ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1418/16-к

26 жовтня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не заміжньої, на утриманні має одну малолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, раніше судимою 22.09.2016 року Дубровицьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України до 3 років позбавлення волі , відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06.05.2016 року, близько 18 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою викрадення чужого майна, прибула до господарства гр. ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю власника будинку, ставши на лавочку біля вікна та розбивши ногою скло, проникла до середини будинку, звідки умисно, таємно, з корисливих спонукань викрала продукти харчування, а саме: три тушки курки загальною вагою 3 кг 75 гр., вартість 1 кг становить 37 грн., на суму 138,75 грн.; 1 упаковку сосисок «Fobias» вагою 250 грам, вартістю 20 грн.; молочну ковбасу вагою 0,330гр., вартість 1 кг становить 80 грн., на суму 26,4 грн.; чотири м`ясних бочка свинини загальною вагою 2 кг 72гр., вартість 1 кг становить 100 грн., на суму 272 грн., чим намагалась спричинити потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 457,15 гривень. Однак, свій злочинний намір ОСОБА_4 , не змогла довести до кінця із причин, які не залежали від її волі, так як була затримана сусідкою ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю та підтвердила фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, розкаялася та запевнила суд, що більш так вчиняти не буде.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має.

Враховуючи те, що обвинувачена повністю визнала себе винною у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 вчинила замах на таємне викрадення чужого майна, поєднана з проникненням у житло, а саме: 06.05.2016 року - у громадянина ОСОБА_5 продуктів харчування на загальну суму 457,15 грн., однак свої наміри не змогла довести до кінця із причин, які не залежили від її волі, тому суд її дії кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій, згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій, згідно зі ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує обставини, які пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу обвинуваченої, яка по місцю проживання характеризується посередньо, тому призначити міру покарання необхідно ближче до нижньої межі санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений нею злочин.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України та враховуючи вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 22 вересня 2016 року, за яким ОСОБА_4 засуджена за ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі, суд призначає остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд, у відповідності до ст. 75 КК України та враховуючи особу винної ОСОБА_4 , яка розкаялася у вчиненому та запевнила суд, що вона усвідомила свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, наявність на утриманні малолітньої дитини та інші обставини справи, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без позбавлення її волі, прийнявши рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_4 обов`язки у відповідності до пунктів 2,3 та 4 частини 1 ст. 76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ч.1 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100,373-375, ч.3 ст.349 КПК України, ст.50,65-67, 70, 75, 76, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років і 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджена за вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 22 вересня 2016 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком до 3( трьох) років - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до п.2, 3 та п.4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувались.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази: продукти харчування - три тушки курки загальною вагою 3 кг 75гр., 1 упаковку сосисок «Fobias» вагою 250 грам; молочну ковбасу вагою 0,330гр., чотири м`ясних бочка свинини загальною вагою 2кг 72гр., які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , рахувати повернутими по належності.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1