Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8759/16-к
Провадження № 1-в/644/1479/16

У Х В А Л А
Іменем України
05 грудня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 - ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3

представника Харківської виправної колонії № 43 - ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

02 листопада 2016 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст. 81 КК України, вимоги якої підтримав у судовому засіданні, зазначивши, що за вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2013 року його визнано винним у чиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Покарання відбуває в ХВК № 43, кінець строку 18.03.2018 року.

Стягнень не мав, порушень режиму не мав, відбув більше 3/4 призначеного покарання, приймає участь у організації та проведенні виховних заходів, відповідає за фізкультурно-масову секцію, працює, виконує всі необхідні роботи по благоустрою. Відбуваючи покаранні закінчив 9 класів вечірньої загальноосвітньої школи, крім того здобув кваліфікацію електрогазозварювальника. При звільнені має намір проживати в будинку матері, має можливість працевлаштуватися, за час відбування покарання має 2 заохочення.

Представник адміністрації установи виконання покарань проти задоволення клопотання не заперечував, вважаючи що ОСОБА_3 став на шлях виправлення, за час відбування покарання характеризується позитивно, викладені ним обставини повністю підтвердив.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, засудженого, представника установи приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2013 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення возі з конфіскацією майна.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.05.2016 року засудженому ОСОБА_3 зараховано у строк відбування покарання призначеного за вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2013 року строк попереднього ув`язнення з 03.11.2012 року по 11.04.2014 року включно у відповідності до положення ч. 5 ст. 72 КК України.

Отже строк відбування покарання засудженому рахується з 31.10.2012 року по 22.03.2018 року.

Станом на 05 грудня 2016 року невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_3 становить 1 рік 3 місяці та 14 днів.

З пояснень представника Харківської виправної колонії № 43 ОСОБА_3 характеризується вцілому позитивно як особа, що розкаюється у вчиненому правопорушенні, яка встала на шлях виправлення, має 2 заохочення за сумлінне ставлення до праці та добру поведінку за період жовтень, січень 2016 року.

Аналогічно характеризується і за колективною характеристикою від 25.10.2016 р. підписаною начальником цеху № 3 майором внутрішньої служби, старшим майстром цеху капітаном внутрішньої служби та іншими майстрами цеху №№ 1, 2, 3 ХВК № 43 як особа, що твердо встала на шлях виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання та виправлення засудженого.

На час розгляду провадження відбув 3/4 частини призначеного покарання, що в силу ст.81 КК України підставою для його УДЗ.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Згідно з п.17 Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ківшарівка, Куп`янського району Харківської області, звільнити від відбування, призначеного за вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2013 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, умовно-достроково звільнити на 1 рік 3 місяці 14 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: