Справа №718/2012/16-к
Провадження №1-кс/718/161/16
19.10.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про арешт майна

Враховуючи, що вилучені предмети можуть являтися об`єктом скоєння кримінальних правопорушень, з метою встановлення їх походження, необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) дій, спрямованих на повний збір достовірної інформації та доказів, що викривають злочинну діяльність та причетність ОСОБА_5 до скоєння крадіжок із помешкань громадян, а також встановлення інших співучасників кримінальних правопорушень, а тому просив клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначені предмети.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою дієвості цього провадження.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Як передбачено ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, керуючись ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, керуючись критеріями зазначеними у ч. 2 ст. 167 КПК України, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки вказані предмети являються доказпми у кримінальному провадженні та можуть прямо підтвердити або спростувати факт вчинення кримінального правопорушення.
Керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,
Клопотання задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1