Номер провадження 1-кп/754/36/16
Справа№754/9496/15-к
Вирок
Іменем України
08 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :
судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0004148 відносно обвинуваченої

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта середня, не заміжню, не працюючу, проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , раніше судиму:

05.07.2005 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.121ч.2 КК України на 8 років позбавлення волі.

06.02.2013 року Деснянським районним судом м. Києва за ст.309ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі, із застосуванням ст..75 КК України, з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2015 року ОСОБА_6 звільнено відбування покарання по закінченню іспитового строку.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 02.02.2014 року приблизно о 22.00год. обвинувачена ОСОБА_6 перебуваючи у кімнаті квартирі АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету, впевнившись, що за її діям ніхто не спостерігає таємно викрала чуже майно, що належало потерпілій ОСОБА_5 , а саме фотоапарат «Sony Cyber-shot DSC-W730», вартістю 832,50грн., в якому була встановлена карта пам`яті «Goodram» 16Гб., вартістю 0,83грн., а всього на загальну суму 833грн.33коп., після чого з місця вчинення злочину втекла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала, вказала, що 02.02.2014 року вона перебувала на дні народженні у ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_2 , однак фотоапарат «Sony Cyber-shot DSC-W730», який належав останній вона не викрадала. Підтвердила, що 03.02.2014 року зранку до неї приходила ОСОБА_5 та вказувала, що у неї після дня народження пропав фотоапарат, та запитувала чи не брала вона його. Зазначила, що у неї з ОСОБА_5 , яка є співмешканкою брата ОСОБА_7 , з яким, у свою чергу, вона на той час співмешкала, склались неприязні стосунки, вони з братом ОСОБА_7 намагались її виселити з квартири, а тому вважає, що ОСОБА_8 підкинула свій фотоапарат їй у квартиру, з метою її обвинувачення у крадіжці та в подальшому виселення.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами:

показами у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 , з яких вбачається, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_2 , а поруч у квартирі АДРЕСА_3 проживала ОСОБА_6 з ОСОБА_7 та брат останнього. 02.02.2014 року вона святкувала день народження, на яке запросила родичів, а також запросила ОСОБА_6 . На дні народженні вони фотографувались подарованим їй фотоапаратом «Sony Cyber-shot DSC-W730», переглядали на ньому фотографії. Коли вона провела гостей, вона разом з ОСОБА_6 повернулись у квартиру. Маючи намір відрізати ОСОБА_6 кусок торта вона зайшла на кухню, однак зненацька ОСОБА_6 не дочекавшись її вибігла з квартири. На наступний день вона виявила зникнення фотоапарату, після чого пішла до ОСОБА_6 з проханням, щоб вона повернула фотоапарат, однак остання зазначила, що фотоапарат не брала. Вона неодноразово на протязі тривалого часу просила ОСОБА_6 щоб вона повернула фотоапарат. Приблизно через рік, вона перебуваючи у квартрі №82 на полці взяла книжку, в якій виявила квитанцію з ломбарду про закладення фотоапарату. Співставивши серійний номер фотоапарату в квитанції з її документами, вона виявила, що було закладено її фотоапарат. В подальшому під час розмови ОСОБА_6 зізналась, що викрала фотоапарат, який в подальшому здав в ломбард на свій паспорт ОСОБА_7 . Вказала, що упевнена, що крадіжку вчинила ОСОБА_6 , оскільки до зникнення фотоапарату в квартиру заходила лише ОСОБА_6 , ОСОБА_7 02-03.02.2014 року в її квартиру не заходив і не міг взяти фотоапарат.

показами у судовому засіданні, в режимі відеоконференції, свідка ОСОБА_7 , який показав, що він мешкав разом з ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_4 . 02.02.2014 року ОСОБА_5 святкувала день народження, не яке була запрошена ОСОБА_6 . Вони неодноразово ходили з квартири у квартиру, які знаходяться поруч. Він на день народження не ходив, 02-03.02.2014 року у квартиру де проживала ОСОБА_5 не заходив. На наступний день, 03.02.2014 року зранку прийшла ОСОБА_5 та повідомила про зникнення фотоапарату та стала обвинувачувати в цьому ОСОБА_6 , однак остання все заперечувала. Через декілька днів у шухляді у прихожій він знайшов фотоапарат, і оскільки він на той час вживав наркотичні засоби і йому необхідні були гроші, він пішов та заклав фотоапарат у ломбард. Яким чином міг опинитись фотоапарат у його квартирі він може пояснити. даними, що містяться у додатку до договору №1,2 №003141211 від 20.02.2014 року, згідно якого в ПТ`Найкращий ломбард» ОСОБА_7 було закладено цифровий фотоапарат «Sony Cyber-shot DSC-W730» серійний номер 4022616 .

даними, що містяться у наданих ОСОБА_5 гарантійному талоні до фотоапарату та упаковці до фотоапарату, згідно якого, категорія продукції фотоапарат «Sony Cyber-shot DSC-W730» серійний номер 4022616.

даними, що містяться у видатковій накладній №СКМФТ-233192 від 27.01.2014 року, згідно якого вартість фотоапарат «Sony Cyber-shot DSC-W730» - 832,50грн., карти пам`яті«Goodram» 16Гб. - 0,83грн.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 що вона не причетна до крадіжки фотоапарату, що фотоапарат підкинула сама потерпіла, маючи на меті виселити її з квартири, були предметом ретельної перевірки у судовому засіданні, і свого об`єктивного підтвердження не знайшли.

Суд вірить показам потерпілої ОСОБА_5 про обставини зникнення фотоапарату, оскільки вони повністю узгоджуються з вищевикладеними доказами.

В судовому засіданні встановлено, що фотоапарат Sony Cyber-shot DSC-W730» був виявлений у квартирі АДРЕСА_3 , де проживала ОСОБА_6 , яка єдина з даної квартири ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала на дні народженні у ОСОБА_5 .

Потерпіла у судовому засіданні неодноразово зазначала, що в момент зникнення фотоапарату, у її квартирі знаходилась лише ОСОБА_6 .

Будь-яких даних, які б свідчили, що потерпіла ОСОБА_5 оговорює обвинувачену ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено не було, таких даних сторона захисту суду також не надала.

Крім того, ні обвинувачена ОСОБА_6 , ні свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні не змогли пояснити, яким чином викрадений у ОСОБА_5 фотоапарат опинився у квартирі за їх місцем проживання.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому її дії необхідно кваліфікувати за ст.185ч.1 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, обставини справи, дані про особу винної яка раніше судима, не працює, за місцем реєстрації характеризується задовільно, невжиття заходів для відшкодування шкоди.

Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 судом визнано рецидив злочину.

Враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, ухилялась від суду, відсутність пом`якшуючих вину обставин, думку потерпілої, яка просила призначити покарання обвинуваченій пов`язане з позбавленням волі, суд призначає останній покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке вона з врахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства. При цьому правових підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання(ч.1ст.78КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 вчинила злочин під час іспитового строку визначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва 06.02.2013 року, однак ОСОБА_6 звільнена від його відбування відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2015 року, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, прокурор не надав доказів оскарження ухвали суду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2015 року про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання по закінченню іспитового строку не скасована в установленому порядку, суд позбавлений можливості вирішувати питання про призначення покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків(ст.71 КК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст.185ч.1 КК України і призначити їй покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою у Київському СІЗО залишити без зміни.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 18.02.2016 року.

На підставі ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення та перебування під вартою з 18.02.2016 року по 08.04.2016 року включно із розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: