Справа № 182/5436/16-к
Провадження № 1-кп/0182/586/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.10.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2016 р. за № 0003814 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Покровське Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого:
05.10.2015 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст. 309 КК України до 2 р. обмеження волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком 1 р.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 297 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 18.09.2016 р. приблизно о 08-30 год., знаходячись на території цвинтаря, розташованого по вул. Л.Українки в с. Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області, нехтуючи встановленими правилами поведінки та моральними засадами суспільства, діючи з корисливих мотивів, таємно шляхом вільного доступу витяг руками з-під надгробної плити на місці поховання ОСОБА_5 металевий кутник, що слугував опорою для надгробної плити, довжиною 140 см, розміром 60x60 мм, вартістю 155 грн., чим заподіяв матеріальну та моральну шкоду ОСОБА_6 . У подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Він же, 18.09.2016р. приблизно о 08-37 год., знаходячись на території цвинтаря, розташованого по вул. Л.Українки в с. Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області, нехтуючи встановленими правилами поведінки та моральними засадами суспільства, діючи з корисливих мотивів, таємно повторно шляхом вільного доступу витяг руками з-під надгробної плити на місці поховання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 один металевий швелер, що слугував опорою для надгробної плиги, довжиною приблизно 170 см, розміром 140x60 мм, вартістю 210 грн., чим заподіяв матеріальну та моральну шкоду ОСОБА_9 . У подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Він же, 18.09.2016 р. приблизно о 08-45 год., знаходячись на території цвинтаря, розташованого по вул. Л.Українки в с. Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області, нехтуючи встановленими правилами поведінки та моральними засадами суспільства, діючи з корисливих мотивів, таємно повторно шляхом вільного доступу витяг руками з-під надгробної плити на місці поховання ОСОБА_10 один металевий кутник, що слугував опорою для надгробної плити, довжиною 110 см розміром 80x50 мм, вартістю 115 грн., чим заподіяв матеріальну та моральну шкоду ОСОБА_11 . У подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Він же, 18.09.2016 р. приблизно о 08-50 год., знаходячись на території цвинтаря, розташованого по вул. Л.Українки в с Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області, нехтуючи встановленими правилами поведінки та моральними засадами суспільства, діючи з корисливих мотивів, таємно повторно шляхом вільного доступу витяг руками з-під надгробної плити на місці поховання ОСОБА_12 один металевий швелер, що слугував опорою для надгробної плити, довжиною приблизно 108 см, розміром 160x60 мм, вартістю 170 грн., чим заподіяв матеріальну та моральну шкоду ОСОБА_13 . У подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст. 297 КК України як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене повторно з корисливих мотивів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що 18.09.2016 р. у ранковий час, коли він проходив біля території цвинтаря в с. Покровське, він побачив, що на деяких могилах можна легко витягти металеві швелера та кутники. Тоді у нього виник умисел, на те, що їх забрати і здати на металобрухт. Він з 4-х могил, які були поруч, витяг руками кутники та швелера. Пішов їх здавати, але був затриманий двома чоловіками. Викрадене він відразу повернув. У вчиненому він розкаюється, вчинив злочин, т.я. йому були потрібні гроші на продукти харчування. Просить не позбавляти його волі, дати можливість виправитися.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вказані досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочинів, за якими він обвинувачується.
Дії обвинуваченого мають правильну правову кваліфікацію за ч.3 ст. 297 КК України як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене повторно з корисливих мотивів.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ст.. 69-1 КК України, яка передбачає, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК..
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.. 12 КК України відносяться до середньої тяжкості; обставини справи; особу винного, який не має сім`ї, не працює, вчинив новий злочин у період звільнення від покарання з випробуванням, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, відшкодування шкоди, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі.
Невідбута частина покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 05.10.2015 р. відповідно до ч.1 ст. 71 КК України підлягає частковому приєднанню к призначеному за цим вироком покаранню.
Ураховуючи всі обставини справи, особу винного, суд не знаходить підстав для застосування ст.. 69, 75 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу необхідно залишити у вигляді домашнього арешту. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази: металеві кутники та швелера, які знаходяться у потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 залишити їм.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.3 ст. 297 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України невідбуте ним покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 05.10.2015 р. частково приєднати до призначеного за цим вироком покарання і остаточно призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки 1 міс.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишити у вигляді домашнього арешту.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази: металеві кутники та швелера, які знаходяться у потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 залишити їм.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом 30 днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1