Справа № 366/265/16-к
Провадження № 1-кп/366/37/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2016 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків, Київської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000706 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жеревпілля, Іванківського району, Київської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, працюючого не офіційно, такого що не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:
10 листопада 2015 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в барі, що в с. Шпилі, Іванківського району, Київської області, вирішив незаконно заволодіти автомобілем ЗАЗ моделі TF69YO, д. н. з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного протиправного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння автомобілем, шляхом вільного доступу потрапив до території господарства АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , та через незамкнуті двері потрапив в будинок, де в житловій кімнаті на столі біля телевізора взяв ключі від гаража та автомобіля.

В подальшому, за допомогою ключів, які він взяв з будинку, ОСОБА_4 , відкрив гараж, сів до салону автомобіля, привів в дію двигун та виїхавши за межі господарства поїхав в напрямку с. Сидоровичі, Іванківського району, Київської області.

Однак, на 90 кілометрі автодороги Київ-Овруч, будучи неуважним, не стеживши за обстановкою на дорозі та не реагуючи на її зміну, не впоравшись з керуванням, допустив з`їзд автомобіля в кювет.

В результаті своїх умисних, протиправних дій, ОСОБА_4 , відповідно до висновку експерта № 8-04/440 від 23.11.2015 року, спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 136500 (сто тридцять шість тисяч п`ять сот) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю, розкаявся, попросив вибачення у потерпіпілого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 на суму 136500 (сто тридцять шість тисяч п`ять сот) гривень, визнав в повному обсязі.

Враховуючи повне визнання обвинуваченими ОСОБА_4 своєї вини, визнання цивільного позову, підтвердження ними обставин вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд визнає на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року) недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року), проти яких, він не заперечував.

Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються доказами, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів, як показання самого обвинуваченого, потерпілого.

Зокрема, допитаний як обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, показав суду, що точної дати та часу він не пам`ятає, але це могло бути 10 листопада 2015 року, він вживав спиртні напої в кафе-барі в с. Шпилі, Іванківського району, разом з потерпілим ОСОБА_5 . Коли потерпілий добряче сп`янів, він просто пішов. Проходячи повз будинок ОСОБА_5 , він чомусь вирішив до нього зайти. Думав, що вдома є дружина потерпілого ОСОБА_5 . Чого він вирішив зайти до ОСОБА_5 додому, в той час як останнього вдома не було, він пояснити не може. Зайшовши на подвір`я він попрямував до будинку. Двері до будинку були відчинені. Зайшовши в середину, на столі біля телевізора він побачив ключі від автомобіля, і він вирішив їх взяти. Разом з ключами від автомобіля, були ключі від гаражу. Він вийшов з будинку, ключами відчинив гараж, привів у дію двигун, вигнав машину у двір. Потім зачинив гараж на замок, відчинив ворота, виїхав на дорогу, зачинив ворота та поїхав в бік села Сидоровичі, до товаришів. Керуючи автомобілем, відволікся, втратив керування, і злетів у кювет.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , показав суду, що він пенсіонер, проживає в с. шпилі, з ОСОБА_4 , знайомий, останній нещодавно робив у нього вдома ремонт, стосунки нормальні. 10 листопада 2015 року він відпочивав у кафе-барі в с. Шпилі, вживав спиртні напої. Був у стані алкогольного сп`яніння. Потім до нього підсів ОСОБА_4 . Вони разом трішки випили. Потіим ОСОБА_4 , пішов. Він повернувся додому у нетверезому стані, ліг спати. Зранку, члени його сім`ї запитали, чи знає він де його автомобіль. Він з впевненістю відповів, що в гаражі, адже гараж замиканий. Вже пізніше з`ясував, що його автомобіль викрав ОСОБА_4 .

У судових дебатах потерпілий ОСОБА_5 просив призначити покарання обвинуваченому не пов`язане з позбавленням волі, щоб останній міг відшкодовувати йому матеріальні збитки.

Крім того, під час судового розгляду справи, судом було оглянуто характеризуючі матеріали кримінального провадження, а саме:
-Довідку з Іванківського районного центру зайнятості, відповідно до якої, ОСОБА_4 на обліку у центрі зайнятості не перебуває;

-Лист за підписом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що ОСОБА_4 , на військовому обліку не перебуває;

-Лист за підписом головного лікаря КЗ ІРР « ІНФОРМАЦІЯ_4 », про те, що ОСОБА_4 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

-Довідку про судимості, відповідно до якої ОСОБА_4 , притягався до кримінальної відповідальності 01.07.2008 року за ч. 2 ст. 248 КК України;

-Копію вироку Іванківського районного суду Київської області від 01 липня 2008 року, відповідно до якого ОСОБА_4 , визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України;

-Постанову Іванківського районного суду Київської області від 23.07.2009 року про звільнення ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Іванківського районного суду Київської області від 01 липня 2008 року;

-Довідку-характеристику Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області, відповідно до якої ОСОБА_4 , характеризується негативно.

Вказані докази дають достатні підстави вважати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні вищезазначеного кримінально караного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вважається таким, що не має судимості, за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, працює не офіційно (робить ремонти у будинках та квартирах), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебува, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, на військовому обліку, не перебуває.
Суд ураховує також наявність обставин, які у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання: щире каяття та у відповідності до вимог ст. 67 КК України, відсутність обтяжуючих обставин покарання.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , від призначеного судом покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому під час досудового розслідування у вигляді особистого зобов`язання залишити.

У матеріалах кримінального провадження наявний цивільний позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов потерпілого від злочину, ОСОБА_5 на суму 136500 (сто тридцять шість тисяч п`ять сот) гривень, підлягає задоволенню у повному обсязі як обґрунтований доказами, зокрема висновком судової авто-товарознавчої експертизи № 8-04/440 від 23.11.2015 року, відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля марки ЗАЗ модель TF69YO, 2011 року випуску, станом на 10.11.2015 року може становити 136500,00 гривень.

Речові докази: автомобіля марки ЗАЗ модель TF69YO, 2011 року випуску, переданий під розписку власнику ОСОБА_5 ; два оптичні CD-г диски з інформацією про зв`язок абонента, приєднані до матеріалів справи.

Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 - 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Судові витрати у сумі 368 гривень 28 копійок за проведення судової авто-товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

У відповідності до положень ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний відносно засудженого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, до вступу вироку в закону силу, залишити без змін.

Речові докази: автомобіля марки ЗАЗ модель TF69YO, 2011 року випуску, переданий під розписку власнику ОСОБА_5 , залишити в його користуванні; два оптичні CD-г диски з інформацією про зв`язок абонента, приєднані до матеріалів справи, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 - 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Судові витрати у сумі 368 гривень 28 копійок за проведення судової авто-товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 , стягнути на користь держави.

Цивільний позов потерпілого від злочину, ОСОБА_5 , на суму 136500 (сто тридцять шість тисяч п`ять сот) гривень, задовольнити у повному обсязі як обґрунтований доказами.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жеревпілля, Іванківського району, Київської області, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , 136500 (сто тридцять шість тисяч п`ять сот) гривень, матеріальної шкоди.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя