Дата документу Справа № 331/5107/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/5107/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/443/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.199 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 серпня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого району м. Запоріжжя від 22 липня 2016 року, якою продовжено строк тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина Російської Федерації, маючого повну середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України в межах строку досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто до 24 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_8 на цей час підозрюється в тому, що 11 березня 2013 року він спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили розбійний напад на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та із застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_12 , а також погроз застосування такого насильства щодо ОСОБА_14 , заволоділи належним їм майном на загальну 36927 грн.

Крім того, в результаті насильства, застосованого ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до ОСОБА_12 , згідно до висновків судово-медичної експертизи, потерпілому заподіяно не менше десяти ударно-травматачних ушкоджень, у вигляді ран та саден в області підборіддя з ліва, в області підборіддя з права, в області надбрівної дуги, в області правого бугра, на задній поверхні шиї з права на межі росту волосся, забій головного мозку, які у сукупності кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, які не є небезпечними для життя, але такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, а також рани на передній поверхні грудної клітини з права по передній пахвовій лінії області 5 ребра, на боковій поверхні живота зліва, на боковій поверхні лівого колінного суглобу, які в сукупності кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

За даним фактом 11.03.2013 до ЄРДР за № 0001424 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Крім того, 13.04.2013 року у вечірній час ОСОБА_10 діючи повторно, вступив у попередню змову з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , з метою незаконного заволодіння автомобілем «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У вказаний день, приблизно о 21.40 год., ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_17 на автомобілі Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_18 , який не був повідомлений про їх злочинні наміри, прибули у двір будинку АДРЕСА_3 , де співучасниками була призначена зустріч з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

Ця зустріч була організована ОСОБА_10 та ОСОБА_21 під приводом повернення грошей від продажу реалізованих ювелірних виробів ОСОБА_19 , і які насправді співучасники привласнили і передавати потерпілій не збирались.

Перебуваючи у вказаному місці, з метою використання автомобіля «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 у власних цілях, проти волі володільців, для поїздки за межі м. Запоріжжя, діючи спільно, ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_17 підійшли до вказаного транспортного засобу, в якому знаходились ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_23 .

Після цього ОСОБА_11 , тримаючи у руці предмет, який за зовнішнім виглядом потерпіла та очевидці злочину сприймали як гранату, висмикнув з неї запобіжну чеку, погрожував її вибухом, тобто застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я осіб, що зазнали нападу, наблизився впритул до автомобіля «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 та зажадав від ОСОБА_19 , ОСОБА_20 і ОСОБА_24 залишити транспортний засіб.

Потерпіла ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , які знаходилися в салоні автомобіля, усвідомлюючи реальну загрозу їх життю та здоров`ю, підкорилися незаконним вимогам ОСОБА_11 та вийшли із салону вищевказаного автомобіля.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_11 заволодів ключами від автомобіля «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 і передав їх ОСОБА_8 , наказавши йому та ОСОБА_17 діяти згідно заздалегідь розробленого злочинного плану.

На виконання вказаного плану ОСОБА_22 та ОСОБА_17 на незаконно здобутому транспортному засобі направитись до смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, а ОСОБА_10 і ОСОБА_11 зникли з місця вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , незаконно заволоділи транспортним засобом «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 , спричинивши потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 33835,50 грн.

За даним фактом 14.04.2013 до ЄРДР за №0001024 внесені відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Крім того, 13.04.2013 приблизно о 22 год., ОСОБА_22 , після заволодіння автомобілем «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись від буд. 61 по вул. Українській до Оріхівського шосе в м. Запоріжжі, а далі у напрямку Оріхівського району Запорізької області, повторно, таємно викрав з салону вказаного транспортного засобу майно, що належить ОСОБА_19 , на загальну суму 4600 грн.

За даним фактом 27.07.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002007 внесені відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, 13.04.2013 приблизно о 22 год., ОСОБА_22 після заволодіння автомобілем «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись від буд. 61 по пул. Українській до Оріхівського шосе в м. Запоріжжі, а далі у напрямку Оріхівського району Запорізької області, маючи намір на привласнення документів, використовуючи те, що власник та пасажири вказаного транспортного засобу залишили в ньому свої речі, шляхом вільного доступу таємно викрав з салону вказаного автомобіля паспорт НОМЕР_3 громадянина України ОСОБА_20 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «ВАЗ 21093», р/н НОМЕР_1 , яке належало ОСОБА_19 .

За даним фактом 27.07.2013 до ЄРДР за №0002006 внесені відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

21.05.2013 та 29.07.2013 перелічені кримінальні провадження об`єднані під загальним номером № 0001424.

14.04.2013 р. ОСОБА_22 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

15.04.2013 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

07.06.2013 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя строк тримання під вартою ОСОБА_25 продовжено до 14.07.2013 р.

12.07.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя строк тримання під вартою ОСОБА_25 продовжено до 14.08.2013.

ОСОБА_26 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 289 КК України - 14.03.2013, та за ч. 3 ст. 187 КК України - 22.04.2013, за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України-30.07.2013.

Під час судового розгляду зазначеного провадження ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2015 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_17 та матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого виділені в окреме провадження, яке зупинено до його розшуку.

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2015 року ОСОБА_10 був визнаний винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та йому призначено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28.03.2016 року вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2015 року відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_25 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду, яким ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15.04.2016 року визначено Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Підставою для скасування вироку суду першої інстанції стало порушення прав обвинуваченого ОСОБА_25 , який є громадянином Російської Федерації та недостатньо володіє державною мовою.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001424, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_25 повернуто до Запорізької місцевої прокуратури № 1 для усунення невідповідності вимогам КПК України.

19 липня 2016 р. строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено першим заступником прокурора Запорізької області до 6-ти місяців.

20 липня 2016 року о 17 год. 30 хв. підозрюваний ОСОБА_22 від отримання та від підпису копії клопотання про продовження строку тримання під вартою та матеріалів, якими воно обґрунтовується, в присутності захисника ОСОБА_27 відмовився у присутності понятих.

22 липня 2016 року о 14 год. 20 хв. підозрюваний ОСОБА_22 повторно від отримання та від підпису копії клопотання про продовження строку тримання під вартою та матеріалів, якими воно обґрунтовується, в присутності захисника ОСОБА_7 відмовився у присутності понятих.

22 липня 2016 року о 14 год. 15 хв. захисник ОСОБА_7 отримав копію клопотання про продовження строку тримання під вартою та матеріали, якими воно обґрунтовується.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про продовження відносно ОСОБА_8 строку тримання під вартою, прокурор зазначив, що наявна обґрунтована підозра в скоєні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, покарання за які передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, активно перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, необхідно виконати ряд слідчих дій, а підстав для зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який не має.

Задовольняючи клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що слідство по кримінальному провадженню не закінчено, та для його завершення необхідно продовжити строки тримання ОСОБА_8 та ОСОБА_10 під вартою, залучити ОСОБА_8 перекладача, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, здійснити їх переклад на державну мову РФ та вручити їх ОСОБА_8 , а також виконати вимоги ст. 290 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину середньої тяжкості та особливо тяжких злочинів, доведеність обставин, на які посилався прокурор у своєму клопотанні, дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує на те, що слідчий суддя, продовжуючи дію найсуворішого запобіжного заходу, належним чином не підтвердив існування ризиків, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, а лише обмежився припущенням щодо абстрактної можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вважає що слідчий суддя не врахував, що при поданні клопотання та при його розгляді ні слідчим, ні прокурором в порушення п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України не було доведено обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалу слідчого судді просить скасувати.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, наполягав на її задоволенні, думку прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим, був проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, суд належним чином перевірив наявність в клопотанні слідчого не лише відомостей, передбачених ст. 184 КПК України, а й виклад обставин, які відповідно до ст. 199 КПК України повинні свідчити про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; а також виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів провадження і оскаржуваної ухвали, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі, належним чином з`ясовано наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується матеріалами, доданими до клопотання.

Дослідивши доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення щодо застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, врахувавши необхідність виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження строку досудового розслідування в установленому законом порядку до 6-ти місяців (до 27 серпня 2016 року), слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про продовження існування обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 24 серпня 2016 року.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам ст. 199 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного з викладеними в ній доводами задоволенню не підлягає.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч. 3, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2016 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_8 до 24 серпня 2016 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4