Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1490/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2016 року м.Красилів

Красилівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Красилові кримінальне провадження №0000389 від 02.08.2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

30 вересня 2016 року до суду з Старокостянтинівської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Вирішуючи питання передбачені ч.3 ст.314 КПК України, щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, заслухавши думку прокурора, який вважає за можливе призначення кримінального провадження до судового розгляду, і думку обвинуваченої, потерпілої та її представника, що призначення кримінального провадження до судового розгляду є неможливе, розглянувши обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та додані до нього матеріали, суд вважає, що кримінальне провадження слід повернути прокурору з наступних підстав.

Представник потерпілої просив повернути обвинувальний акт прокурору оскільки:

- було порушено право потерпілої на справедливий суд, оскільки не всі винні особи притягнуті до відповідальності, про що потерпіла заявила клопотання слідчому, однак вказане клопотання залишилося не розглянуте;

- реєстр матеріалів досудового розслідування неналежно оформлений, оскільки у ньому відсутні відомості про надання потерпілій доступу до матеріалів кримінального провадження для ознайомлення та відсутні відомості про дату та час проведення даної процесуальної дії;

- обвинувачення є неконкретне.

Потерпіла погоджується з думкою свого представника.

Обвинувачена вважає, що призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню є неможливе, оскільки обвинувачення є неконкретним.

Прокурор визнав, що обвинувальний акт не містить всіх необхідних відомостей, а саме: відсутні відомості, про надання потерпілій доступу до матеріалів кримінального провадження; відсутні відомості про складання обвинувального акта; не заперечив, що реєстр не містить відомостей про ознайомлення обвинуваченої з результатами експертизи та відомостей, про повідомлення потерпілої про наслідки розгляду її клопотання слідчим.

Щодо посилання представника на неконкретне викладення обвинувачення заперечує, стверджує, що обвинувальний акт в цій частині належним чином оформлений і обвинувачення викладено зрозуміло і право на захист ОСОБА_6 в цій частині не порушено.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Процесуальним рішенням, яким слідчий (прокурор) висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу. Тобто, обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документа повинні бути узгоджені як між собою, так і з доданими до обвинувального акта додатками згідно вимог ч.4 ст.291 КПК України. При цьому реєстр матеріалів досудового розслідування має відповідати вимогам ч.2 ст.109 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, окрім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України цим вимогам не відповідає.

Зокрема, в обвинувальному акті фактично відсутні обставини, які прокурор вважає встановленими, адже в ньому дослівно двічі викладено формулювання обвинувачення, причому настільки не конкретне та суперечливе, що унеможливлює здійснити судовий розгляд на підставі цього обвинувального акта та позбавляє обвинувачену права на ефективний захист.

Так, слідчий в обвинувальному акті обвинувачення сформулював наступним чином: «… виник конфлікт, під час якого ОСОБА_6 умисно нанесла один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_4 , від чого остання впала на землю. ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, нанесла ще чотири удари ногами по спині та два удари по голові ОСОБА_4 спричинивши згідно висновку судово-медичної експертизи №70 від 18.08.2016р. тілесне ушкодження у вигляді рани верхньої губи справа, яке за своїм характером відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та тілесних ушкоджень у вигляді крововиливів скроневої ділянки голови справа, правої навколоорбітальної ділянки, лівого плеча, поперекової ділянки справа, в проекції 12 ребра справа; саден голови, шийного відділу хребта, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень».

Таким чином в обвинувальному акті міститься неконкретне та суперечливе обвинувачення, яке позбавляє обвинувачену права на захист.

Зі змісту реєстру вбачається, що потерпілій не було надано доступу до матеріалів кримінального провадження. Крім цього, в реєстрі відсутні відомості про повідомлення потерпілої про наслідки розгляду її клопотання.

Також в реєстрі відсутні відомості про ознайомлення підозрюваної з висновками судово-медичної експертизи після її проведення.

В реєстрі відсутні відомості про складання обвинувального акта.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час досудового розслідування мало місце порушення права обвинуваченої на захист, та права потерпілої на справедливий суд, без усунення яких не можливо призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Усунення виявлених недоліків на стадії підготовчого або судового розгляду справи законом не передбачено, у зв`язку з чим обвинувальний акт із зазначених вище підстав підлягає поверненню прокурору, як такий що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. ст.314, 315, 316, 369-372 КПК України, суд -

ухвалив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000389 від 02.08.2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, повернути прокурору Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області, який затвердив вказаний обвинувальний акт.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Хмельницької області.

Суддя ОСОБА_8