ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни
24 жовтня 2016 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ознайомившись з касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Печерського районного суду м. Києва від 4 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2016 року щодо стосовно ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено
ОСОБА_4 , 1986 р.н., громадянина України, судимого 08.09.2009 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 01.02.2013 по відбуттю покарання, уродженця міста Уссурійська Приморського краю Російської Федерації, мешканця міста Києва,
- за ч. 1 ст. 263 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням протягом дворічного іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених пп. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Згідно вироку, ОСОБА_4 27.08.2015 о 02:55 на вул. Рогнідинській, 5/14 в м. Києві без передбаченого законом дозволу переносив у рюкзаку 8 патронів калібру 9 х 18 мм до пістолетів типу «Макарова», виготовлених на Юрюзанському патронному заводі у 1988 році та придатних до стрільби, які є боєприпасами до нарізної, вогнепальної зброї.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_4 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються, а доводи про м`якість призначеного засудженому покарання необґрунтовані.
Так, призначаючи покарання суд, всупереч доводам касаційної скарги, дотримався загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, оскільки врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, який має середню освіту, займається суспільно корисною працею, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, вину визнав повністю, щиро розкаявся, що визнано обставиною, яка пом`якшує покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання, визнано рецидив злочинів.
Апеляційний суд, крім іншого, вірно врахував відсутність настання тяжких наслідків та визнав, що факт відбування засудженим покарання у місцях позбавлення волі не може бути перешкодою для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
Отже, призначене ОСОБА_4 покарання є справедливим.
Зважаючи на наведене, апеляційний суд, всупереч твердженням прокурора, переглядаючи вирок місцевого суду,в повній мірі врахував конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу засудженого та, вмотивувавши свої висновки у відповідності до вимог ст. 419 КПК України, обґрунтовано залишив без зміни рішення суду першої інстанції в частині призначення засудженому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, а в касаційній скарзі відсутні переконливі та достатні доводи на спростовування вищезазначених висновків та визнання призначеного ОСОБА_4 покарання явно несправедливим через м`якість.
Доводів на підтвердження істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в скарзі не наведено.
Зважаючи на зазначене, колегія суддів визнає, що з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Печерського районного суду м. Києва від 4 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2016 року щодо стосовно ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_5 ОСОБА_6