У Х В А Л А
04 листопада 2016 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність слідчого,-
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що
10 жовтня 2016 року він звернувся до прокуратури Одеської області з клопотанням про надання витягів з системи ЄССА про реєстрацію документів, в чому йому було відмовлено.
27 жовтня 2016 року він звернувся до прокуратури Одеської області з заявою в порядку ст. 214 КПК України, про скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 та іншими службовими особами прокуратури Одеської області по фактам зловживання службовим становищем та службового підроблення.
Зокрема отримані документи від органу досудового розслідування за наступними вихідними номерами: 17/1/1-2358вих-16; 17/1/1 -2544вих-16; 17/1/1-2545вих-16; 17/1/1-2453ВИХ-16; 17/1/1 -2558вих-16; 17/1/1-2562вих-16; 17/1/1-2563вих-16; 17/1/1-2564вих- 16; 17/1/1-2776ВИХ-16; 17/1/1 -2778вих-16; 17/1/1-2779вих-16; 17/1/1-2836вих-16; 17/1/1- 2979вих-16; 17/1/1-3081вих-16; 985;вих16; 1115вих16; 2093вих16; 2383вих16, 2593вих16; 2598вих16; 2771вих16; 2937вих16 (15-3165-16) та за номером провадження 17/1/-1- 3324вих16 від 23 і 24 лютого 2016 року.
У вказаних вище документах дати відправки документу виконані за допомогою комп`ютерної техніки особою, що його складала, а не особою, що здійснювала відповідну реєстрацію такого документу в системі ЄССА. У листах за номером провадження 17/1/-1- 3324вих16 від 23 і 24.02.2016 взагалі відсутні відомості про реєстрацію в системі ЄССА.
10 жовтня 2016 року він звернувся до прокурора області з клопотаннями за вхідними №№ 6338 та 6340 про надання йому витягів з системи ЄССА про реєстрацію цих документів, але отримав відмову, а тому не може надати належних доказів про вчинення службовими особами прокуратури Одеської області кримінального правопорушення за ознаками зловживання службовим становищем та службовим підробленням, внесення недостовірної інформації в обліково-статистичну документацію, надання відповідей, які утримують недостовірні дані, що також є ознаками корупційних діянь.
Однак, уповноваженими особами прокуратури Одеської області відповідні відомості до ЄРДР не внесено.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав подану скаргу, наполягаючи на її задоволенні в повному обсязі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В зв`язку з чим, суд ухвалив слухати провадження за його відсутності.
Розглянувши скаргу, заслухавши доводи заявника, вивчивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Як встановлено судом,
27 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Одеської області з заявою в порядку ст. 214 КПК України, про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та іншими службовими особами прокуратури Одеської області по фактам зловживання службовим становищем та службового підроблення.
Однак, відомості до ЄРДР по даній заяві внесені не були.
В результаті аналізу наданих суду матеріалів та положень ст. 214 ч.1, ч.5 КПК України, ст.2 ч.1 КК України, суд приходить до висновку що заява ОСОБА_3 не містить підстав для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, оскільки на переконання суду реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Заяву чи повідомлення про злочин, згідно вищезгаданих норм Закону слід вважати саме такими у випадку, коли в них існує наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Тобто для того, щоб відомості, викладені у заяві або повідомлені про злочин було внесено до ЄРДР вони мають містити, окрім ознак кримінального правопорушення, також і фактичні дані, які підтверджують його вчинення. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних не зазначено, то вони не підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.
Однак зазначених вимог Закону ОСОБА_3 у поданій ним заяві до прокуратури Одеської області про внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань про кримінальні вчинені правопорушення службовими особами прокуратури Одеської області дотримано не було.
Як вбачається зі скарги, заявник просить внести відомості до ЄРДР відносно посадових осіб прокуратури Одеської області, однак по жодному з них не зазначає в чому саме виразилося кримінальне правопорушення та фактичні обставини скоєного злочину, а відповідно до ст. 214 КПК України, це є обов`язковою умовою для внесення відомостей до ЄРДР.
У згаданій заяві не наведено жодних відомостей про злочин, а лише викладені власні міркування про вчинення слідчим прокуратури Одеської області, які ґрунтуються лише на припущеннях заявника щодо протиправності її дій. В ній не зазначено жодних обставин, чи посилання на них, які можуть свідчити про те, що вищезгадана особа вчинила кримінальне правопорушення. Крім того, не зазначаються фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, що мають бути визначальним критерієм для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Заява ОСОБА_3 хоч і містить вимогу про реєстрацію злочину, але за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочин в контексті ст. 214 КПК України.
Крім того, в силу ст. 383 КК України заяви або повідомлення про скоєне правопорушення фактично є підставою для внесення до ЄРДР. Завідомо неправдиве повідомлення або заява про скоєння злочину можуть стати причиною судової помилки, мати тяжкі наслідки для одного чи декількох осіб, саме тому Закон (ст. 383 КК України) передбачає, що особа, яка звертається до відповідних органів з заявою про злочин повинна бути попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину. На що прямо вказує п. 1.4 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69, згідно якого заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вноситься до ЄРДР та вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність по ст. 383 КК України.
Однак, відомостей про повідомлення (попередження) ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 383 КК України, його заява не містить.
За таких обставин, суд змушений прийти до висновку, про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 і необхідності відмови в задоволенні поданої ним скарги.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 318-380 КПК України:
Заявнику ОСОБА_3 в задоволенні скарги на дії та бездіяльність слідчого - відмовити.
Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1