Справа № 297/1454/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 14.04.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кішварда, Угорщина, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого, громадянина України

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:
14 квітня 2016 року близько 20:30 годин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Шкода Октавіа А5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого знаходилися пасажири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , рухаючись зі швидкістю близько 160 км/год по автошляху між населеними пунктами с. Яноші с. Гать, Берегівського району, в напрямку м. Мукачево, не забезпечивши безпеку дорожнього руху та не врахувавши дорожньої обстановки під час здійснення маневру обгону невстановленого слідством вантажного автомобіля неподалік ресторану «Мисливська чарда», виїхав на зустрічну смугу та, не впоравшись з керуванням, з`їхав в кювет з правого боку, де допустив зіткнення з деревом.

ОСОБА_4 своїми діями грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

- п. 1.2 в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів;

- п. 1.3 учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.4 кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила;

- п. 1.5 дії учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; особа, яка створила такі умови, зобов`язана вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод або попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган;
- п. 1.10 - терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:
- автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, зокрема в населеному пункті, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій);
безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом, зокрема, у конкретних дорожніх умовах;
дорожні умови сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням, зокрема, пори року, періоду доби і атмосферних явищ) стан проїзної частини та дорожню розмітку;
дорожня обстановка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху, які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;
- п. «б» п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки учасникам руху;

- п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.6 «ґ» поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю не більше 90 км/год.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 пасажир ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, у вигляді розриву передніх, задніх та бокових зв`язок на рівні другого-четвертого між хребцевих дисків шийного відділу хребта, перелому задньої дуги першого хребця, перелому зубовидного відростка другого шийного хребця, порушення цілісності спинного мозку, спінального шоку, крововиливу в м`які тканини голови, зі сторони їх внутрішньої поверхні, в ділянці потиличної ділянки по центру, відкритих переломів лівого променево-запястного суглоба та лівого плеча, поєднана тупа травма голови, шиї, тулуба та кінцівок. Дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 та вкладаються в час події, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 36 від 13.05.2016 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що не пам`ятає що сталося 14 квітня 2016 року. Зі слів родичів знає, що він їхав на автомобілі «Шкода Октавіа А5» в напрямку м. Мукачево. Також не пам`ятає, хто перебував разом з ним в автомобілі. Про те, що сталося дорожньо-транспортна пригода і загинула дівчина, він також дізнався тільки в лікарні зі слів родичів. Зазначив, що 14 квітня 2016 року не вживав ні алкогольних напоїв, ні будь-яких інших речовин. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав частково в розмірі 50 тисяч гривень. Пояснив, що ніде не працює та не має власного майна, тому не зможе відшкодувати потерпілій всю суму заявленої нею моральної шкоди. Ствердив, що під час досудового розслідування його родичами в рахунок задоволення матеріальних вимог потерпілої, їй було передано 5000 євро. Просив не карати його суворо, врахувати також те, що він раніше не судимий. Також попросив пробачення в потерпілої та обіцяв в майбутньому не вчинювати правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 14 квітня 2016 року її дочка ОСОБА_10 прийшла до неї на роботу і попросила дозволу поїхати з хлопцем в м. Берегово. Обіцяла, що повернеться додому того ж дня. Згодом дочка зателефонувала їй і повідомила, що вони з хлопцем їдуть в м. Мукачево. Того ж дня їй повідомили про смерть дочки в результаті ДТП. Також потерпіла вказала, що родичі обвинуваченого спочатку відшкодували їй 1500 євро, згодом ще 2300 доларів США. Коли вона перебувала в лікарні, то родичі обвинуваченого принесли їй ще 3000 гривень. Зазначила, що заяву, згідно якої вона не має жодних претензій до ОСОБА_4 , вона підписувала, однак взагалі не читала її, оскільки це було за кілька днів після смерті її дочки і потерпіла перебувала в шоковому стані. Щодо цивільного позову, потерпіла пояснила, що оцінити моральні страждання яких вона зазнала через смерть дочки неможливо, це для неї непоправна втрата. Однак, оскільки вона перебуває у вкрай важкому матеріальному стані, а сім`я обвинуваченого обіцяла купити для неї та її інших 2 дітей однокімнатну квартиру в м. Мукачево, але не зробила цього, просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в розмірі саме 500 тисяч гривень, оскільки приблизно такою є вартість квартири. Вважала не приймати до уваги заяву від 19.04.2016 року, дану нею щодо відсутності в неї претензій до ОСОБА_4 та згідно якої не вважає винним ОСОБА_4 в смерті дочки. Просила призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі за вчинене, оскільки він є винним у смерті дочки.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 в скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею правильною.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України, як обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий (а. с. 95), визнав свою вини, розкаявся, те, що він є інвалідом ІІІ групи (а. с. 72), має позитивну характеристику за місцем проживання (а. с. 99), частково відшкодував шкоду, а також його молодий вік, те, що він теж постраждав в результаті ДТП, попросив пробачення в потерпілої, обіцяв в майбутньому не вчинювати правопорушень, а також те, що інші учасники ДТП (пасажири) не мають жодних претензій до обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, у зв`язку з чим слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 основне покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним в подальшому інших протиправних дій.

Крім того, під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 звернулася до обвинуваченого ОСОБА_4 з позовною заявою про стягнення з останнього на її користь моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень, які вважала стягнути одноразово.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема, до обвинуваченого.

Наявність в матеріалах кримінального провадження заяви потерпілої ОСОБА_6 від 19.04.2016 року про те, що вона не має та не матиме в майбутньому претензій до ОСОБА_4 , оскільки одержала від сім`ї ОСОБА_11 кошти, суд вважає таким, що не позбавляє потерпілу права, передбаченого ч. 1 ст. 128 КПК України, пред`явити цивільний позов під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 7. ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що внаслідок порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху, дочка потерпілої ОСОБА_10 отримала травми, від яких померла на місці пригоди. Смерть ОСОБА_10 завдала непоправимої втрати її сім`ї, згубно вплинула на здоров`я потерпілої, спричинила страждання, які завдаватимуть болю потерпілій на все її подальше життя, змусила потерпілу пройти важку процедуру захоронення рідної дочки. Крім того, замість мати опору на старість, радість від онуків, яких могла народити її дочка, потерпіла отримала вічний смуток і усвідомлення непоправимої втрати. У зв`язку з наведеним позивач оцінює моральну шкоду в розмірі саме 500 тисяч гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 04 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Судом встановлено, що шкода, завдана потерпілій ОСОБА_6 є наслідком неправомірних дій ОСОБА_4 , винність якого в судовому засіданні доведена повністю.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 04 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає задоволенню, суд враховує те, що внаслідок злочину потерпіла зазнала непоправної втрати у зв`язку зі смертю дочки, сильних психічних і душевних страждань. Внаслідок смерті дочки змінився звичний образ життя потерпілої через усвідомлення втрати рідної дочки.

Також при визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 є інвалідом ІІІ групи, не має стабільного доходу, отже матеріальний стан останнього залежить від його рідних.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

А тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає задоволити вимогу про стягнення моральної шкоди частково та стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 100 000 тисяч гривень у вигляді одноразової виплати.

Речовий доказ: автомобіль марки «Шкода Октавіа А5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на штраф майданчику Берегівського відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області, суд вважає, на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як власнику, що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , застосованого ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 31.05.2016 року сплив 31 липня 2016 року. Клопотань про продовження та обрання запобіжного заходу не надходило.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку з наведеним суд вважає процесуальні витрати на залучення експертів, що згідно матеріалів кримінального провадження становлять 1600 гривень, слід стягнути з ОСОБА_4 в користь держави.

Керуючись ст. ст. 129, 368, 370, 374 КПК України, суд

засудив:
Визнати винним ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання з дня затримання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень у вигляді одноразової виплати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень в користь держави.

Речовий доказ: автомобіль марки «Шкода Октавіа А5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на штраф майданчику Берегівського відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як власнику.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1