Справа №591/3923/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/977/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 13 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, українець,

уродженець та проживає в м. Суми,

раніше засуджувався:

1) 26.03.2003 року за ст. 185 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 6 місяців арешту;

2) 21.04.2004 року за ст.ст. 185 ч. 3, 187 ч. 2, 296 ч. 1 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 23.03.2011 року за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі;

визнаний винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, 15 липня 2016 року близько 20 год. 05 хв. ОСОБА_8 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до продуктового магазину «Кошик» по вул. Інтернаціоналістів, 18 в м. Суми та, помітивши біля каси кондитерського відділу магазину відсутність касира, в нього виник умисел на викрадення коштів. Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, таємно, повторно ОСОБА_8 , переслідуючи корисний мотив, підійшов до прилавку і за допомогою ключа, який знаходився біля каси відкрив її і викрав коробку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1711 грн., і попрямував до виходу з магазину.

В цей час до нього підійшов один з покупців магазину ОСОБА_9 , який запропонував ОСОБА_8 повернути кошти до каси. Усвідомлюючи, що його дії помітили і вони почали носити відкритий характер, ОСОБА_10 , ігноруючи прохання покупця ОСОБА_9 , з метою зникнути з місця злочину намагався бігти в напрямку виходу з магазину, де і був зупинений, і не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, зазначає, що призначене йому судом покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про його особу і за своїм розміром є явно несправедливим через суворість. Призначаючи покарання, суд не звернув уваги на те, що злочин, який він вчинив є незакінченим, на його утриманні перебуває мати похилого віку, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Крім цього, суд не врахував вимоги ч. 2 ст. 68 КК України і призначив йому покарання без врахування вимог цього Закону.

Тому обвинувачений прохає вирок суду змінити, пом`якшити йому покарання і призначити його, яке є співрозмірним його діянням та його особі;

- захисник ОСОБА_7 посилається на те, що органи досудового розслідування та суд в порушення вимог ст. 94 КПК України допустили однобічність та неповноту дослідження обставин справи, що свідчить про те, що судом ухвалене неправосудне рішення. Обставини, що мають істотне значення для кримінального провадження належним чином не з`ясовані.

Органи досудового розслідування не дотримались вимог ст. 91 КПК України, ретельно не дослідили обставини вчинення кримінального правопорушення та не врахували той факт, що ОСОБА_8 не бачив ОСОБА_9 , а тому діяв під час викрадення таємно. Суд, розглядаючи дане кримінальне провадження, на ці недоліки органів досудового розслідування не звернув уваги. Вважаючи вирок суду незаконним, він прохає його скасувати, а провадження направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та зміст поданих апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги, прокурора ОСОБА_6 , яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, та заперечувала проти доводів, викладених в апеляційних скаргах, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового провадження, відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції, згідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції була дана належна оцінка, і про це зазначено у вироку.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю і пояснив, що 15.07.2016 року близько 20 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він зайшов в магазин «Кошик». Помітивши, що біля каси відсутній касир, він вирішив викрасти гроші. За допомогою ключа, який знаходився біля каси, він відкрив касу, з якої забрав коробку з грошима і поклав її до свого пакету. В цей час до нього підійшов один з покупців, схопив за одяг і запропонував повернути викрадене. Вирвавшись він кинув коробку з грошима за прилавок.

Свідок ОСОБА_9 допитаний в судовому засіданні суду першої та апеляційній інстанції підтвердив, що він знаходився в вечірній час в магазині «Кошик» і помітив, що біля каси одного з відділів відсутній касир і став іти до іншої каси.

В цей час мимо нього став проходити чоловік, як пізніше йому стало відомо це був ОСОБА_8 , і підійшов до каси де не було касира. Після цього він помітив, як обвинувачений взяв ключ і відкрив ним касу забрав з неї коробку з грошима і положив її в свій пакет та став відходити від каси в напрямку виходу з магазина. Він зразу ж поклав руку на плече ОСОБА_11 і зробив йому зауваження, щоб він повернув гроші, але не реагуючи на його слова обвинувачений пришвидшуючи свій рух намагався вийти з магазину. Він став рухатись за обвинуваченим і схопивши його ззаду за одяг потягнув його до каси.

Скориставшись такою ситуацією обвинувачений кинув пакет з грошима за касу, а він утримуючи ОСОБА_11 повідомив про крадіжку грошей працівникам магазину.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано поклав основу вироку показання свідка ОСОБА_9 про обставини відкритого викрадення обвинуваченим з каси магазину грошей оскільки вони логічні та послідовні і спростовують доводи ОСОБА_8 про те, що він не відкрито, а таємно викрав гроші з каси магазину.

Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 детально розповів та показав на місці, за яких обставин він викрав з каси магазину коробку з грошима та намагався покинути магазин, але був затриманий покупцем.

Не може погодитись колегія суддів і з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що органами досудового розслідування та судом були порушені вимоги ст.ст. 91, 94 КПК України, а тому допущена однобічність та неповнота дослідження обставин справи, а тому вирок підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, виходячи з наступного.

Підстави для скасування вироку суду судом апеляційної інстанції з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції визначені ч. 2 ст. 415 КПК України, в тому числі і у зв`язку з порушеннями передбаченими в п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі захисником не зазначено ні однієї з підстав зазначених в п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, які були порушені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, які могли б стати безумовною підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Колегія суддів, вважаючи необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону доводи захисника ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі щодо скасування вироку суду та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, а тому не знаходить підстав для їх задоволення.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_12 в тій частині, що суд, призначаючи йому покарання, не врахував вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, яка передбачає, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати 2/3 максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Так, санкція частини другої статті 186 КК України передбачає строк покарання за вчинення даного кримінального правопорушення в розмірі від 4 до 6 років позбавлення волі, а дві третини максимального розміру за вчинення замаху на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України складає 4 роки позбавлення волі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання, вірно не застосовував положення ч. 3 ст. 68 КК України, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого, а тому не знаходить передбачених законом підстав для її задоволення.

За сформульованим у вироку обвинуваченням, визнаного судом доведеним, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст.ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, так як він вчинив закінчений замах на грабіж, повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_8 , суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України призначив його, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

При цьому суд врахував обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі ті, на які посилається обвинувачений і в апеляційній скарзі, а саме його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, стан його здоров`я.

Судом також врахована і обставина, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, який раніше засуджувався, обґрунтовано прийшов до висновку про призначення ОСОБА_8 покарання саме у виді позбавлення волі та призначив його в межах мінімального строку, передбаченого санкцією статті закону, за яким він визнаний винним.

Колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є достатнім і необхідним для його виправлення і попередження нових злочинів, а тому не знаходить передбачених законом підстав для зміни вироку та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розслідуванні у кримінальному провадженні та його розгляді в суді, які б стали підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, як про це зазначено в апеляційній скарзі захисника, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 13 вересня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4