Єдиний унікальний номер 201/9317/16-к
Номер провадження 1-кп/201/336/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2016 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15 жовтня 1999 року за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 229-6 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
- 14 грудня 1999 року постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 1999 року звільненого з СІЗО Дніпропетровської області № 114 на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію» від 16 липня 1999 року;
- 03 липня 2002 року за вироком Бабушкінського районного суду м Дніпропетровська за ч. 2 ст. 229-6 (в редакції 1960 року), ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 395, ст. 72 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 10 лютого 2004 року за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі;
- постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2008 року звільненого з Дніпропетровської виправної колонії № 89 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 24 дні;
- 06 серпня 2009 року за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
- 06 серпня 2010 року за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- 31 січня 2012 року за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 7 місяців 21 дня позбавлення волі;
- 24 вересня 2012 року за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року звільненого на підставі ст. 81 КК України від покарання умовно-достроково на не відбутий строк 7 місяців 15 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
02 травня 2016 року, близько 14 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , пристав на пропозицію ОСОБА_5 , проникнути до приміщення домоволодіння для таємного викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться неподалік місця мешкання ОСОБА_4 , тим самим вступив у попередню змову з ОСОБА_5 на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, розподіливши між собою ролі у вчиненні кримінального правопорушення.
Співучасники злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 02 травня 2016 року, близько 14 години 30 хвилин, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження дерев`яного паркану, проникли на прибудинкову територію приватного домоволодіння та літньої кухні, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_4 , реалізуючи раніше досягнуту злочинну домовленість, виконуючи заздалегідь відведену йому роль, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає проник до житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , після чого продовжуючи свою злочинну діяльність, шляхом пошкодження віконної рами, проник до літньої кухні, яка розташована на території вказаного домоволодіння, де огледів особисті речі потерпілої ОСОБА_9 .
Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , всередині приватного домоволодіння житлового будинку та літньої кухні, які розташовані за адресою АДРЕСА_4 , де реалізуючи досягнуту раніше злочинну домовленість, виконуючи заздалегідь розподілені ролі, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, а ОСОБА_4 ще і повторно, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає побачили майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: задню фару від автомобіля; протитуманну фару для авто; обігрівач радіаторний білого кольору «Delonghi Hork» на сім секцій; обігрівач радіаторний білого кольору «VES RG9SX» на дев`ять секцій; чотири колеса автомобільних BFGOODRICH 275/70/R16; змивний бочок від унітазу білого кольору у картонній коробці; чашку для розмішування тіста з інвентарем завернуту у прозорий полімерний пакет; коробку із прожекторами у кількості 4 штуки; настінну сушарку для рук «HOND DRYER SH1»; пакет із скатертинами; набір келихів у кількості 6 штук з написом «АРАРАТ»; пивні бокали з написом «STELLA ARTOIS»; електричну рекламну вивіску з написом «STOLETOV»; камін електричний Dimplex; супутниковий ресівер Нumах; унітаз із зливним бачком Cersanit; монітор комп`ютерний Samsung; зарядний пристрій для радіообладнання «KSC»; картридж для принтера; витяжку вентиляційну «VENTS»; електричну рекламну вивіску з написом «ОБОЛОНЬ»; комплект ламп денного світла у кількості 8 штук «Люмен», а також футляр для прикрас продовгуватої форми та металеву заглушку для пляшки з написом «KRIMART», які визначили об`єктом свого злочинного посягання.
Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи на території приватного домоволодіння житлового будинку та літньої кухні, які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , де реалізуючи досягнуту раніше злочинну домовленість, виконуючи заздалегідь розподілені ролі, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке ОСОБА_4 вчинене повторно, поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, перенесли з приватного домоволодіння житлового будинку та літньої кухні на відстань близько восьми метрів від вказаних приміщень у напрямок металевих воріт наступне майно: задню фару від автомобіля, протитуманну фару для автомобіля, змивний бочок від унітазу білого кольору у картонній коробці, чашку для розмішування тіста з інвентарем, завернута у прозорий полімерний пакет, коробку із прожекторами у кількості 4 штуки, настінну сушарку для рук «HOND DRYER SHI», пакет із скатертинами, набір келихів у кількості 6 штук з написом «АРАРАТ» - пивні бокали з написом «STELLA ARTOIS», електричну рекламну вивіску з написом «STOLETOV», унітаз із змивним бачком Cersanit, монітор комп`ютерний Samsung, настінне кріплення для телевізора, картридж для принтера, витяжку вентиляційну «VENTS», електричну рекламну вивіску з написом «ОБОЛОНЬ», визначити вартість яких не надалось можливим через відсутність відповідної та достатньої інформації, обігрівач радіаторний білого кольору «Delonghi Hork» на сім секцій, вартістю 160 гривень 00 копійок; обігрівач радіаторний білого кольору «VES RG9SX» на дев`ять секцій, вартістю 155 гривень 40 копійок; чотири колеса автомобільних BFGOODRICH 275/70/Rt6 - загальною вартістю 2 660 гривень 75 копійок; камін електричний Dimplex - вартістю 270 гривень 00 копійок; супутниковий ресивер Ниmах- вартістю 432 гривень 00 копійок; зарядний пристрій для радіообладнання «KSC» вартістю 70 гривень 00 копійок; комплект ламп денного світла у кількості 8 штук «Люмен» вартістю 1144 гривень 00 копійок.
При цьому, ОСОБА_5 , перебуваючи на території приватного домоволодіння житлового будинку та літньої кухні, реалізуючи досягнуту раніше злочинну домовленість, виконуючи заздалегідь розподілені ролі, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, пересвідчившись що за його діями ніхто не спостерігає поклав собі до кишені футляр для прикрас продовгуватої форми, вартістю 69 гривень 30 копійок та металеву заглушку для прикрас з написом «KRIMART», вартістю 47 гривень 20 копійок.
Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи на території приватного домоволодіння житлового будинку та літньої кухні, які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , де доводячи свій злочинний умисел на викрадення всього майна, яке належить ОСОБА_9 , в тому числі і футляру для прикрас продовгуватої форми, вартістю 69 гривень 30 копійок та металевої заглушки для пляшки з написом «KRIMART», вартістю 47 гривень 20 копійок, на загальну суму 5008 гривень 65 копійок, не виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця і не змогли довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від їх золі, оскільки, перебуваючи за вказаною адресою, були помічені потерпілою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Умисні дії ОСОБА_4 які виразилися у не закінченому замаху на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у не закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що раніше був знайомий із ОСОБА_5 і підтримував з ним приятельські відносини. 02 травня 2016 року, приблизно о 14 годині, він разом із ОСОБА_5 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . Під час їх спілкування, ОСОБА_5 запропонував йому вчинити крадіжку майна з домоволодіння, яке знаходиться неподалік його місця мешкання. Оскільки на той час його були потрібні гроші, він погодився на пропозицію ОСОБА_5 і вони домовилися про те, що кожен із них буде робити. З цією метою, того ж дня, приблизно о 14 годині 30 хвилин вони прибули до визначеного домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_4 . Це домоволодіння було огорожне парканом, через яке вони проникли на прибудинкову територію, а потім, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, пошкодили віконну раму та проникли до будинку і таким же чином до літньої кухні, де, оглянувши майно, яке там перебувало визначили, що саме вони будуть викрадати. Далі із будинку та літньої кухні вони перенесли майно, точне найменування та кількість якого зазначена в обвинувальному акті, на відстань приблизно восьми від будинку в сторону металевих воріт. Однак винести викрадене ними майно за межі території домоволодіння їм не вдалося, оскільки з боку огороду вони почули крики і стали тікати з місця події, залишивши майно. Йому вдалося втекти, а ОСОБА_5 був затриманий потерпілою. При цьому не оспорював ні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що інкримінується, ні кількість, найменування та вартість викраденого майна, ні вину. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати і призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що раніше був знайомий із ОСОБА_4 і підтримував з ним приятельські відносини. 02 травня 2016 року, приблизно о 14 годині, він разом із ОСОБА_4 знаходилися за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 . Під час їх спілкування, він запропонував ОСОБА_4 вчинити крадіжку майна з домоволодіння, яке знаходиться неподалік його місця мешкання. ОСОБА_4 погодився на його пропозицію і вони домовилися про те, що кожен із них буде робити. З цією метою, того ж дня, приблизно о 14 годині 30 хвилин вони прибули до визначеного домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_4 . Це домоволодіння було огорожне парканом, через яке вони проникли на прибудинкову територію, а потім, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, пошкодили віконну раму та проникли до будинку і таким же чином до літньої кухні, де, оглянувши майно, яке там перебувало визначили, що саме вони будуть викрадати. Далі із будинку та літньої кухні вони перенесли майно, точне найменування та кількість якого зазначена в обвинувальному акті, на відстань приблизно восьми від будинку в сторону металевих воріт. При цьому, він ще викрав футляр для прикрас металеву заглушку для пляшки, які поклав до себе у кишеню. Однак винести викрадене ними майно за межі території домоволодіння їм не вдалося, оскільки з боку огороду вони почули крики і стали тікати з місця події, залишивши майно. ОСОБА_4 вдалося втекти, а він був затриманий потерпілою та незнайомим йому чоловіком. При цьому не оспорював ні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що інкримінується, ні кількість, найменування та вартість викраденого майна, ні вину. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати і призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі. Додав, що пішов на такий крок у своєму житті через необхідність годувати родину і дітей.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачені повністю визнали свою вину в інкримінованому їм органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодилися з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнали всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинувачених, наданими ними безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і обвинувачені винні у його вчиненні, так як ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло та інше приміщення, і ОСОБА_11 своїми умисними діями, вчинив незакінчений замах на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), за попердньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло та інше приміщення, а тому вони підлягають покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що останній раніше неодноразово судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, офіційно не працевлаштований, не одружений, має повну середню освіту, за місцем проживання характеризується із посередньої сторони, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, відповідно до інформації з Комунального закладу «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» від 10 травня 2016 року за № 2869 перебував на обліку у лікаря-нарколога з метою профілактики розладів психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів, вживання з шкідливими наслідками, нагляд припинено 28 лютого 2012 року у зв`язку із закінченням строку нагляду.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що останній раніше не судимий і не притягувався до кримінальної відповідальності, одружений і має на утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштований, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає їх щире каяття у скоєному.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_5 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією частини 3 статті 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин та проаналізованих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 у їх сукупності, враховуючи, що останній не судимий і не притягувався до кримінальної відповідальності, даний злочин вчинив вперше, має на утриманні неповнолітніх дітей, тяжких наслідків від вчиненого ним злочину не настало, зважаючи на позицію потерпілої, викладеної у її заяві, яка не наполягала на призначенні суворого покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням та поклавши на нього відповідні обов`язки.
Запобіжний захід обраний під час досудового розслідування відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2016 року відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою необхідно скасувати, звільнивши останнього негайно з-під варти у залі суду.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину останнім, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення умисних корисних злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, відповідних висновків для себе не зробив і знов вчинив тяжкий корисний злочин, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, які наведені вище, і приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, і вважає, що ОСОБА_4 має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Під час судового розгляду стороною обвинувачення надано суду ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2016 року, відповідно до якої відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, протокол про затримання особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, як зазначено стороною обвинувачення, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не складався.
Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набув законної сили 24 грудня 2015 року, частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладена у такій редакції: «5. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».
Отже, призначаючи покарання, суд зобов`язаний врахувати положення ст. 72 КК України (в редакції зазначеного вище Закону) та зараховувати строк попереднього ув`язнення, враховуючи його до моменту постановлення вироку.
Таким чином, суд вважає за необхідне в строк основного покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто у вигляді 5 місяців 4 днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2016 року про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 02 червня 2016 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний у відношенні ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Дніпропетровській області необхідно залишити без змін.
Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у солідарному порядку витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок і витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 (двадцять) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення зазначених експертиз у кримінальному провадженні, на користь держави.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
- обігрівач радіаторний білого кольору «Delonghi Hork» на сім секцій; обігрівач шторний білого кольору «VES RG9SX» на дев`ять секцій; чотири колеса автомобільних OODRICH 275/70/R16; змивний бочок від унітазу білого кольору у картонній коробці; чаша для розмішування тіста з інвентарем, завернута у прозорий полімерний пакет; коробка із прожекторами у кількості 4 штуки; задня фара від автомобіля; настінна сушилка для рук «HOND DRYER SH1»; пакет із скатертинами, набір келихів у кількості 6 штук з написом АРАРАТ»; синій металевий візок на якому знаходяться одна картонна коробка із бокалами з написом «АРАРАТ» та одна картонна коробка із бокалами з написом «STELLA ARTOIS»; електрична рекламна вивіска з написом «STOLETOV» ; електронна вивіска; камін електричний Dimplex; супутниковий ресівер Ниmах; унітаз із смивним бачком Cersanit; монітор комп`ютерний Samsung; зарядний пристрій для радіообладнання «KSC»; настінне кріплення для телевізора; картридж для принтера; противотуманна фара для авто; витяжка вентиляційна «VENTS»; електрична рекламна вивіска з написом «ОБОЛОНЬ»; комплект ламп денного світла у кількості 8 штук; «Люмен», які відповідно розписки передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити останній, як законному володільцю.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з 02 червня 2016 року, при цьому, в строк призначеного останньому покарання у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення, розрахований відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у вигляді 05 (п`яти) місяців 04 (чотирьох) днів.
До набрання вироком законної сили обраний під час досудового розслідування ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_5 під час досудового розслідування - скасувати, звільнивши його негайно з-під варти у залі суду.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у солідарному порядку витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 ( вісімдесят) копійок, та витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 (двадцять) копійок на користь держави.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- обігрівач радіаторний білого кольору «Delonghi Hork» на сім секцій; обігрівач шторний білого кольору «VES RG9SX» на дев`ять секцій; чотири колеса автомобільних OODRICH 275/70/R16; змивний бочок від унітазу білого кольору у картонній коробці; чаша для розмішування тіста з інвентарем, завернута у прозорий полімерний пакет; коробка із прожекторами у кількості 4 штуки; задня фара від автомобіля; настінна сушилка для рук «HOND DRYER SH1»; пакет із скатертинами, набір келихів у кількості 6 штук з написом АРАРАТ»; синій металевий візок на якому знаходяться одна картонна коробка із бокалами з написом «АРАРАТ» та одна картонна коробка із бокалами з написом «STELLA ARTOIS»; електрична рекламна вивіска з написом «STOLETOV» ; електронна вивіска; камін електричний Dimplex; супутниковий ресівер Ниmах; унітаз із смивним бачком Cersanit; монітор комп`ютерний Samsung; зарядний пристрій для радіообладнання «KSC»; настінне кріплення для телевізора; картридж для принтера; противотуманна фара для авто; витяжка вентиляційна «VENTS»; електрична рекламна вивіска з написом «ОБОЛОНЬ»; комплект ламп денного світла у кількості 8 штук; «Люмен», які відповідно розписки передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити останній, як законному володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1