АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представників

«НВО Житомирпромбут» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника «НВО Житомирпромбуд» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіксальної служби України ОСОБА_9 погоджене прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та накладено арешт на майно, а саме нафтопродукти (дизельне паливо) у загальному об`ємі 194479 літрів, резервуари №1 РВС -200, № 2 РВС-400, №3 РВС -400, насосне обладнання, які були вилучені 01.09.2016 року в ході проведення обшуку майнового комплексу при рельсового складу паливно мастильних матеріалів розташованого за адресою Житомирська область, Черняхівських район, смт. Черняхів, вул.. Індустріальна 24.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав передбачених ст. 170 КПК України для арешту майна.

В апеляційній скарзі представник НВО Житомирпромбуд» ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді районного суду від 09.09.2016 року. В обґрунтуванні вимог апелянт посилається на те, що під час розгляду клопотання про накладення арешту ні власник ні він присутніми не були, про ухвалу слідчого судді районного суду дізнався лише під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, після чого звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно та 04.10.2016 року отримав ухвалу про відмову в скасуванні арешту на вищезазначене майно. Також апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, посилається на відсутність правових підстав для накладення арешту на майно. Також апелянт вказує, що жодним чином не доведено ні слідчим ні слідчим суддею, що арештоване майно є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя накладаючи арешт не пересвідчився у розумності та спів розмірності обмеження права власності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників «НВО Житомирпромбуд», які підтримали клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді і апеляційну скаргу та просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження по розгляду клопотання про накладення арешту, перевіривши доводи апеляційної скарги і клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Колегія суддів приймає до уваги доводи клопотання апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його.

Що стосується посилань апелянта на незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді, то колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Однак, відповідно до матеріалів провадження, які були досліджені судом, останні не містять відомостей того, що саме майно: нафтопродукти (дизельне паливо) у загальному об`ємі 194479 літрів, резервуари №1 РВС -200, № 2 РВС-400, №3 РВС -400, насосне обладнання, яке знаходиться на зберіганні ТОВ «НВО ЖИТОМИРПРОМБУД» є предметом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Так, клопотання органу досудового розслідування, як і ухвала, містить загальний опис обставин кримінального провадження, які не мають прямого стосунку до майна, зокрема, нафтопродукти (дизельне паливо) у загальному об`ємі 194479 літрів, резервуари №1 РВС -200, № 2 РВС-400, №3 РВС -400, насосне обладнання, яке знаходиться на зберіганні ТОВ «НВО ЖИТОМИРПРОМБУД».
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з тим заслуговують на увагу колегії суддів доводи апелянта про те, що вищезазначене майно було набуто шляхом цивільно-правових угод. Дана обставина підтверджується копіями договорів та іншими документами наданими апеляційному суду. При цьому колегія суддів зважує на ту обставину, що органами досудового розслідування здійснюється кримінальне провадження № 0000121 з 2014 року і жодній особі у даному кримінальному провадженні не пред`явлено підозри, жодну особу не визнано потерпілим, розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків не визначено.

За наведеного, не можна вважати доведеною необхідність накладення арешту на вищезазначене майно, а тому висновок слідчого судді, що саме нафтопродукти (дизельне паливо) у загальному об`ємі 194479 літрів, резервуари №1 РВС -200, № 2 РВС-400, №3 РВС -400, насосне обладнання, підлягають арешту, є помилковим.

Керуючись ст.ст.117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику «НВО Житомирпромбуд» ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року.

Апеляційну скаргу представника «НВО Житомирпромбуд» ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіксальної служби України ОСОБА_9 погоджене прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та накладено арешт на майно, а саме нафтопродукти (дизельне паливо) у загальному об`ємі 194479 літрів, резервуари №1 РВС -200, № 2 РВС-400, №3 РВС -400, насосне обладнання, які були вилучені 01.09.2016 року в ході проведення обшуку майнового комплексу при рельсового складу паливно мастильних матеріалів розташованого за адресою Житомирська область, Черняхівських район, смт. Черняхів, вул.. Індустріальна 24. - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіксальної служби України ОСОБА_9 погоджене прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та накладено арешт на майно, а саме нафтопродукти (дизельне паливо) у загальному об`ємі 194479 літрів, резервуари №1 РВС -200, № 2 РВС-400, №3 РВС -400, насосне обладнання, які були вилучені 01.09.2016 року в ході проведення обшуку майнового комплексу при рельсового складу паливно мастильних матеріалів розташованого за адресою Житомирська область, Черняхівських район, смт. Черняхів, вул.. Індустріальна 24. - відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/796/3554/2016 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач ОСОБА_1