Єдиний унікальний номер справи
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2013 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Тимченко С.О.,

за участю прокурора Зленко О.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

секретаря - Пономаренко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 040000811 від 26 грудня 2012 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Дніпропетровської області, українця, громадянина України,

із вищою освітою, не одруженого, не працюючого,

який мешкає за адресою: Дніпропетровська область,

м. Павлоград, вул. Харківська, 106/132

раніше судимого:

- 11.05.2010 року Павлоградським міськрайонним

судом Дніпропетровської області за ст. 286 ч. 1 КК України

до штрафу у сумі 3400 грн. у дохід держави;

- 22.10.2012 року Павлоградським міськрайонним

судом Дніпропетровської області за ст. 389 ч.2, 72 КК

України у вигляді арешту на строк 1 міс. 2 дня,

07.03.2013 року звільнений за відбуттям строку

покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 16 березня 2012 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «FORD-KUGA», державний номерний знак НОМЕР_1, у темний час доби, з включеним ближнім світилом фар, рухався по лівій смузі вулиці Дніпровської, яка має по дві смуги для руху в обох напрямках в місті Павлограді Дніпропетровської області від міста Донецька у напрямку міста Дніпропетровська із швидкістю 50 кілометрів на годину та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований на розі вулиць Комарова та Дніпровська. У зазначений час, переконавшись у безпеці свого руху, проїжджу частину вулиці Дніпровська по пішохідному переходу перетинав пішохід ОСОБА_1, рухаючись справа наліво, щодо напрямку руху автомобіля «FORD-KUGA», державний номерний знак НОМЕР_1. Рухаючись далі водій ОСОБА_2, маючи обєктивну можливість виявити у межах видимості у напрямку руху пішохода ОСОБА_1, який перетинає проїжджу частину по пішохідному переходу, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, не діяв таким чином, щоб не надати небезпеку життя і здоровя зазначеного громадянина, і продовжив рух далі, наближаючись до пішохода. У процесі подальшого руху водій ОСОБА_2 несвоєчасно виявивши пішохода, застосував гальмування, у процесі якого допустив наїзд передньою частиною автомобіля марки «FORD-KUGA», державний номерний знак НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_1

Своїми діями водій ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, що свідчать:

п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Дані порушення знаходяться у причинному звязку з настанням події даної дорожно-транспортної пригоди та з наступними наслідками.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 41 від 18 січня 2013 року у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-суглобного пошкодження лівого колінного суглобу з розривом внутрішньої бокової звязки та гемартрозом (крововиливом) у порожнину суглобу, за своїм характером оцінюється як пошкодження середнього ступеня тяжкості , яке спричинило тривалий розлад здоровя на термін понад три тижні (більше ніж як 21 день).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у предявленому обвинуваченні визнав, та суду показав, що 16.03.2012 року, приблизно о 18 год. 20 хв., він рухався на автомобілі марки «FORD-KUGA», державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Нагірна м. Павлоград у бік вул. Дніпровська. У автомобілі він знаходився один. На вулиці були добрі погодні умови, без опадів, проїжджа частина була сухою. Проїжджа частина вул. Дніпровська освітлювалась міським електричним освітленням. Він зупинився у кінці вул. Дніпровська, щоб продовжити рух далі у напрямку центра міста. Він почав виконувати маневр повороту ліворуч з виїздом на вул. Дніпровська, зі швидкістю приблизно 40-50 км/год. Рухаючись по вул. Дніпровська м. Павлограда, та наближаючись до пішохідного переходу, з обох боків пішоходів не було. Він подивився у дзеркало заднього виду, та хотів перестроїтись у правий ряд. Повернувши голову, попереду себе на пішохідному переході він побачив пішохода чоловіка, який рухався по пішохідному переходу зі сторони вул. Комарова у напрямку вул. Гагаріна. У цей момент відстань до пішохода була приблизно 10-11 м. Щоб уникнути наїзду, він почав гальмувати, однак передньою частиною свого автомобіля скоїв наїзд на пішохода. Витрати на лікування потерпілого він відшкодував. З висновками експертизи він згодний. У вчиненому він щиро розкаявся, інших злочинів не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_1 у судовому засіданні показав, що 16.03.2012 року, приблизно о 18 год. 20 хв., він наблизився до пішохідного переходу, розташованого на розі вул. Комарова та вул. Дніпровська в м. Павлограді. Перед тим, як рухатись по пішохідному переходу, він зупинився на узбіччі, подивився ліворуч та праворуч, транспортних засобів, які б рухались, не було. Коли він дійшов до половини пішохідного переходу, то на нього був здійснений наїзд автомобілем, за кермом якого був обвинувачений. Він був доставлений до лікарні та перебував на стаціонарному лікуванні 21 день, після чого лікувався амбулаторно. Витрати на лікування йому відшкодовані. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. У покаранні обвинуваченого покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження,

суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, суд вважає, що ОСОБА_2 винний у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які помякшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, раніше судимий, вину визнав, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які помякшують покарання, є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання його від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обовязки, передбачені п.п. 2, 3 ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами, суд враховує те, що обвинувачений скоїв злочин у результаті якого постраждав потерпілий ОСОБА_1, якому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-суглобного пошкодження лівого колінного суглобу з розривом внутрішньої бокової звязки та гемартрозом (крововиливом) у порожнину суглобу, за своїм характером оцінюється як пошкодження середнього ступеня тяжкості, яке спричинило тривалий розлад здоровя на термін понад три тижні (більше ніж як 21 день).

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

З обвинуваченого ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 490 грн. 00 коп.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі, з позбавлення права керувати транспортними засобами на один рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, та зобовязати його відповідно до п.п. 2, 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Вирок у частині позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами строком на один рік виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_2, інн НОМЕР_2 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 490 (чотириста девяносто) грн. 00 коп.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази по справі: автомобіль марки «FORD-KUGA», державний номерний знак НОМЕР_1, переданий під зберігальну розписку ОСОБА_2 залишити останньому за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: С.О. Тимченко