Справа № 466/6272/16-к
У Х В А Л А

26 липня 2016 р. слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , преставника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в інтересах Житлово-будівельного кооперативу №243 на дії військової прокуратури Львівського гарнізону в межах кримінального провадження № 00000105, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 в інтересах Житлово-будівельного кооперативу №243 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова зі скаргою, в якій просить скасувати постанову прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 від 01.07. 2016 р. про відмову в задоволенні заяви Голови Правління ЖБК243 щодо визнання у кримінальному провадженні №00000105 житлово- будівельний кооператив № 243 потерпілою стороною та представником ЖБК-243 ОСОБА_3 ; на підставі ч. З ст. 307 КПК України зобов`язати військову прокуратуру Львівського гарнізону визнати житлово-будівельний кооператив-243 у відповідності до вимог ст. 55 КПК України потерпілою стороною у кримінальному провадженні №00000105 .
Скаргу мотивує тим, що 21 червня 2016 року скаржником була направлена заява у військову прокуратуру Львівського гарнізону про визнання ЖБК-243 потерпілою стороною у відповідності до вимог ст. 55 КПК України у кримінальному провадженні № 00000105.09 липня 2016 року скаржник, діючи на підставі доручення, отримав постанову процесуального прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 від 01 липня 2016 року у відмові визнання ЖБК-243 потерпілою стороною у кримінальному провадженні № . Підставою для відмови у визнанні ЖБК-243 потерпілою стороною, як зазначено у постанові, що постановою прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 від 04.03.2016 р. на виконання вимог ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23.02.16 р. ЖБК-243 визнано потерпілою стороною у кримінальному провадженні № 30000002 від 22.01.205 р. за фактом незаконного отримання квартир у м. Львові колишнім суддею військового суду Львівського гарнізону ОСОБА_6 за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Як наведено у постанові, прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 , його постановою об`єднано два кримінальних провадження в одне, тільки не вказано за яким номером це об`єднане провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Другою підставою для відмови у визнанні ЖБК-243 потерпілою стороною є посилання на ст. 58 КПК України, хто може бути представником потерпілої сторони, а саме: «Представник юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, також особа, яка має право бути захисником у кримінальному проваджені Повноваження представника підтверджуються довіреністю юридичної особи. Проте, такі твердження суперечать рішенню Конституційного суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009.
Скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали в повному обсязі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду скарги.
Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали скарги, вважаю, що скаргу слід частково задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотань слідчий зобов`язаний винести мотивовану постанову, у разі їх задоволення вчинити дії на їх виконання.
Встановлено, що 21.06.2016 р. представник ЖБК-243 ОСОБА_3 подав військовому прокурору Львівського гарнізону ОСОБА_7 заяву про визнання ЖБК-243 потерпілою стороною у кримінальному провадженні № 000105 від 26.04.2016 р., а його представником ЖБК-243.
Проте, постановою прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 від 04.03.2016 на виконання вимог ухвали слідчого суді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 23.02.16 по справі №466/134/16-к, визнано ЖБК - 243 потерпілою стороною в кримінальному провадженні №0000002 від 22.01.2015.
При цьому, 07.05.2016 прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_9 за наслідками розгляду матеріалів кримінальних проваджень № 00002, № 0000105 винесена постанова про об`єднання кримінальних проваджень, якою матеріали досудового розслідування №00002 від 22.01.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України об`єднано з матеріалами досудового розслідування № 0000105 від 26.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
01.07.2016 за наслідками розгляду заяви представника ЖБК-243 ОСОБА_3 від 21 червня 2016 року, прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 винесена постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 представником ЖБК-243 згідно довіреності від 22 лютого 2016 р. у рамках кримінального провадження №0000105 від 26.04.2015.
Враховуючи те, що ЖБК-243 визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 00002, а вказане кримінальне провадження об`єднано з кримінальним провадженням № 0000105, а отже, ЖБК 243 є потерпілим в об`єднаному кримінальному провадженні.
Відтак, ця вимога не підлягає до задоволення.
Разом з тим, вважаю, що постанова прокурора від 01.07.2016 р. є неправомірною в частині відмови визнання ОСОБА_3 представником потерпілої сторони - ЖБК 243 з огляду на наступне.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року N 13-рп/2000, «Положення частини першої статті 59 Конституції України про те, що "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав", треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи».

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009 постановлено: «Положення частини другої статті 59 Конституції України "для наданя правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура" в аспекті конституційного звернення треба розуміти так, що особа і час допиту її як свідка в органах дізнання, досудового слідства чи дачі пояснень правовідносинах з цими та іншими державними органами має право на правову (юридичну) допомогу від обраної за власним бажанням особи в статусі адвоката, і не виключає можливості отримання такої допомоги від іншої особи, які законами України щодо цього не встановлено обмежень».

У даному випадку ЖБК-243 вправі вибирати собі фахівця у галузі права.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є юристом за фахом, здобув відповідну вищу освіту, а отже можу бути фахівцем в галузі права,
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора, 2) зобов`язання припинити дію, 3) зобов`язання вчинити певну дію, 4) відмова у задоволенні скарги.
За таких обставин, вважаю, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а саме слід скасувати постанову прокурора Військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 від 01.07.2016 р. в частині невизнання ОСОБА_3 представником потерпілої сторони «ЖБК 243» в об`єднаному кримінальному провадженні № 00002.
Враховуючи вищенаведене, на підставі отриманих в ході судового розгляду скарги даних та керуючись ст.ст. 220, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Скасувати постанову прокурора Військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 від 01.07.2016 р. в частині невизнання ОСОБА_3 представником потерпілої сторони «ЖБК 243» в об`єднаному кримінальному провадженні № 00002.
В решті вимог скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1