Справа № 308/279/16-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.04.2016 м. Ужгород
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду в частині відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_6 , постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого задовольнити повністю, зарахувати йому весь строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не зарахував засудженому 92 дні попереднього ув`язнення. Стверджує, що на даний час ОСОБА_6 підлягає звільненню, оскільки зарахуванню підлягають 137 днів попереднього ув`язнення, зокрема за ухвалою Виноградівського районного суду від 15.02.2013 року ОСОБА_6 перебував під вартою 45 днів, за ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 27.01.2015 року - 42 дні, за ухвалою Виноградівського районного суду від 09.12.2015 року 50 днів.
У доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_6 просить таку задовольнити і зарахувати в строк покарання ще 60 днів перебування в СІЗО.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали, виступ прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляцію безпідставною, яку просить залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження за клопотанням та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, заслухавши судові дебати, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно п. 3 роз`яснень ВССУ щодо застосування окремих положень Закону України від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Як правильно встановив суд першої інстанції, що підтверджено перевіркою в апеляційному суді матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 , що згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 був затриманий 13.02.2013 року, ухвалою Виноградівського районного суду від 15.02.2013 року йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вироком Виноградівського районного суду від 29.03.2013 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч. 2 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 8 місяців. Вирок набрав законної сили 30.04.2013 року.
Отже, у межах відповідного кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України останній перебував під вартою в «СІЗО м. Ужгород» (Закарпатській УВП №9) у період з 13.02.2013 року по 30.04.2013 року.
При постановленні ухвали від 29.01.2016 року місцевим судом вірно зараховано термін попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_6 77 днів із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Доводи апеляційної скарги захисника та доповнення до неї ОСОБА_6 про зарахування в строк покарання засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення в Закарпатській УВП №9 по іншому кримінальному провадженні про обвинувачення його за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 185 КК України, а також з приводу судового розгляду заяв про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та застосування амністії під час відбування покарання за вироком суду суперечать вимогам ч. 5 ст. 72 КК України, є безпідставні і не заслуговують на увагу.
Крім цього, колегія суддів враховує ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 11.03.2016 року, якою засудженому ОСОБА_6 зараховано в строк відбуття покарання, призначеного йому за вироком Виноградівського районного суду від 29.03.2013 року строк попереднього ув`язнення за період з дня його затримання до набрання вироком законної сили, тобто з 13.02.2013 року по 30.04.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 418-419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд
апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та доповнення до неї залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2016 року про часткове задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Судді: