Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА
27 травня 2016 року Справа № 608/373/16-к
Номер провадження1-кп/608/73/2016
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_14 ,
обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання захисника ОСОБА_8 в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_15 , який обвинувачується за ч. 2 ст.15-п.п.6,12, ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України та ОСОБА_16 ,який обвинувачується за ч.2 ст.15-п.п.6,12, ч.2 ст.115,ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 із тримання під вартою на домашній арешт, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року ОСОБА_16 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ухвалою суду від 09 березня 2016 року та ухвалою від 28 квітня 2016 року продовжено строк застосування ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується о 16 год. 00 хв. 28 червня 2016 року.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_8 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт її підзахисному, посилаючись на те, що відпали ризики передбачені ст.177 КПК України, які наводились для обрання запобіжного заходу, а також на рішення Європейського суду з прав людини та Конвенцію.
Обвинувачений ОСОБА_16 підтримує заявлене клопотання його захисником, просить його задовольнити, оскільки він буде проживати в своїх батьків в с.Улашківці Чортківського району, де значиться зареєстрованим.
Прокурор вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки не відпали ризики якими обгрунтовувалось обрана міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 , думку прокурора, потерпілих, представника потерпілого ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та їхніх захисників, які просять змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог п. п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Зважаючи на викладене, при вирішенні клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_16 , колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що останній обвинувачується у вчинені особливо тяжких злочинів, за вчинення яких санкцією кримінального закону, зокрема, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів, зокрема, суспільну небезпечність дій для оточуючих, приймаючи до уваги, що зміна запобіжного заходу унеможливить забезпечення явки ОСОБА_16 до суду, стане перешкодою кримінальному провадженню, надасть обвинуваченому можливість незаконно впливати на потерпілих, недопитаних свідків, оскільки обвинувачений проживає без реєстрації в с.Оришківці Гусятинсьекого району в будинку який йому не належить, а значиться зареєстрованим в с.Улашківці Чортківського району, колегія суддів вважає, що слід відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 з тримання під вартою на домашній арешт при цьому виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -
Клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 із тримання під вартою на домашній арешт відхилити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: 1. ОСОБА_3

2. ОСОБА_2