Провадження №1-в/331/247/2016
ЄУН 331/5730/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2016 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі подання СІЗО про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо ОСОБА_3 ,-
за участю:
прокурора ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло подання СІЗО про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_3 був засуджений 27.05.2016 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі та 10.06.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, при цьому вирок Дніпровського районного суду м. Києва враховано не було. Оскільки на теперішній час ОСОБА_3 відбуває покарання у соціально-психологічній службі з господарського обслуговування Запорізького слідчого ізолятора, просили вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав можливим задовольнити подання СІЗО та визначити засудженому ОСОБА_3 остаточне покарання із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.
Інші учасники у судове засідання не з"явились, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, вислухавши думку прокурора, приходить до висновку про необхідність задовольнити подання СІЗО з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений 27.05.2016 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, при цьому судом вирішено вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2015 року щодо засудження ОСОБА_3 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України до 1 року шести місяців позбавлення волі із випробувальним терміном 1 рік виконувати самостійно.
Крім того, 10.06.2016 року ОСОБА_3 було засуджено Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2015 року, та остаточно визначено покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено обраховувати з 02.04.2016 року. До строку покарання зараховано термін перебування обвинуваченого під вартою на підставі ч.5 ст. 72 КК України з 02.04.2016 року до 10.06.2016 року включно, однак вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року враховано не було, оскільки на той момент він не набрав чинності.
Згідно ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: п. 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Як встановлено у судовому засіданні вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року ОСОБА_3 була засуджено за вчинення злочину 18.07.2015 року, тобто за злочин, який він вчинив до винесення вироку Орджонікідзевським районним судом. м. Запоріжжя. Таким чином, під час визначення остаточного покарання необхідно керуватися вимогами ч.4 ст. 70 КК України, згідно якої за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, на підставі ст. 70 ч.4 КК України з урахуванням покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року шляхом часткового складання покарань, призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2016 року, необхідно остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді двох років семи місяців позбавлення волі. При цьому, оскільки фактично ОСОБА_5 не відбував покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва, підстав для зарахування відбутого терміну до основного строку покарання немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 537-539 КПК,-
Подання СІЗО про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо ОСОБА_3 задовольнити.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України з урахуванням покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року шляхом часткового складання покарання, призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2016 року, остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді двох років семи місяців позбавлення волі.
Строк відбуття остаточно визначеного покарання обраховувати з 02 квітня 2016 року.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1