Дата документу Справа № 317/2182/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

у кримінальному провадженні

щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.185 КК України
3 березня 2016 року місто Запоріжжя

№ 11-кп/778/104/16

Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів:

ОСОБА_2 доповідача і головуючого, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

адвоката ОСОБА_9 захисника обвинуваченого ОСОБА_1 ,

за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 ,

здійснив судове провадження в суді апеляційної інстанції з перегляду вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 3 вересня 2015 року (головуючий в суді 1 інст.суддя ОСОБА_11 , справа №317/2182/15-к, провадження №1-кп/317/259/2015).

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд установив:
судове провадження в суді апеляційна інстанція з перегляду вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 3 вересня 2015 року щодо ОСОБА_12 і ОСОБА_1 відкрито ухвалою судді-доповідача від 9 жовтня 2015 року за апеляційними скаргами
потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_7 щодо ОСОБА_12 і ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_10 щодо ОСОБА_1 (епізод крадіжки чужого майна у першій декаді квітня 2015 року з дачного будинку АДРЕСА_1 належного ОСОБА_10 ).

Під час апеляційного розгляду, ухвалами Апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року
судове провадження щодо ОСОБА_1 зупинено у зв`язку тяжкою тривалою хворобою до його видужання і прийнято рішення про продовження судового провадження стосовно ОСОБА_12 за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_7 ;

вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 3 вересня 2015 року щодо ОСОБА_12 залишено без змін, а апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 без задоволення.

Оскаржуваним вироком -

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Запорізькій області, Михайлівському районі, селі Тимошівка і там же проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше, з 2000 року по 2007 рік судимого чотири рази за злочини проти власності і також:

30 вересня 2010 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

31 березня 2011 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України і за сукупністю злочинів, на підставі ч.4 ст.70 КК України, остаточно на 4 роки позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі за відбуттям покарання 13 червня 2014 року, -

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання в силу ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки 6 місяців з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_1 , затриманого 30 квітня 2015 року, в залі суду звільнено з під-варти і мірою запобіжного заходу обрано особисте зобов`язання.

Постановлено про стягнення матеріальної шкоди:

солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_12 на користь -

ОСОБА_13 13384 грн. 59 коп., ОСОБА_14 - 1787 грн., ОСОБА_10 - 43484 грн. 58 коп., ОСОБА_15 - 5389 грн. 52 коп., ОСОБА_16 -7 523 грн.75 коп., ОСОБА_17 18291 грн. 43 коп., ОСОБА_18 - 11621 грн. 80 коп., ОСОБА_19 - 4517 грн., ОСОБА_20 - 12058 грн. 60 коп., ОСОБА_21 - 9750 грн., ОСОБА_8 - 11866 грн. 90 коп., ОСОБА_7 - 12271 грн. 45 коп.;

з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_22 3784 грн. 52 коп.

Питання про речові докази вирішені вироком відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Згідно вироку, з початку лютого по квітень 2015 року, з приватних і дачних будинків, розташованих у Запорізькому районі, повторно, з проникненням у приміщення, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_12 і ОСОБА_23 вчинили тринадцять крадіжок чужого майна, вісім крадіжок ОСОБА_12 вчинив самостійно повторно, з проникненням у приміщення, одну крадіжку ОСОБА_1 вчинив в ніч на 29 квітня 2015 року самостійно повторно з проникненням у приміщення дачного будинку ОСОБА_24 АДРЕСА_3 з спричиненням матеріальної шкоди потерпілому на суму 3750 грн.

Справу розглянуто згідно з положеннями ч.3 ст.349 КПК України, при цьому, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин справи та розмірів цивільних позовів, допитав підсудного, який визнав себе винним у повному обсязі інкримінованих йому діянь та їх наслідках.

В апеляційних скаргах :

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_10 просять вирок щодо ОСОБА_1 скасувати в частині призначеного покарання і постановити новий вирок через невідповідність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Призначене йому покарання, на їх думку, за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість. Розмір позбавлення волі ОСОБА_25 просять збільшити до п`яти років, тобто на 1 рік і 5 місяців більше від призначеного судом першої інстанції.

При здійсненні апеляційного розгляду:

досліджені матеріали кримінального провадження;

потерпілі ОСОБА_8 і ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційних скарг;

адвокат ОСОБА_9 і обвинувачений ОСОБА_1 , стверджуючи про дотримання судом першої інстанції процедури судового розгляду, всебічне і повне з`ясування обставин справи, справедливість призначеного покарання з урахуванням стану здоров`я ОСОБА_1 , - просять залишити апеляційні скарги потерпілих без задоволення, а вирок без зміни;

прокурор ОСОБА_6 знайшла вирок щодо ОСОБА_1 в частині призначеного йому покарання явно несправедливим внаслідок м`якості. Просила скасувати вирок в цій частині і призначити ОСОБА_1 реальне позбавлення волі задовольнивши скарги потерпілих.

За наслідками розгляду здійсненого провадження в суді апеляційної інстанції суд задовольняє апеляційні скарги потерпілих з урахуванням з такого.

Винність засудженого ОСОБА_1 у вчинені інкримінованих йому злочинних дій підтверджена доказами, які є в матеріалах справи, і його діям місцевий суд дав належну і відповідну юридичну оцінку, яка сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Засудженому ОСОБА_1 суд призначив покарання відповідно до положень Загальної частини КК України - у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, з належним урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. За своїм розміром строк позбавлення волі ОСОБА_1 є справедливим.

Проте рішення суду про застосування до нього ст.75 КК не можна визнати обґрунтованим, оскільки, приймаючи його, суд не навів у вироку переконливих доводів про доцільність звільнення засуджених від відбування покарання з випробуванням, а лише послався на обставини, що пом`якшують його покарання.

Визначаючи покарання із застосуванням статті 75 КК України, суд не врахував, що ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий за вчинення, в тому числі, тяжких корисливих злочинів, попередні судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, інкриміновані злочини вчинив невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись статями 371,374, 375,404, 405, 407, 418,420 КПК України, апеляційний суд ухвалив:
апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 3 вересня 2015 року щодо ОСОБА_1 в частині призначення йому покарання із застосуванням статті 75 КК України скасувати внаслідок м`якості.

Призначити ОСОБА_1 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Зарахувати ОСОБА_1 строк попереднього ув`язнення з 30 квітня 2015 року по 3 вересня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті цей вирок залишити без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його оголошення, засудженим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4