Справа № 135/1218/16-к
Провадження № 1-кс/135/141/16
УХВАЛА

Іменем України

25.07.2016 року м. Ладижин
Слідчий суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:
9 червня 2016 року до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність Бершадської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після подання ним заяви про кримінальне правопорушення. У скарзі зазначив, що органами прокуратури не було внесено відомості в відповідний реєстр та не розпочато досудове розслідування за його заявою про те, що працівником ДПтСУ ОСОБА_5 було вчинено злочин. Його заява, яка направлялась в Генеральну прокуратуру України, була пере направлена в прокуратуру Вінницької області, яка в свою чергу направили заяву в Бершадську місцеву прокуратуру, яка не внесла відомості про кримінальне правопорушення.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав, пояснив, що 29.03.2016 року ним в Генеральну прокуратуру України було подано заяву про вчинення злочину. Згідно заяви він вказував на протиправні дії голови департаменту ДПтС України, що полягали у відмові в переведенні в іншу виправну колонію, а саме в одну з виправних колоній м. Запоріжжя, яка знаходиться значно ближче до його місця проживання до засудження, ближче до рідних, а також у зв`язку з тим, що він є заявником по іншому кримінальному провадженню щодо умисного зараження його хворобою у Ладижинській ВК № 39. Відмова в переведенні є неправомірно, оскільки в виправних колоніях є вільні місця для засуджених до довічного позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги. Зазначила, що скарга є необґрунтованою, тому, що питання щодо розподілу засуджений які відбувають покарання належить до компетенції Державного пенітенціарної служби України. Якщо заявнику було відмовлено в переведенні в іншу установу виконання покарань, то таке рішення він має право оскаржувати в судовому порядку. В поданій заяві до Генеральної прокуратури не було зазначено в чому саме конкретно полягали неправомірні дії посадової особи, не розкрито які ознаки і яке саме кримінальне правопорушення вчинено посадовими особами.

Вислухавши пояснення заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Для наявності підстав для зобов`язання слідчого, прокурора вчинити дії по внесенню відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підстав для висновків про вчинену слідчим чи прокурором бездіяльності, у суду мають бути наявні достатні дані про те, що прокурор чи слідчий дійсно отримав заяву або повідомлення про кримінальне правопорушення, однак не вніс відомостей до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Системний аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі. На даний час перебуває в Ладижинській ВК № 39.

Із пояснень ОСОБА_4 , та із витребуваної слідчим суддею із Бершадської місцевої прокуратури матеріалів за заявою ОСОБА_4 , встановлено, що заявник оскаржує бездіяльність органів прокуратури по невнесенню відомостей про кримінальне правопорушення до відповідного реєстру за його заявою від 29.03.2016 року.

Із вказаної заяви ОСОБА_4 від 29.03.2016 року, адресованої Генеральній прокуратурі України, із даних в судовому засіданні пояснень заявника, видно, що на його думку посадовими особами Державної пенітенціарної служби України вчинено кримінальне правопорушення, оскільки відмовлено в задоволенні його заяви про переведення у одну з виправних колоній Запорізької області.

Разом з тим, зі скарги та заяви ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України від 29.03.2016 року, яка була перенаправлена до Бершадської місцевої прокуратури, не вбачаються об`єктивні дані, які дійсно свідчать про вчинення злочину (відсутня суспільна небезпека відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КК України та відсутні обставини, які свідчать про вчинення злочину - час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Порядок та умови переведення засуджених визначаються кримінальним процесуальним та кримінально-виконавчим законодавством. Вирішення питань по переведенню засуджених, віднесено до компетенції органів з питань виконання покарань. В разі вичерпання всіх засобів оскарження дій органів з питань виконання покарань у досудовому порядку, особа може звернутись із відповідною заявою на дії чи бездіяльність органу з питань виконання покарань до суду.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником при зверненні з даною скаргою до суду не підтверджено, що уповноваженою особою Бершадської місцевої прокуратури вчинена бездіяльність по невнесенню даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань у встановлений термін, яка можлива лише в разі отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, злочин в розумінні ст.11 КК України. Тому слідчий суддя не вбачає підстав для внесення обставин, викладених у заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому слідчий суддя враховує також і те, що згідно листа Державної пенітенціарної служби України №2/3/1-3642/26-16 від 07.07.2016 року видно, що апеляційною комісією Державної пенітенціарної служби України вирішено перевести засудженого ОСОБА_4 із Ладижинської ВК № 39 для подальшого відбування покарання в розпорядження управління ДПтС України в Запорізькій області.

Керуючись ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: