1Справа № 335/2549/16-к 1-кс/335/1580/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду Запоріжжя звернувся ОСОБА_3 зі скаргою про зобов`язання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 повернути вилучене в ході обшуку майно, мотивуючи свої вимоги тим, що заявник працює на посаді генерального директора державної організації «Регіональний фонд підтримки підприємництва в Запорізькій області», а також є суб`єктом господарської діяльності фізичною особою-підприємцем. Вказана організація знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України 90, оф. 27.
Заявник зазначає, що в результаті обшуку, фактично було вилучено майно, прямий дозвіл на вилучення якого ухвалою слідчого судді не надавався.
Таким чином, тимчасово вилучене майно, не має жодного відношення до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді. А навпаки має пряме відношення до законної діяльності Заявника. Через вилучення майна, майже повністю зупинено діяльність ДО «РФПП в Запорізькій області».
29.02.2016 з метою відновлення порушених прав, ОСОБА_3 письмово звернувся до прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 із відповідною заявою про повернення тимчасово вилученого майна, проте, до теперішнього часу, в порушення вимог КПК України, прокурором не було розглянуто зазначену заяву по суті та не було фактично повернуто тимчасово вилучене майно. Отже, вказане у даній скарзі майно є тимчасово вилученим і підлягає поверненню.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та представник заявника адвокат ОСОБА_4 доводи скарги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у скарзі, просили її задовольнити, а також уточнили перелік майна, якій слід повернути заявникові.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 проти доводів скарги заперечував, вказав, що постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 від 3 березня 2016 р. призначено комп`ютерно-технічну експертизу щодо частини вилученого майна, а постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 від 3 березня 2016 р. заявнику вже повернуто частину вилученого майна відповідно до його заяви від 29 лютого 2016 р.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2016 р. надано дозвіл на проведення обшуку за місцем знаходження ДО «Регіональний фонд підтримки підприємництва у Запорізькій області» за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 90, офіс 27 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення документів, щодо виїздів за кордон представників ДО «РФПП» (договорів на підготовку виїзних документів, накладних, податкових накладних, актів приймання-передачі послуг, документів, що підтверджують проживання за кордоном, авіаквитки, банківські виписки тощо), комп`ютерного обладнання та інших носіїв інформації, за допомогою яких виготовлялись підроблені документи (арк. справи 8 9).
Факт вилучення вищезазначеного майна підтверджується протоколом обшуку від 24 лютого 2016 року (арк. справи 10 16).
29 лютого 2016 року ОСОБА_3 звертався до прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 із заявою про повернення тимчасово вилученого майна (арк. справи 17 19).
Постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 від 3 березня 2016 року ОСОБА_3 було повернуто частину майна, вилученого під час проведення обшуку за виключенням комп`ютерної техніки (арк. справи 27 28).
Також прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 прийнято постанову від 3 березня 2016 року про призначення комп`ютерно-технічної експертизи. На вирішення експерта поставлено таке питання: чи маються на наданих на дослідження електронних носіях інформації файли, які містять дані щодо виїздів за кордон представників ДО «РФПП», (договори на підготовку виїзних документів, накладні, податкові накладні, акти приймання-передачі послуг, документи, що підтверджують проживання за кордоном, авіаквитки, банківські виписки тощо) (арк. справи 24 25). На дослідження експертам надано комп`ютерну техніку, вилучену під час обшуку.
Під час розгляду скарги встановлено, що вилучені в ході проведення 24 лютого 2016 р. обшуку майно є тимчасово вилученим майном, в розумінні положень 167 КПК України.
Слідчим суддею враховується, що вилучене майно не має відношення до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді, проте, має пряме відношення до законної діяльності заявника.
Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Під час розгляду скарги встановлено, що з відповідним клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно прокурор до суду не звертався.
Згідно з п.п. 2, 3 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Станом на час розгляду даної скарги, тимчасово вилучене майно у повному обсязі володільцю не повернуто.
Проаналізувавши вказані норми закону, та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що у прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2, який здійснює процесуальне керівництво досудового розслідування у кримінальному провадженні немає законних підстав не повертати ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, отже, ним було допущено протиправну бездіяльність.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню та вважає за необхідне зобов`язати прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2, який здійснює процесуальне керівництво досудового розслідування у кримінальному провадженні повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, а саме комп`ютерну техніку.
Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.
Ухвала слідчого підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 25 березня 2016 року. Повний текст ухвали виготовлений 28 березня 2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1