавить лише випивка. 07.11.2011 року близько 11:00 год. вона перебувала на присадибній ділянці свого домогосподарства. З цей час до неї підійшла ОСОБА_3 та запитала чи чує вона, що в своєму домогосподарстві робить ОСОБА_2. Вона відповіла, що чує та розповіла останній, що приблизно 10-15 хвилин тому до неї босоніж прибігала ОСОБА_4 щоб викликати міліцію. Постоявши на своєму городі, вони побачили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 голосно сказала до нього, навіщо він б'є вікна, де буде зимувати та більше нічого йому не говорила. Після цих слів вона побачила, як ОСОБА_2 вибіг зі свого подвіря та через город побіг до них. В руці він тримав металевий предмет схожий на монтировку. Побачивши ОСОБА_2, ОСОБА_3 почала тікати, а ОСОБА_2 нічого не говорячи біг за нею з монтировкою в руці. Вона сильно злякалась та не могла зрушити з місця, лише слідкувала за тим, як ОСОБА_2 доганяв ОСОБА_3 Наздогнавши останню, він металевою монтировкою з розмаху вдарив ОСОБА_3 по голові. Від даного удару ОСОБА_3 впала на землю, а ОСОБА_2 продовжував її бити монтировкою з розмаху по голові та по тулубу. Більшість ударів ОСОБА_2 завдав в голову ОСОБА_3, яка жодного разу не крикнула, не ворухнулась і їй в той час здалось, що ОСОБА_2 останню вбив. Залишивши ОСОБА_3 лежачою на землі, ОСОБА_2 розвернувся та з монтировкою в руці пішов в її сторону, але не чіпаючи її пройшов поряд. Далі вона обернулась та побачивши, що ОСОБА_2 пішов на своє домогосподарство пішла до ОСОБА_3 та зрозуміла, що вона ще жива, оскільки почула стогін та почала їй надавати допомогу.

Потерпіла ОСОБА_3 заявила цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16124 грн. 65 коп. та моральної шкоди в розмірі 250000 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_2 спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент спричинення та потягли за собою довготривалий розлад здоровя та необхідність відновлення стану здоров'я до цих пір. Під час лікування потерпілою було витрачено на придбання ліків та лікарських засобів, проведення лікарських комп'ютерних томографій - 16124 грн. 65 коп., що підтверджується квитанціями, виписками з медичних карток хворого, довідками та висновком комп'ютерних томографів. Неправомірними діями відповідача, який хотів позбавити її життя, окрім матеріальної шкоди було завдано значну моральну шкоду. Зважаючи на те, що вона перенесла відкриту черепно-мозкову травму, багато осколковий перелом лобної кістки з переходом на дно, видалення правого ока, епідуральну гематому правої лобної долі, забій головного мозку, внутрішньо мозкову гематому правої лобної долі, внаслідок чого не може ходити, при підйомі у вертикальне положення втрачає свідомість, вона зазнала та до цих пір відчуває крім надзвичайно сильного фізичного болю, ще і великі моральні страждання, повязані із задоволенням своєї нагальної біологічної потреби рухатися, самостійно харчуватися, було порушено її нормальний спосіб життя, вона постійно відчуває сильний нестерпний фізичний біль та душевну образу за те, що стала інвалідом у віці 57 років, було принижено її честь та гідність і вона до цих пір не може відновити стан свого здоров'я, не може жити нормальним людським життям.

Крім повного визнання своєї вини самим підсудним ОСОБА_2, його вина повністю доведена та підтверджується допитаними в судовому засіданні показами законного представника потерпілої ОСОБА_3, показами свідка ОСОБА_4, оголошеними в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5, та матеріалами справи, а саме:

- протоколом огляду місця події від 07.11.2011 р. (а.с. 3-12);

- висновком щодо результатів медичного огляду від 07.11.2011 р. доведено, що ОСОБА_2 під час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп'яніння ( а.с. 20);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 15.11.2011 р. доведено, що ОСОБА_2 в присутності свого захисника та понятих вказав на місце на присадибній ділянці домогосподарства по вул. Леніна, 75 с. Порик Хмільницького р-ну де він, наздогнавши тікаючу від нього ОСОБА_3, завдав останній удари металевою монтировкою в область голови та по інших частинах тіла ( а.с. 70-78);

- актом амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи №471 від 28.11.2011 р. доведено, що ОСОБА_2 в період вчинення злочину не страждав на хронічне психічне захворювання, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_2 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. У нього виявлена легка розумова відсталість ступеня легкої дебільності, ускладнена алкоголізацією. В теперішній час ОСОБА_2 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_2 не потребує. (а.с. 114-116);

- висновком амбулаторної судово-наркологічної експертизи №711 від 29.11.2011 р. доведено, що ОСОБА_2 не виявляє ознак наркоманії. Виявляє ознаки хронічного алкоголізму II ст., примусове лікування не протипоказане ( а.с. 117);

- висновком експерта № 435 від 19.01.2012 р. доведено, що у гр. ОСОБА_3 мали місце наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, багато уламковий вдавлений перелом лобної кістки з переходом на дно п.ч.я., верхню та латеральну стінки орбіт, скулову дугу, епідуральна гематома правої лобної ділянки, забій головного мозку з формуванням внутрішньо-мозкової гематоми правої лобної долі, травматичне руйнування правого очного яблука, рвана рана правої скроні, синяки повік обох очей, які виникли від дії твердого, твердих тупих предметів 07.11.2011 року і носять характер тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, (а.с.120,121).

Суд вважає, що дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані по ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.1 КК України, замах на умисне вбивство, тобто замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, оскільки він усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачав його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, його відношення до подій, що відбулися та їх наслідків, його вік, сімейні обставини, матеріальне становище, його негативну характеристику за місцем проживання, те, що він раніше судимий, але в силу ст. 89 КК України визнаний таким, що не має судимості, те що представник потерпілої наполягає на суворій мірі покарання. Обставиною, що пом'якшує покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного спяніння. З урахуванням наведеного суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе з призначенням покарання в умовах ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі, при цьому саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення підсудного. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N7 Про практику призначення судами кримінального покарання із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року N 18, від 12 червня 2009 року N 8 при призначенні покарання за вчинення готування до злочину або вчинення замаху на злочин, відповідно до частини 2 статті 68 КК у разі засудження особи за готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК , а відповідно до частини 3 цієї ж статті у разі засудження за замах на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 16124 грн. 65 коп., суд вважає можливим задовольнити повністю, як такий, що доведений в судовому засіданні матеріалами справи. Щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 250000 грн., то суд вважає можливим задовольнити позов частково, оскільки ОСОБА_2 перебуває у важкому матеріальному становищі, немає будь яких коштів чи заощаджень, а також майна, яке є його власністю і на яке можна би було звернути стягнення. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року N 510 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 323, 324, 330, 331 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з 08 листопада 2011 року, тобто з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 16124 грн. 65 коп. матеріальної шкоди та 100000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 116124 грн. 65 коп.

Речові докази по справі: металеву монтировку, яка знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Хмільницького МВ УМВС знищити.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити утримання під вартою.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_9 в той же строк, з моменту вручення його копії.

Суддя Войнаревич М. Г.