У Х В А Л А

14 березня 2013 р.

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів:

головуючого cудді: Чудовського Д.О.,

cуддів: Погрібної Н.М.

ОСОБА_1

секретарі

судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: Овчаренка О.Ф.

обвинуваченого: ОСОБА_3,

захисника: ОСОБА_4,

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши в приміщенні суду в м. Артемівську у судовому засіданні клопотання обвинуваченого про розгляд питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зміну запобіжного заходу, суд -

В С Т А Н О В И В:

14.03.2013 року у судовому засіданні обвинувачений заявив, що суд, відповідно до ст. 331 КПК України. кожні два місяці зобовязаний переглядати доцільність тримання під вартою обвинуваченого та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, у звязку з тим, що він хворіє і в умовах слідчого ізолятору не має можливості отримати належну медичну допомогу.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у суду не має.

Потерпіла заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 Розділу 11 КПК України (в ред. 2012 р.), запобіжні заходи, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою був обраний 27.09.2012 року, а фактично був затриманий 24.09.2012 року.

Кримінально-процесуальний кодекс України в редакції 2012 року набув чинності з 20.11.2012 року.

За таких обставин, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 обраний Артемівським міськрайонний судом Донецької області 27.09.2012 року у вигляді тримання під вартою продовжує свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 року.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 148 КПК України (в ред.. 1960 р.), запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочин, за яке передбачене покарання у вигляді 15 років позбавлення волі. Із змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 має непогашену та не зняту судимість за вчинення злочинів. Тому суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, КПК України (ред. 1960 р.) не передбачає такого запобіжного заходу як домашній арешт.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 372. п. 9 розділу 11 КПК України (ред.. 2012 р.) ст..ст. 148, 150 КПК України (ред.. 1960 р.), суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відмовити.

2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала складена колегією суддів в нарадчій кімнаті 14.03.2013 р.

Судді Артемівського міськрайонного суду

Донецької області: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_1