Номер провадження 1-кп/754/667/16
Вирок
Іменем України
26 жовтня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0010775 відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.12.1997 року Залізничним районним судом м. Києва за ст..141ч.2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст..46-1 КК України з відстрочкою на 1 рік.

25.08.1999 року Залізничним районним м. Києва за ст.140ч.2,140ч.3,43КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

30.05.2001 року Залізничним районним судом м. Києва за ст..141ч.2,43 КК України на 4 роки позбавлення волі.

09.11.2007 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст..185ч.2,186ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі.

20.03.2012 року Оболонським районним судом м. Києва за ст..185ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі.

01.07.2014 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст.185ч.2,309ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі. 31.07.2014 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва на підставі ст..6 Закону України «Про амністію у 2014 році» не відбуту частину покарання скорочено та призначено остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, 24.09.2015 року звільнився по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.15ч.2,185ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 07.09.2016 року приблизно о 17.30год. обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні відділення №38 філії РЦ КБ ПАТ «Приватбанк» що по вул. Драйзера,4 в м. Києві, переслідуючи корисливу мету, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з робочого столу працівника вказаної банківської установи повторно таємно викрав чуже майно, що належало ПАТ`Приватбанк», а саме моноблок «Acer pw.nc.3eBA3000 eMachines 18.5», вартістю 3306грн., однак ОСОБА_4 не довів свої злочинні дії до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході з приміщення відділення банку був затриманий працівникам охорони банку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, кількість та вартість викраденого не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.15ч.2,185ч.2 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, ненастання тяжких наслідків, дані про його особу, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, працює неофіційно, задовільно характеризується за місцем проживання..

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 судом визнано щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 судом визнано рецидив злочину.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції за місцем його проживання, а тому застосовує до нього покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням згідно ст.75 КК України.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.15ч.2,185ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції і повідомляти про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази: CD-диск зберігати при матеріалах справи, інші речові докази повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: