Справа № 303/2121/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.08.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 25 квітня 2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Овруч Житомирської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, одружений, що має на утриманні малолітню дитину, не працюючий, відповідно до ст.89 КК України не судимий,
засуджений за ч.1 ст.190 КК України до 2 (двох) років обмеження волі; за ч.2 ст.190 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
На підставі ст.70 КК України ОСОБА_8 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим, що призначено Трускавецького міського суду Львівської області від 29.03.2016 року, остаточне покарання ОСОБА_8 визначено - 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить новий злочин. На підставі ст.76 КК України зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 домашній арешт залишено без змін до вступу вироку в законну силу.
Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винуватим і засуджений за те, що 16 грудня 2014 року близько 14-ої години, біля будинку АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих спонукань, увійшов в довіру ОСОБА_9 , шляхом обману, під приводом виготовлення відповідних документів для працевлаштування в Ізраїлі, отримав попередньо обумовлені грошові кошти в сумі 610 доларів США, що згідно офіційного курсу ПАТ «Ощадбанк» ТВБВ станом на 16.12.2014 року становило 9699 грн., після чого, не виконавши своїх обіцянок перед ОСОБА_9 , зник у невідомому напрямку, а вказані кошти привласнив, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
В зміненій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справа та доведеність винуватості обвинуваченого, просить вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_8 змінити, у звязку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключивши з вироку рішення суду про призначення ОСОБА_8 покарання за епізодом злочинної діяльності, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 190 КК України та за сукупність цих злочинів. Просить кваліфікувати дії ОСОБА_14 за ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Іншими учасниками судового розгляду апеляції не подавались.
Заслухавши доповідь судді, промову та виступ в судових дебатах прокурора, який підтримав вимоги, зміненої апеляційної скарги, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин апелянтом не оспорюються, внаслідок чого вони відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України апеляційним судом не перевіряються.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за встановлених судом першої інстанції обставин, підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів.
Разом з тим, є слушними доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.190 КК України.
Як видно з наявного в матеріалах кримінального провадження вироку Траскавецького міського суду Львівської області, 29.03.2016 року ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком три роки. На підставі ст..75 КК України з іспитовим строком три роки.
Проте, суд першої інстанції кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 в тому числі за ч.1 ст.190 КК України та призначив ОСОБА_8 покарання в порядку ст..70 КК України за сукупністю злочинів, а відтак неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, як про це обґрунтовано зазначає в своїй апеляційній скарзі прокурор.
Оскільки дії ОСОБА_8 за вчинені кримінальні правопорушення по епізодах встановлених вироком суду першої інстанції підлягають кваліфікації лише за ч.2 ст. 190 КК України, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду до зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Мукачівського міськрайонного суду від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 , змінити.

Дії ОСОБА_8 кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України остаточно до відбуття ОСОБА_8 за даним вироком та вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 29.03.2016 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити - 3 (три ) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить новий злочин. На підставі ст.76 КК України зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Судді: