Справа № 640/9582/16-к
н/п 1-кс/640/4919/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
14.06.2016 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль «NISSAN-TERRANO» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
Таким чином, враховуючи положення ст.98 КПК України, автомобіль «NISSAN-TERRANO» р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та автотехнічної експертизи з метою з`ясування технічного стану транспортного засобу, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Слідчий відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 в ході огляду транспортного засобу 13.06.2016 вилучив автомобіль «NISSAN-TERRANO» р.н. НОМЕР_1 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п.1 ч.2 ст.167 КПК України. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , вказаний автомобіль перебуває на праві власності у ОСОБА_5 , яка мешкає: АДРЕСА_1 .
Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене або зумовить труднощі в частині забезпечення можливого цивільного позову.
Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль «NISSAN-TERRANO» р.н. НОМЕР_1 перебуває на праві власності у ОСОБА_5 , яка мешкає: АДРЕСА_1 .
Вилучений автомобіль «NISSAN-TERRANO» р.н. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним в п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, так як є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, а тому слідчий суддя накладає арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «NISSAN-TERRANO» р.н. НОМЕР_1 .
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме - на автомобіль «NISSAN-TERRANO» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
Визначити місце зберігання транспортного засобу «NISSAN-TERRANO» р.н. НОМЕР_1 на спеціальному майданчику тимчасового зберігання автомототранспорту розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя - ОСОБА_1