Провадження № 1-кс/201/8495/2016
УХВАЛА
Іменем України
25 жовтня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області про закриття кримінального провадження №0000757, -
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить суд скасувати постанову слідчого СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000757.
В обґрунтування скарги вказав, що 31 серпня 2016 року до ЄРДР за № 0000757 на виконання вимог ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2016 року у справі № 01/10838/16-к за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 382 КК України, внесено відомості за його заявою від 11 липня 2016 року щодо умисного невиконання прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 ухвал слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справах № 201/4319/16-к та № 201/7174/16-к якими уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення від 16.03.2016.

29 вересня 2016 року слідчим в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття вищезазначеного кримінального провадження. Мотивуючи оскаржувану постанову, слідчий посилається на те, що невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Беручи до уваги викладене, враховуючи, що прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 не мав реальної можливості виконати ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справах № 201/4319/16-к та № 201/7174/16-к в силу об`єктивних обставин, у його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Заявник вважає що, під час досудового розслідування слідчим не було проведено ряд необхідних слідчих дій. ОСОБА_5 не був відсторонений від виконання посадових обов`язків, а продовжував здійснювати процесуальне керівництво у кримінальних провадження, по яких досудове розслідування проводиться слідчим ОСОБА_4 . Слідчим ОСОБА_4 порушено вимоги ч. 2 ст. 9 КПК України, так як фактично не встановив реальну причину невиконання прокурором ОСОБА_5 ухвали слідчого судді.

Заявник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив скаргу задовольнити, скасувати постанову слідчого.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Скарга розглядається без аудіофіксації судового засідання, оскільки такої заяви не надійшло.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до нижчевикладеного висновку з таких підстав.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.
Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 3 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, у провадженні слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за №0000757 від 31.08.2016, на виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2016 у справі № 201/10838/16-к.

Допитаний як свідок прокурор ОСОБА_5 показав, що слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 26 квітня 2016 року відмовлено прокуратурі Дніпропетровської області у роз`ясненні ухвали від 29 березня 2016 року за матеріалами справи №201/4319/16-к, якою задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язано прокуратуру Дніпропетровської області виконати вимоги ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 16 березня 2016 року.

18 квітня 2016 року він звернувся до суду із заявою про роз`яснення ухвали слідчого судді, у якій просив роз`яснити, кого саме з уповноважених службових осіб прокуратури області зобов`язано вжити дії щодо внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяви ОСОБА_3 , так як відомості про кримінальне правопорушення, встановлені слідчим суддею, є підставою попередньої кваліфікації та підлягають внесенню до ЄРДР.

Слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 26 квітня 2016 року відмовлено у роз`ясненні ухвали слідчого судді від 29 березня 2016 року, виходячи з того, що ухвала слідчого судді не віднесена до рішень, які можуть бути предметом роз`яснення в порядку, передбаченому ст. 380 КПК України. Крім того, ухвала слідчого судді не відповідає критерію стадії кримінального провадження, під час якої приймається судове рішення, яке може бути роз`яснено.

Свідок вважає, що рішення про відмову у роз`ясненні судового рішення прийнято з істотним порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливлює учасникам судового процесу та органом виконання судового рішення реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, з наступних підстав. Зокрема, із порушенням вимог ч. 1 ст. 380 КПК України, яким передбачено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. При цьому, будь-яких застережень щодо неможливості вирішення питання про роз`яснення судового рішення, постановленого слідчим суддею, у порядку ст. 380 КПК України, кримінальний процесуальний кодекс не містить, а ч. 1 ст. 306 КПК України передбачений розгляд слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу.

Невиконання вимог ст.ст. 369, 380 КПК України (відмова у роз`ясненні у формі листа від 26 квітня 2016 року) унеможливило оскаржити його в апеляційному порядку.

Крім того, суддею слідчим не було повідомлено у порядку ч. 2 ст. 380 КПК України про розгляд заяви про роз`яснення судового рішення, відповідь надана без проведення судового засідання

Оскільки відмова слідчого судді в роз`ясненні судового рішення є незаконною, прокуратурою області повторно направлено до Жовтневого районного суду для розгляду заяву про роз`яснення судового рішення ухвали від 29 березня 2016 року за матеріалами справи №201/4319/16-к, відповідно до вимог ст. 380 КПК України.

Не розглянувши заяву про роз`яснення судового рішення, слідчий суддя ухвалою №201/7174/16-к від 01.06.2016 про результати розгляду наступної скарги ОСОБА_3 зобов`язав уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області на виконання вимог ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29 березня 2016 року у справі №201/4319 внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 16 березня 2016.

Тому він повторно звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, в якому просив роз`яснити ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2016 року за матеріалами справи №201/7174/16-к про задоволення скарги на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, а саме для з`ясування питання про те, кого саме із уповноважених службових осіб прокуратури Дніпропетровської області, в розумінні положень КПК України, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зобов`язано вжити дії щодо внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 16 березня 2016 року та які саме відомості про кримінальне правопорушення, встановлені слідчим суддею під час розгляду справи, що можуть свідчити про його вчинення, надають змогу здійснити попередню правову кваліфікацію та підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не отримавши роз`яснення суду і не з`ясувавши питання щодо того, які саме відомості про кримінальне правопорушення, вчинене слідчим ОСОБА_7 , необхідно внести до ЄРДР і з якою правовою кваліфікацією, оскільки у зверненні ОСОБА_3 йшла мова про винесення слідчим одного процесуального документа - постанови про накладення арешту на квартиру та у вимогах останнього було зазначено кваліфікацію одночасно і за ч. 3 ст. 365 КК України і за ч. 2 ст. 367 КК України, що неможливо, оскільки вказані статті Кримінального кодексу виключають можливість одночасної кваліфікації за ними правопорушення. До того ж, звернення ОСОБА_3 від 16.03.2016 об`єктивно не містило відомостей щодо спричинених заявнику збитків від кримінального правопорушення, в той же час, як кваліфікація за ч. 3 ст. 365 та ч. 2 ст. 367 КК України можлива лише за наявності тяжких наслідків, а також не маючи можливості оскаржити відповідно до ст. 380 КПК України рішення слідчого судді в апеляційному порядку, 20.07.2016 дані, викладені у заяві ОСОБА_3 від 16.03.2016, ним внесено до ЄРДР за ч. З ст. 365 та ч. 2 ст. 367 КК України, стосовно ОСОБА_7 .

До суду із заявою в порядку ст. 380 КПК України він звертався з урахуванням вивченої ним судової практики з цього питання, зокрема щодо існуючої практики розгляду слідчими суддями заяв саме в порядку, передбаченому ст. 380 КПК України, та позиції судів апеляційної інстанції, рішеннями яких зобов`язано суди першої інстанції розглянути відповідну заяву та роз`яснити аналогічне судове рішення.

Вивченням матеріалів справ № 201/4319/16-к, № 201/7174/16-к, № 201/9345/16-к та № 201/10838/16-к за скаргами ОСОБА_3 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою останнього від 11.07.2016, встановлено, що прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та начальник цього ж відділу прокуратури області ОСОБА_8 дійсно неодноразово зверталися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та апеляційного суду Дніпропетровської області із заявами про роз`яснення судових рішень у справах № 201/4319/16-к від 29.03.2016 та № 201 /7174/16-к від 01.06.2016, відповідними листами від 18.04.2016 за № 06/3-3867-09, від 25.05.2016 за № 06/3-3867-09 та від 06.07.2016 за № 06/3-3867-09. Також в матеріалах справи № 201/4319/16-к містяться листи судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від 26.04.2016 за № 201/4319/16-к та від 01.06.2016 за № 201/4319/16-к про відмову у судовому розгляді звернення прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_5 в порядку ст. 380 КПК України з тих підстав, що ухвала слідчого судді, з міркувань суду, відповідно до ст. 369 КПК України, не віднесена до рішень, які можуть бути предметом роз`яснення в порядку, передбаченому ст. 380 КПК України.

Листом секретаря судової палати апеляційного суду Дніпропетровської області з розгляду кримінальних справ від 31.05.2016 за № 11-17004 звернення начальника відділу прокуратури області ОСОБА_8 від 25.05.2016 за № 06/3-3867-09 направлено для розгляду до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно із правовими позиціями судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2015 рік ухвала про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення. При цьому будь-яких застережень щодо неможливості вирішення питання про роз`яснення судового рішення, постановленого слідчим суддею, в порядку, визначеному положеннями ст.380 КПК України, кримінальний процесуальний закон не містить. (Ухвала ВССУ від 02 липня 2015, справа №5-1407км 15)

Також, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ дійшов до висновку, що відповідно до частин 1,4 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Ухвала про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яка звернулась із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження. (Ухвала ВССУ від 29.10.2015, справа №5-2452км15, ухвала ВССУ від 06.10.2015, справа №5-2286км15)

Після отримання відповідей Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та апеляційного суду Дніпропетровської області на запити прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_5 в порядку ст. 380 КПК України щодо роз`яснення рішень слідчого судді цього ж районного суду у справах № 201/4319/16-к та № 201/7174/16-к, у зв`язку з неможливістю оскаржити їх у встановленому законом порядку, ОСОБА_5 20.07.2016 дані, викладені у заяві ОСОБА_3 від 16.03.2016, внесено до ЄРДР за ч. 3 ст. 365 та ч. 2 ст. 367 КК України, стосовно ОСОБА_7 .

Також зазначає, що невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

Беручи до уваги викладене, враховуючи, що прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 не мав реальної можливості виконати ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справах № 201/4319/16-к та № 201/7174/16-к в силу об`єктивних обставин, у його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Тому 29 вересня 2016 року постановою слідчого ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0000757 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Вивчивши зміст оскаржуваної постанови, прихожу до висновку, що слідчим не було обґрунтовано та не досліджено підстав які унеможливлювали виконання рішення суду.

Спірною постановою закрито провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України. З позиції вимог, що пред`являються до кримінальних процесуальних рішень, постанова про закриття кримінального провадження повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Законність закриття провадження та відповідної постанови буде зумовлюватися тим, що закриттю провадження передувало проведення здійснених відповідно до закону процесуальних дій, які призвели до встановлення обставин, за наявності яких може бути винесено це рішення. Постанова про закриття справи є обґрунтованою, якщо висновки підтверджуються наявними доказами, враховано й досліджено всі докази, ці докази досліджено в сукупності, на підставі цих доказів можливим є тільки один висновок, висновки, сформульовані в постанові, не суперечать фактичним обставинам. За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість постанови повинна знайти відображення в його мотивуванні. У постанові про закриття кримінального провадження слід вказати, яку саме з підстав і чому застосовано в цьому випадку.
Так, слідчим не вирішено питання, що саме стало перешкодою для безумовного виконання ухвали слідчого судді у її первісному вигляді, зокрема, з огляду на вимоги Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 17.08.2012р. № 69, який є обов`язковим для виконання посадовими особами органів досудового розслідування. Не досліджено питання про строки виконання ухвали слідчого судді з моменту її надходження до органу прокуратури, порядок її виконання відповідальною посадовою особою.
Відповідно до положень ст. ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318 - 380 КПК України за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що скаргу слід задовольнити, скасувати спірну постанову, а провадження слід направити до СУ прокуратури Дніпропетровської областідля організації проведення досудового розслідування з урахуванням зауважень слідчого судді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області про закриття кримінального провадження №0000757 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000757, внесеного до ЄРДР 31.08.2016, а матеріали кримінального провадження направити для організації подальшого розслідування з урахуванням зауважень слідчого судді викладених в ухвалі.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1