Справа № 387/462/13-к
Номер провадження по справі 1-кп/387/82/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2016 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000001 від 28 листопада 2012 року, яке надійшло з апеляційного суду Кіровоградської області по обвинуваченню

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новомиколаївка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта вища, не працюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 25 липня 2016 року з апеляційного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000001 від 28 листопада 2012 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України КК України.

Під час проведення підготовчого судового засідання від захисника обвинуваченого надійшло клопотання про повернення обвинувального акту прокурору так як обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Клопотання захисником мотивоване тим, що відповідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. За змістом ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувачення формулюється в обвинувальному акті - процесуальному рішенні, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Вимоги до обвинувального акту, відрізняються від вимог до письмового повідомлення про підозру. У обвинувальному акті, формулюється не зміст підозри, а зміст обвинувачення. Тому п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Обвинувальний акт, як одна із форм завершення досудового розслідування повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Також захисник зазначив, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Однак з матеріалів кримінального провадження видно, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить чіткого формулювання обвинувачення ( т.4 а.к.п.1-11). Тому наголосив, що значення обвинувального акта полягає у тому, що прокурор, на підставі вказаного процесуального документа вчиняє кримінальне переслідування особи від імені держави і на підставі цього документа, при доведеності вини, суд застосовує державний примус, тому такий документ повинен відповідати закону, а не мати недоліки, що можуть поставити під сумнів прийняте від імені держави рішення.

Обвинувачений також підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор щодо клопотання заперечувала, зазначивши, що усі недоліки можливо вирішити в процесі судового розгляду кримінального провадження, а тому є усі підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт суд дійшов висновку про неможливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, виходячи з наступного.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, згідно ч. 1 ст.412 КПК України є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ч.2 ст.439 КПК України, вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року, постановленої у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , скасовано вирок апеляційного суду Кіровоградської області від 09 липня 2015 року і призначено новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Водночас суд касаційної інстанції зазначив, що під час нового апеляційного розгляду необхідно перевірити доводи сторони захисту у тому числі щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 , твердження прокурора про неправильне формулювання рішення суду по кваліфікації дій за ч.1 ст. 365 КК України, та безпідставне призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

На виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року, апеляційний суд Кіровоградської області ухвалою від 13.07.2016 скасував вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2013 року щодо ОСОБА_5 та призначив новий судовий розгляд в тому ж суді в іншому складі зі стадії підготовчого засідання.

Призначаючи новий судовий розгляд у суді першої інстанції апеляційний суд зазначив, що у обвинувальному акті, формулюється не зміст підозри, а зміст обвинувачення. Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить чіткого формулювання обвинувачення ( т.4 а.к.п.1-11). Вимоги до обвинувального акту, відрізняються від вимог до письмового повідомлення про підозру. У обвинувальному акті, формулюється не зміст підозри, а зміст обвинувачення. Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Також направлений до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 не містить чіткого формулювання обвинувачення, а лише вказує на те що особа підозрюється і є докази для підозри їх у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України. З матеріалів кримінального провадження, а саме з обвинувального акту та вироку суду першої інстанції дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 365 КК України як перевищення влади та службових повноважень за однією і тією ж подією злочину, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом окремих громадян та державним інтересам.

Крім того необхідно враховувати, що обвинувачення, яке було інкриміноване обвинуваченому органами досудового розслідування, за злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 11.06.2009 року № 1508-VI), ОСОБА_5 вчинено в період 2011 року, а у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України сплили строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді. Отже висновки і мотиви, які відображені в ухвалі апеляційного суду Кіровоградської області від 13.07.2016 є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Таким чином судом встановлено, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження з цим обвинувальним актом до судового розгляду, враховуючи мотиви наведені апеляційним судом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору.

За таких обставин, даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, а клопотання захисника обвинуваченого задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого задовольнити.

Повернути прокурору Новоукраїнської місцевої прокуратури обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000001 від 28 листопада 2012 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України .

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі семи днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції .

Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1 .