Справа №617/393/16-к
Провадження № 1-кп/636/221/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2016 року м. Чугуїв
Колегія суддів Чугуївського міського суду Харківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

секретаря ОСОБА_11 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000001 від 01.01.2016 року за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого і не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Чугуївського міського суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2016 року, стосовно ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою від 22.03.2016 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання на 23.03.2016 року. В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду та викликати свідків. Крім того, прокурором заявлено клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 ще на 60 діб. Потерпілі вказані клопотання підтримали.

Захисник та обвинувачений проти таких клопотань заперечували, посилаючись на те, що запобіжний захід обвинуваченому потрібно змінити на більш м`який, тобто на домашній арешт цілодобово. Що стосується призначення справи до розгляду, вважали за необхідне повернути прокурору обвинувальний акт із-за неконкретності пред`явленого обвинувачення та невідповідності вимогам КПК. Крім того захисник зауважила, що незважаючи на те, що потерпілі заявили цивільні позови ще під час досудового розслідування, зазначені позови до обвинувального акту не додані та під розписку ОСОБА_9 не вручені, що на думку захисника є грубим порушенням права на захист обвинуваченого.

Відповідно до ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право зокрема прийняти рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 291 ч. 1 п.2, 5, 7 КПК України - обвинувальний акт зокрема має містити такі відомості, як анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частина 4 цієї статті зазначає, що до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Зі змісту вказаної статті слідує, що обвинувальний акт це важливий процесуальний документ досудового розслідування, який оформляє його результати. В ньому підводяться підсумки досудового слідства, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваного і юридичної кваліфікації його діянь, формулюється в остаточному вигляді обвинувачення. В ньому розкриваються дійсні обставини кримінальної події, які встановлені при розслідуванні.

При цьому процесуальне значення обвинувального акту полягає в тому, що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи (осіб), якій висунуто обвинувачення (ч. 1 ст. 337 КПК України).

Обвинувальний акт це процесуальний документ, який оголошується прокурором на початку судового розгляду і визначає його предмет (ч. 2 ст. 347 КПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначаються дані, які стали приводом і підставами початку досудового розслідування: обставини кримінальної події, як їх було встановлено під час досудового розслідування; місце, час, способи, мотиви й наслідки кримінального правопорушення вчиненого кожним з підозрюваних, відомості про потерпілого; наявність обставин, що обтяжують або пом`якшують його відповідальність. Потім викладається формулювання повідомленої підозри із зазначенням статті кримінального закону (частини, пункту), який передбачає відповідальність за це правопорушення. Якщо особа притягується до кримінальної відповідальності у вчинені декількох правопорушень, то формулювання повідомленої підозри викладається щодо кожного з цих правопорушень. Якщо в провадженні притягнуто декількох підозрюваних, то формулювання обвинувачення складається стосовно кожного з них окремо.

Проте в порушення вищезазначених норм закону, у даному обвинувальному акті місце народження та громадянство потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не зазначені. Також, викладаючи фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими та формулюючи обвинувачення не вказано від якого кримінального правопорушення, що інкримінується у провину ОСОБА_9 потерпіла ОСОБА_6 . Формулювання обвинувачення передбачає розкриття складу злочину, в даному випадку склад злочину, передбаченого ст. 162 КК України, в обвинувальному акті не розкрито.

Також, як пояснили потерпілі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та проти цього не заперечував прокурор, ними ще під час досудового розслідування були пред`явлені цивільні позови до ОСОБА_9 про відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди. В той же час до обвинувального акту зазначених цивільних позовів не додано, як і відсутня розписка підозрюваного про отримання ним копій цивільних позовів, пред`явлених під час досудового розслідування.

Крім того, в обвинувальному акті належним чином не викладені фактичні обставини вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню - умисел, мета. Форма вини в діях обвинуваченого в акті належним чином не відображені, тобто ОСОБА_9 пред`явлено не конкретизоване обвинувачення, що є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та вимог ст. 20 КПК України щодо забезпечення права обвинуваченого на захист у зв`язку з неконкретністю пред`явленого обвинувачення.

Право на захист не може бути порушеним на будь-якій стадії кримінального провадження, що є завданням кримінального провадження відповідно до положень ст. 2 КПК України. Оскільки вказані відомості обов`язково зазначаються в обвинувальному акті, їх достовірність і є гарантією права обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення. Водночас, складений у кримінальному провадженні обвинувальний акт не містить всіх вищевказаних фактичних обставин та мотивів, мети вчинення кримінальних правопорушень, що за переконанням суду позбавляє можливості ОСОБА_9 належно усвідомлювати та захищатися від обвинувачення, і це в свою чергу є грубим порушенням права на захист, яке підлягає реалізації на будь-якій стадії кримінального провадження, у тому числі під час підготовчого судового засідання.

Беручи до уваги те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору, для усунення виявлених порушень.

Крім того, згідно вимог ст. 315 ч.3 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом 2 цього кодексу.

За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачено: ч. 2 ст. 146 КК України - карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк та яке згідно статті 12 цього кодексу класифікується як злочин середньої тяжкості; ч. 3 ст. 152 КК України - карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років та яке згідно статті 12 цього кодексу класифікується як особливо тяжкий злочин; ч. 1 ст. 162 КК України - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років та яке згідно статті 12 цього кодексу класифікується як злочин невеликої тяжкості; ч. 3 ст. 185 КК України - карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років та яке згідно статті 12 цього кодексу класифікується як тяжкий злочин.

При вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених ч. 1 п. 1, п. 3, п. 4, п.5 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; той факт, що ОСОБА_9 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вік та стан його здоров`я; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання; відсутність постійного місця роботи, його репутацію, майновий стан.

Заслухавши думку прокурора та потерпілих про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думки захисника та обвинуваченого, які заперечували проти продовження строків тримання під вартою та клопотали про зміну запобіжного заходу на більш м`який, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування, зміни запобіжного заходу та не зникли наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України і вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Керуючись ст.ст. 291, 314-315 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Застосований ОСОБА_9 під час досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) вважати продовженим на строк 60 днів, тобто до 21 травня 2016 року.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, з додатками повернути прокурору Вовчанського відділу Чугуївської місцевої прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом семі днів з дня її проголошення.

Головуюча:
Судді: