Справа № 740/1219/16-к
Провадження № 1-кс/740/194/16
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 рокум.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду

Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 26 березня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :
До суду надійшла скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якій вони просять скасувати постанову старшого слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 від 26 березня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0002083.

В обґрунтування своєї скарги посилаються на те, що 26 березня 2016 року старшим слідчим Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0002083 у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення (п.1 ч.1 ст.284 КПК України). З даною постановою не згодні та вважають, що вона є передчасною, упередженою, незаконною, а тому її слід скасувати.

В поданій скарзі вони вказують, що 16 грудня 2015 року їхню спільну заяву про злочин було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування, копія повідомлення про початок досудового розслідування їм не надсилалась.

Попередня кваліфікація кримінального порушення: ст. 382 ч.2 КК України. Зазначають, що з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань їхньої заяви та розпочатого кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки, не було вилучено документи виконавчого провадження, які могли свідчити про вчинення злочину державними виконавцями. А саме, не вилучено витяг №45776485 від 03.12.2014 року про арешт заставного майна, автомобіля CHERY , модель AMULET А15, рік випуску 2007, бєжевого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_1 , ДН № НОМЕР_2 , який містить інформацію про обтяження рухомого майна боргом ОСОБА_5 перед банком ПАТ КБ «Надра», і яке незаконно продано державним виконавцем ОСОБА_7 без згоди співвласника майна, яким він є.

Однак, достовірність даних реєстраційного свідоцтва на зазначений автомобіль слідчий не могла знати, так як по матеріалах виконавчого провадження воно втрачене і автомобіль продано виконавчою службою з фіктивного аукціону без документів та достовірних даних про стан та місце знаходження.

Скаржники зазначають, що слідчим вказано у постанові надуману нею інформацію, що ніби то ОСОБА_5 залишив автомобіль у власності ОСОБА_8 , так як не оскаржував даний факт. Після розлучення ОСОБА_5 дійсно передав їй автомобіль, коли дізнався, що остання брала гроші з сім`ї та у його матері - ОСОБА_4 й казала, що несе банкові, а сама витрачала кошти на власні потреби. Тобто будучи обізнаним про борг, який допустила ОСОБА_8 , вважав доцільним реалізувати автомобіль та віддати борги банку. З цією метою і був він переданий ОСОБА_9 для реалізації за ринковою вартістю та погашення боргів. Але у злочинній змові з державними виконавцями та працівниками банку ОСОБА_8 продовжувала користуватись автомобілем протягом 2012-2015 років, у змові було організовано фіктивний аукціон, де автомобіль ніби то продано за значно заниженю ціною.

Окрім статті 382 КК, за якою відбувалось розслідування у їхній заяві про злочин (виконавець бездіяльності - ОСОБА_10 ), було вказано про перевищення службових повноважень ( ч. 1 ст. 364 КК України), яке вчинене безпосередньо керівником органу ДВС ОСОБА_11 , яким навмисно розподілено виконавче провадження по банку ПАТ «КБ «Надра» у справі №2/2514/1014/2 між різними трьома державними виконавцями та державним виконавцем ОСОБА_7 , яка організувала незаконний продаж майна ОСОБА_5 . Така організація виконання рішення суду є спланованою дією, щоб уникнути відповідальності за неправомірні дії. Як виправдовуючий державних виконавців факт, ця обставина вказана слідчим у постанові про закриття провадження з чим вони категорично не погоджуються.

Зокрема, виконавчі листи на ОСОБА_5 поступили у виконавчу службу ще у 2013 році а саме: вперше 21.03.2013 року, вдруге 30.11.2014 року, що зазначене у самому виконавчому листі, та не досліджене слідчим. Бездіяльність державного виконавця ОСОБА_10 полягала у тому, що жодного разу не було направлено ОСОБА_5 постанови про відкриття виконавчого провадження відносно нього протягом 2013-2015 років. Постанова від 10 листопада 2015 року про відкриття виконавчого провадження була направлена і вручена скаржнику ОСОБА_5 після факту продажу заставного майна, яке йому належало, на вже погашену суму 8772,24 грн. Постанова скасована. Інших постанов про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_5 відносно боргу ПАТ «КБ « Надра» не отримував по теперішній час.

Скаржники вказують, що злочинна змова судових виконавців саме полягала у тому, щоб ОСОБА_9 продовжувала користуватись ТЗ, а ОСОБА_5 не мав би підстав для його реалізації в погашення боргу, а з ОСОБА_4 продовжувались би стягнення з пенсії. Як зазначалось у заяві, злочинна бездіяльність з невиконання рішення суду та діяльність з незаконного відчуження майна, використовуючи службові повноваження на користь третіх осіб ( ОСОБА_8 ) вчинялась державними виконавцями ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 під керівництвом ОСОБА_11 що призвело до тяжких наслідків - стягнення сум з пенсії ОСОБА_4 кожного місяця, позбавлення права власності на майно ОСОБА_5 шляхом реалізації ТЗ за заниженою ціною, та привело до матеріальних втрат як для банку ПАТ «КБ «Надра» так і потерпілих.

Крім того, скаржники наголошують, що слідчим не з`ясовано, яким чином відбувся злочин та не встановлено осіб, які вчинили злочин, адже слідство ґрунтувалось лише на листах-відписках начальника ДВС без дослідження первісних документів виконавчого провадження .

Для встановлення події злочину, осіб, які скоїли злочин, вони неодноразово просили слідчого вилучити матеріали виконавчого провадження, оскільки вони містять докази події злочину та є необхідними для встановлення складу злочину. Однак до них слідчий не прислухалась. Постанова ґрунтується на відписках ДВС (листах) та на загальновідомих обставинах, які не потребують досліджень. Натомість обставини, за яких Ніжинська ДВС «губила» виконавчі листи виписані на ОСОБА_8 протягом 2013-2014 років, та незважаючи на те, що у кожному окремому виконавчому листі, виписаному на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 міститься вказівка на те, що солідарним боржником є ОСОБА_8 .. ДВС борг з неї не стягувала, транспортний засіб не арештовувала. Слідчий не дослідила та не дала оцінки факту, що завдяки їхнім скаргам та заявам виконавчі листи на ОСОБА_8 були «знайдені» наприкінці 2014 року. Таким чином, державні виконавці сприяли уникненню сплати боргу ОСОБА_8 взагалі, а коли не змогли, - то допомогли в організації фіктивного незаконного аукціону з продажу транспортного засобу іноземного виробництва за заниженою ціною -23903,05 грн., з них безпосередньо на погашення боргу пішло -19097,61 грн., отримання яких не підтверджено стягувачем ПАТ «КБ «Надра».

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала подану скаргу і доповнила, що неприйняття мір державними виконавцями в частині негайного накладення стягнення на автомобіль який знаходився у ОСОБА_8 призвело до збільшення заборгованості по боргам за кредитом і стягнення з неї, як із поручителя, частини пенсії на погашення боргу по ньому.

ОСОБА_5 повідомлявся судом про розгляд скарги СМС повідомленням, але в судове засідання не з*явився.

Старший слідчий Ніжинського ВП ГУНП ОСОБА_6 просила розглянути скаргу без її участі, у зв*язку з перебуванням на лікарняному.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні скарги, так як була відсутня подія злочину, закриття проводження відбулось законно.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0002083 від 16 грудня 2015 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Постановою ст. слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 26 березня 2016 року закрито кримінальне провадження за №0002083 у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 2 КК України.

В мотивувальній частині зазначено, що кримінальна відповідальність за ст. 382 ч. 2 КК України настає у разі умисного невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчиненого службовою особою.

Суб`єктивна сторона даного злочину виражається у наявності прямого умислу на невиконання службовою особою (у даному випадку державним виконавцем ВДВС Ніжинського міськрайонного управління юстиції) рішення суду, яке набрало законної сили.

Під час досудового слідства такі факти не встановлено. Державні виконавці ВДВС Ніжинського міськрайонного управління юстиції проводили виконавчі дії у рамках відкритих виконавчих проваджень, на підставі пред`явлених стягувачем (ПАТ КБ «Надра») виконавчих листів, у порядку їх надходження для виконання.

На підставі ст. 303 ч.1 п.3 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобовязання припинити дію; 3) зобовязання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до диспозиції ст. 382 ч.2 КК України злочином є дії, які полягають в умисному невиконанні вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню вчинені службовою особою.
Слідчий в оскаржуваній постанові зазначив, що 25.12.2007 між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_8 оформлено кредитний договір «Автопакет» №36- 05/07/16/11/404/2007/234. Як поручитель за даним договором виступив ОСОБА_5

25 вересня 2007 між ПАТ КБ «Надра» (кредитор) та ОСОБА_4 (поручитель) укладено договір поруки №36-05/07/16/13/404/2007/075. Згідно умов даного договору, поручитель поручається за належне виконання ОСОБА_8 своїх зобов`язань взятих на себе за договором «Автопакет» №36- 05/07/16/11/404/2007/234.

Згідно п. 1.1 договору, поручитель повинен виконати зобов`язання у тому ж порядку, який встановлюється для позичальника за договором «Автопакет». Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов`язань вказаних у п. 1.1. Договору повністю (чи у будь-якій його частині) як позичальника та поручителя разом так і від кожного окремо (п. 1.2). Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

В заяві також йдеться про те, що автомобіль «Чері Амулет», 2007 року випуску, придбаний на кошти отримані в кредит за вказаними вище договорами, є спільною власністю подружжя, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

В ході досудового слідства встановлено, що згідно реєстраційного свідоцтва транспортного засобу, як власник автомобіля CHERY AMULET А15 д.н.з НОМЕР_2 зазначено ОСОБА_8 , з правом керування ОСОБА_5 .

Станом на 30 липня 2014 року (дату відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_8 ) ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вже були офіційно розлучені (06 липня 2012 року). Поділ майна подружжя у судовому порядку не відбувався. За спільною згодою автомобіль залишився у власності ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 не оскаржував даний факт.

Враховуючи наявні дані про власника автомобіля, державним виконавцем описано заставне майно - автомобіль CHERY AMULET А15 д.н.з НОМЕР_2 , проведено його оцінку та реалізовано з аукціону. ОСОБА_5 не повідомлявся про результати оцінки автомобіля у зв`язку з тим, що не був зазначений як власник, а виконавчі провадження по стягненню коштів з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на користь ВАТ КБ «Надра» розпочаті у різний час, не були об`єднані та перебували на виконанні у різних державних виконавців.

Згідно листа №1150 від 18 лютого 2016 року за підписом начальника ВДВС Ніжинського міжрайонного управління юстиції, 10 листопавда 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 2/2514/1014/12, виданого 06 березня 2013 року Ніжинським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором «Автопакет» №36- 05/07/16/11/404/2007/234 від 25.12.2007 року: 58632 грн. 57 коп. заборгованості по тілу кредиту, 7127 грн. 92 коп. процентів, 2125 грн. 18 коп. пені за прострочення сплати кредиту, 441 грн. 21 коп. пені за прострочення сплати процентів, а всього стягнути 68 326 грн. 88 коп. та накладено арешт на майно боржника.

Згідно даних бази ДПС від 27.01.2016 інформація щодо рахунків у банківських та інших фінансових установах України та доходів ОСОБА_5 відсутня. ОСОБА_5 не працює та пенсію не отримує. Транспортні засоби на праві власності за ним не зареєстровано. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні.

За виконавчим провадженням з ОСОБА_5 на користь ВАТ КБ «Надра» нічого не стягнуто.

Щодо виконавчого провадження, відкритого відносно ОСОБА_4 , то слід зазначити про наявність рішень Ніжинського міськрайоного суду від 09.02.2015 року та Апеляційного суду Чернігівської області від 19.03.2015 року, винесених за результатами розгляду заяв ОСОБА_4 про визнання виконавчих листів у справі №2514/4013/12 від 06 березня 2013 року такими, що не підлягають виконанню. Згідно даних рішень ОСОБА_4 відмовлено у визнанні виконавчих листів, виданих на її ім`я, такими, що не підлягають виконанню, оскільки договір поруки, про який зазначалося вище у постанові не припинився автоматично 24 грудня 2014 року, а був реалізований ПАТ КБ «Надра» шляхом пред`явлення вимоги до поручителя у межах строку дії договору «Автопакет» №36-05/07/16/11/404/2007/234 від 25.12.2007 та договору поруки №36-05/07/16/13/404/2007/075.

Аргументи ОСОБА_4 , викладені у заяві про злочин від 10 грудня 2015 року щодо невживання державним виконавцем ВДВС Ніжинського міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_12 заходів по зверненню стягнення на автомобіль, який являється заставним майном та продовжував перебувати у власності боржника за договором - ОСОБА_8 , у тому числі на час накладення стягнення з пенсії ОСОБА_4 - досліджений суддею Ніжинського міськрайонного суду ОСОБА_13 та у рішенні від 31.07.2014 даним подіям дана правова оцінка. Так, судом встановлено, що на час коли ОСОБА_4 зверталася з письмовим проханням (листом) звернути стягнення на вказаний автомобіль, до ВДВС

Ніжинського міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області не надходили виконавчі листи про стягнення боргу з ОСОБА_8 . Без наявності виконавчого документу, державний виконавець не може проводити будь-які дії щодо виявлення та реалізації майна такої особи.

Відповідно до ст.68 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності у боржника коштів на рахунках у банках та інших фінансових установах, недостатності майна, боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітних плат.

В ході здійснення виконавчих дій, до відповідних установ на запит державного виконавця, якими підтверджується, що у скаржниці ОСОБА_4 відсутні вклади у банках чи інших фінансових установах, за нею не зареєстровано на праві власності нерухоме та рухоме майно, а тому державний виконавець після отримання таких відомостей правомірно винесла постанову про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_4 .

Згідно листа №1150 від 18 лютого 2016 року за підписом начальника ВДВС Ніжинського міськрайонного управління юстиції, виконавчий лист №2/2514/1014/12 від 06 березня 2013 року, за яким відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_4 пред`явлений до виконання стягувачем раніше, ніж відносно ОСОБА_8 (30 липня 2014 року). Дані виконавчі провадження не об`єднувалися та виконувалися окремо.

Оскільки борг за виконавчим листом відносно ОСОБА_8 було погашено частково (за рахунок коштів від продажу автомобіля), а іншого майна не виявлено, державним виконавцем 29 травня 2015 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Допитана у якості свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_7 заперечила факт наявності дружніх або якихось інших відносин з ОСОБА_8 Виконавчі дії проводила згідно вимог чинного законодавства.

З матеріалів кримінального провадження № 0002083 та постанови про закриття кримінального провадження від 26 березня 2016 року вбачається, що слідчим проведено ряд слідчих дій на отримання доказів та перевірено отримані докази у вказаному кримінальному провадженні, на підставі яких слідчий правомірно виніс оскаржувану постанову, якою закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 ч. 2 КК України.

Згідно ст. 19 ч.1 п.1 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що державні виконавці ВДВС Ніжинського МРУЮ діяли в межах та відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та в їхніх діях відсутні будь-які умисні дії спрямовані на невиконання рішення суду.

За ст.382 ч.2 КК України склад злочину є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.

Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто, висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо).

Перешкоджання виконанню судового акта це активні дії, які становлять протидію реалізації вимог, що містяться в цьому акті, вчинювану з метою недопущення його виконання, наприклад, підкуп або обман державного виконавця, погрози або насильство щодо нього тощо. Якщо перешкоджання виконанню судового акта пов`язане із вчиненням інших злочинів (наприклад, даванням хабара, застосуванням насильства, знищенням документів), дії винного кваліфікуються за сукупністю злочинів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 284 ч.1 п.2 КПК України,кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

З оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що під час досудового розслідування слідчим було проведено всі можливі слідчі дії, а встановленим під час досудового розслідування обставинам - дана відповідна правова оцінка.

Постанова слідчого відповідає вимогам викладеним в статті 110 КПК України.
Слідчий суддя вважає обґрунтованим висновок слідчого про те, що в діях посадових осіб ВДВС Ніжинського МРУЮ, відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 ч. 2 КК України виходячи з наступного.

В ході досудового розслідування не здобуто доказів, які б свідчили про наявність умислу в посадових осіб ВДВС Ніжинського МРУЮ на невиконання рішення суду, чи приховуванні виконавчих листів з метою їх невиконання.

Згідно ст. 2 ч. 1 КК України,підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відтак, враховуючи ту обставину, що під час досудового розслідування стороною кримінального провадження з боку обвинувачення не здобуто достатніх даних, які б вказували на наявність в діях посадових осіб ВДВС Ніжинського МРУЮ, складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 2 КК України,а тому слідчим було прийнято обґрунтовану та вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження з дотриманням вимог КПК України,вважаю, що підстав для задоволення скарги немає.

Також діям державного виконавця щодо стягнення на доходи з боржника ОСОБА_4 20% пенсії та звернення стягнення на заставне майно - автомобіль дана правова оцінка в ухвалі Ніжинського міськрайонного суду від 31 липня 2014 року, якою скаргу ОСОБА_4 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця залишено без задоволення, чим підтверджено правомірність дій державного виконавця.

Слідчий суддя оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги скаржника не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах КК України і КПК України, у зв`язку з чим скарга про скасування постанови старшого слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 від 26 березня 2016 року по справі № 0002083 про закриття кримінального провадження задоволенню не підлягає, оскільки постанова є обґрунтованою і відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 303-308 КПК України, -

У х в а л и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування постанови старшого слідчого Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 26 березня 2016 року відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд.

Слідчий суддя ОСОБА_1