Справа №478/897/16-к 07.06.2016
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги
7 червня 2016 року м. Миколаїв
Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000023 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2016 року, постановлений відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України.

встановила:
Вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2016 року затверджено угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2016 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 309 та ч.1 ст. 317 КК України.

Йому призначено покарання:

за ч.1 ст. 309 КК України 1 рік позбавлення волі;

за ч.1 ст. 317 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підстав ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На нього покладено обов`язки, передбачені п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Захисником ОСОБА_2 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на вказаний вирок подана апеляційна скарга, в якій він посилаючись на неправильність судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам, просить вирок стосовно ОСОБА_3 скасувати, постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_3 за висунутим йому обвинуваченням.

Так, в апеляційній скарзі захисник вказує на те, що суд, на його думку, умисно притягнув до відповідальності завідомо невинувату особу, вважає, що ОСОБА_3 визнав себе винуватим в інкримінованих йому злочинах під тиском працівників правоохоронних органів. Посилається на недопустимість доказів на яких ґрунтується обвинувачення.

Крім того, посилається на те, що суд постановив вирок про затвердження угоди про визнання винуватості з порушенням вимог ч.5-7 ст. 474, ст. 364 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскарженим обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.4, 6, 7 ст. 474 КПК , в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Із аналізу вищезазначеної норми Закону слідує, що обвинувачений та його захисник не вправі оскаржувати вирок, постановлений на підставі угоди про визнання винуватості, з підстав доведеності чи недоведеності вини, допустимості, достовірності та належності доказів. А саме ці обставини оскаржує в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до порядку, зазначеного в ст. 474 КПК України, розгляд кримінального провадження щодо угоди проводиться судом без дослідження доказів, а тому суд апеляційної інстанції, в разі скасування такого вироку, позбавлений можливості прийняти своє рішення по суті висунутого обвинувачення, про що просить апелянт в своїй апеляційній скарзі.

23.05.2016 року апеляційним судом була винесена ухвала про залишення без руху апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2016 року захиснику надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

06.06.2016 року захисником ОСОБА_2 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 була подана повторна апеляційна скарга, зі змісту якої вбачається, що захисник ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 просить скасувати вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2016 року та винести новий вирок за яким виправдати ОСОБА_3 .

Фактично повторна апеляційна скарга містить вимоги та зміст попередньої апеляційної скарги. Таким чином, захисником не були усунені недоліки, на які були вказав суддя у ухвалі від 23.05.2016року, а тому у відповідності до п.1 ч.3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню, оскільки особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

На підставі вищевикладеного,

Керуючись ст.399 КПК України, суддя
постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2016 року, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 з усіма доданими до неї матеріалами та копію ухвали невідкладно надіслати захиснику ОСОБА_2 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її постановлення.

Суддя апеляційного суду
Миколаївської області ОСОБА_1