№ 207/1563/16-к
№ 1-кп/207/312/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську обвинувальний акт та угоду про примирення у межах кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту не одружений, офіційно не працює, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в порядку ст. 89 КК України не судимого,

за ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.07.2007 року, зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 19 липня 2007 року, на користь ОСОБА_5 , яка мешкає в АДРЕСА_3 .

Однак, ОСОБА_4 , знаючи про свої обов`язки, покладені на нього судом, допустив заборгованість по аліментах на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за період часу з 19.07.2007 року по 25.04.2016 року включно складає 70360,09 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи працездатним, тривалий час не працював, на облік до центру зайнятості м. Дніпродзержинська не став, участі в вихованні сина ОСОБА_6 не приймав. При цьому він був повідомлений про необхідність щомісячної виплати аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, а також попереджений про кримінальну відповідальність, яка виникає у разі ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, тобто у вчинені злочину, передбаченого ст. 164 КК України.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 допустив заборгованість по виплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , за період часу з 19.07.2007 року по 25.04.2016 року включно, що складає 70360,09 грн., і його дії являються злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів), тобто направлені на невиконання рішення суду та привели до виникнення заборгованості по виплаті таких коштів, що сукупно складають суму виплат більше ніж за шість місяців відповідних платежів, тобто більше ніж на суму 5883,60 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Сторонами кримінального провадження, а саме, обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , на стадії досудового розслідування укладено угоду про примирення від 27.05.2016 року, за текстом якої викладено наведені вище фактичні обставини кримінального правопорушення. Обвинуваченому ОСОБА_4 визначена міра покарання у вигляді двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік з покладанням обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпілий, підтримали угоду про примирення, просять її затвердити. Обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні злочину. Потерпіла підтвердила, добровільність укладання угоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, які вважали за можливе затвердити надану угоду про примирення, роз`яснивши їм положення ч.5 ст.474 КПК України, переконавшись у правильності розуміння ними наслідків затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд, доходить висновку про можливість затвердження угод, виходячи з наступного.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).Законом вчинене кримінальне правопорушення віднесено до категорії невеликої тяжкості, та укладення угоди по справі не суперечить положенням ст.469 КПК України.

Обвинувачений офіційно не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання, суд доходить висновку про відповідність вимогам закону визначеного сторонами покарання у вигляді двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік з покладанням обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, яке призначено у межах санкції ч.1 ст.164 КК України.

Обставини, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, по справі не встановлені, а отже підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні.

Процесуальних витрат по справі не має. Речових доказів по справі також не має.
Керуючись ст. 314, 369 - 371, 373, 374, 468-475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення від 27.05.2016 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75, п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1