Справа № 175/3390/15-к
Провадження № 1-кп/175/208/15

Вирок

Іменем України

16 березня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне кримінальне провадження № 0001310 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.02.2015 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитованим строком 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, там же зареєстрованого по АДРЕСА_2 , проживаючого у тому ж населеному пункті по АДРЕСА_3 , громадянина України, з вищою освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, маючого сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого:

- 14.06.2010 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ст.ст.75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитованим строком 1 рік;
- 16.11.2010 року тим же судом за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитованим строком 2 роки;
- 26.04.2011 року тим же судом за ч.1 ст.122, ст.ст.71, 78 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 31.01.2014 року Індустріальним районним судом міста
Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільненого 13.05.2014 року за ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської області на підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році»,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будучи раніше судимими за умисні злочини і маючи незняті та непогашені судимості, належних висновків для себе не зробили, на шлях виправлення не стали і знову вчинили умисні злочини при наступних обставинах.
Так, 22 червня 2015 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилися біля домоволодіння АДРЕСА_4 , де побачили раніше незнайому ОСОБА_12 і у них раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння її майном, і для цього вони вступили у попередню змову.
У вказаний час обвинувачені, діючи у групі осіб, підійшли до ОСОБА_13 , і ОСОБА_10 почав забирати у неї належний їй поліетиленовий пакет, у якому знаходилися гаманець з грошовими коштами у сумі 350 грн. і продукти харчування, а ОСОБА_11 у цей час, застосовуючи фізичну силу, умисно наніс їй рукою удар у голову, від чого ОСОБА_13 упала на землю.
Обвинувачений ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність дій співучасника злочину, відкрито заволодів вказаним пакетом потерпілої, яку обвинувачений ОСОБА_11 штовхнув і вона упала на землю, але при падінні встигла схопити приналежний їй пакет з майном, який відібрав у неї ОСОБА_10 , та погукала свого чоловіка ОСОБА_14 , який прибіг на допомогу дружині та втрутився у конфлікт, чим перешкодив обвинуваченим довести до кінця свої протиправні дії.
У результаті умисних дій співучасника злочину обвинуваченого ОСОБА_15 потерпіла ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкіряного крововиливу у тім`яній області по центру та двох синців: на долонній поверхні лівої кисті (на суглобовій поверхні між основною та проксимальною фалангами 4-го пальця) та на задній поверхні правого стегна у верхній третині, які за своїм характером, як кожне окремо, так і у сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Таким чином, застосувавши до ОСОБА_13 фізичне насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вчиняючи злочин повторно, за попередньою змовою у групі осіб, з корисливих мотивів, вчинили закінчений замах на відкрите заволодіння приналежним потерпілій майном - поліетиленовим пакетом, у якому знаходилися гаманець із грошовими коштами у сумі 350 грн. і продукти харчування, але не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки їх діям завадив ОСОБА_16 .
Крім того, при появі потерпілого ОСОБА_17 , який прибіг на допомогу своїй дружині, у обвинуваченого ОСОБА_15 раптово виник умисел, спрямований на спричинення йому тілесних ушкоджень, реалізуючи який він умисно наступив ОСОБА_18 на праву ногу і наніс один удар правою рукою у ліву скроневу область, в результаті чого розсік ліву брову і від чого потерпілий упав лівою стороною тулуба на асфальт, а ОСОБА_11 почав умисно наносити ОСОБА_18 удари ногами по спині, рукам і тулубу, завдавши не менше 8 ударів, після чого потерпілий втратив свідомість, а обвинувачений ОСОБА_11 разом із обвинуваченим ОСОБА_19 з місця скоєння злочинів зникли.
Умисними діями ОСОБА_15 потерпілому ОСОБА_18 були спричинені тілесні ушкодження: у вигляді синця на верхній та нижній повіці лівого ока; 8-ми внутрішньо-шкіряних крововиливів: у лобній області по центру, у лобній області ліворуч, у міжбрівній області, у проекції лівої надбрівної дуги, у носо-губному трикутнику ліворуч з переходом на щоку, на підборідді ліворуч, у лобній області праворуч і на спинці носу з переходом на крила; 6-ти саден: на спинці носу по центру та дещо праворуч, на нижній повіці лівого ока та у лобній області ліворуч (на тлі крововиливів та синця); забійної рани у зовнішнього кута лівої брови; садна на задній поверхні правої вушної раковини (у місці її кріплення); 2-х синців: на задній поверхні лівого передпліччя у середній та нижній третині з внутрішньо-шкіряними крововиливами на їх тлі; садна на задній поверхні лівого ліктьового суглобу та синця на тильній поверхні правої кисті (на нігтьовій фаланзі 4-го пальця), які за своїм характером, як кожне окремо, так і у сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою провину визнав частково і пояснив, що проходячи по вулиці Партизанській він і ОСОБА_10 зустріли потерпілу ОСОБА_13 , яка стояла на узбіччі дороги з велосипедом і тримала в руках пакет. Як саме почався конфлікт, не пам`ятає, оскільки був напідпитку. Потерпіла почала кричати, можливо від того, що він її штовхнув, але умисно не бив. Далі вона покликала на допомогу, після чого на місце події одразу прийшов потерпілий ОСОБА_20 і ударив його в голову. В результаті цього між ними зав`язалась бійка, в ході якої він наступив потерпілому на ногу та ударив його один раз кулаком у голову. Пізніше він почув крики невідомої жінки, що проїжджала повз на велосипеді, на які відреагував та бійку припинив і разом із ОСОБА_19 пішов у своєму, раніше запланованому, напрямку. Вину визнає лише у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілим. Наміру вчинити грабіж він не мав. Просить призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою провину не визнав і пояснив, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті злочин не вчиняв, пакет у потерпілої не відбирав, а стояв осторонь, намагаючись припинити дії ОСОБА_21 .

Вина обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_15 у вчиненні вказаних судом діянь підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні пояснила, що 22.06.2015 року близько 10.30 години, коли вона пішки поверталась із магазину, у неї задзвонив телефон і вона вирішила зупинитись на узбіччі, щоб відповісти. В цей час повз неї зі сторони магазину проходили раніше їй невідомі ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , які знаходилися у нетверезому стані. Відійшовши від неї на невелику відстань, обвинувачені між собою про щось перемовились і ОСОБА_11 одразу розвернувся та почав наближатись, звертаючись до неї нецензурною лайкою та, як їй здалося, з метою відібрати у неї мобільний телефон. Далі ОСОБА_11 спочатку вдарив її рукою в голову, а потім схопив рукою за плаття, від чого на ньому відлетіли ґудзики. Вона почала кликати на допомогу чоловіка, який неподалік у дворі рвав вишні. При появі ОСОБА_17 , ОСОБА_11 відштовхнув її, від чого вона упала на асфальт та вдарилась головою, та одразу наніс чоловіку удар кулаком у голову, пошкодивши брову. Коли вона прийшла до тями, то бачила, як ОСОБА_11 бив чоловіка ногами по тілу, нанісши більше 3-х ударів. Підвівшись, вона відштовхнула ОСОБА_15 , після чого чоловік також підвівся на ноги і бійка продовжилась. Конфлікт припинився, коли на місце пригоди під`їхав на велосипеді раніше знайомив чоловік на ім`я ОСОБА_23 . Хто-саме, ОСОБА_10 чи ОСОБА_11 відбирав у неї пакет, в якому знаходилися продукти та гаманець з грошовими коштами у сумі 350 грн., не пам`ятає, оскільки була у запамороченому стані, але припускає, що скоріш за все, це був ОСОБА_10 , який підходив до неї у ході даного конфлікту. Пакет залишився у неї, оскільки вона схопила його обома руками, і від нього відірвалися ручки. Цивільний позов не бажає заявляти до обвинувачених, оскільки вони не працюють і не мають коштів. Міру покарання просила обрати на розсуду суду.
Показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який у судовому засіданні пояснив, що 22.06.2015 року близько 10.30 години, перебуваючи у садку на території власного домоволодіння АДРЕСА_5 , він почув, як його дружина кличе на допомогу, а коли вийшов із подвір`я, то побачив, що неподалік, на вулиці біля будинку № 8 ОСОБА_10 тягне з рук його дружини пакет, а вона чинила йому опір і була вже у розірваному платті. Підійшовши до них з метою з`ясувати, що відбувається, ОСОБА_11 без будь-яких пояснень наступив йому на ногу і ударив його в обличчя, від чого він упав на ліву сторону, а ОСОБА_11 почав наносити удари ногами по тулубу та обличчю. Коли його дружина підвелась із землі та відштовхнула ОСОБА_15 , він піднявся, однак ОСОБА_11 продовжив наносити йому удари. Бійка припинилась після того, як ОСОБА_10 почув, що ОСОБА_13 викликає поліцію та повідомив про це ОСОБА_24 , і вони пішли удвох з місця події у невідомому йому напрямку. Коли він покликав обвинувачених, аби ті дочекались приїзду поліцію, ОСОБА_11 кинув у його сторону камінь, який попав йому у груди, і потім обидва зникли. Цивільний позов заявляти до обвинувачених не бажає. Міру покарання просить обрати їм на розсуду суду.

Показаннями свідка ОСОБА_25 , який у судовому засіданні пояснив, що 22.06.2015 року близько 10.00-11.00 години він, їдучи додому з магазину, на вул. Партизанській у м. Підгородне побачив раніше йому знайомих подружжя ОСОБА_26 . ОСОБА_13 у цей час стояла у розірваному платті, а обличчя ОСОБА_17 було все заплямоване кров`ю і в цей момент поряд з ними перебували ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , один з яких щось кричав. Далі вони пішли у сторону річки, а потерпілі додому. Пізніше потерпіла розповіла про те, що коли вона йшла додому з магазину, то на неї напали обвинувачені, а її чоловік вийшов на захист. Подробиці події йому не відомі та очевидцем бійки він не був.
Показаннями свідка ОСОБА_27 , яка у судовому засіданні пояснила, що 22.06.2015 року близько 10.00-11.00 години перебувала вдома у своїх свекра ОСОБА_17 і свекрухи ОСОБА_13 разом із сином. Знаходячись у дворі почула, як чоловіка кличе ОСОБА_28 , яка незадовго до цього пішла до магазину. ОСОБА_20 одразу зліз із драбини та пішов з`ясовувати, що трапилося. Далі її син вибіг за територію домоволодіння та повідомив, що дідуся з бабусею б`ють. Вийшовши забрати сина побачила, що відбувається конфлікт за участю її рідних та раніше невідомих обвинувачених, під час якого її свекруха підводилась із землі, а один з молодиків наніс удар в обличчя свекра. Після цього вона одразу забрала сина та пішла разом з ним до будинку.
Матеріалами кримінального провадження № 0001310, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.06.2015 року, з якого слідує, що ОСОБА_12 просить прийняти міри до ОСОБА_15 та ОСОБА_22 , котрі 22.06.2015 року близько 10.30 години біля буд. АДРЕСА_4 намагались вихопити у неї пакет, у якому знаходився гаманець із грошовими коштами у сумі 350 грн. (а.п.6);
- протоколом огляду від 22.06.2015 року і фото-таблицею до нього, із яких убачається, що у присутності понятих були оглянуті та вилучені речі, добровільно видані ОСОБА_12 , а саме плаття, в яке остання була одягнута в день події та поліетиленовий пакет без ручок, який у той день мала при собі (а.п.7-10);
- протоколом огляду від 22.06.2015 року і фото-таблицею до нього, із яких убачається, що місцем події є ділянка місцевості, розташована навпроти домоволодіння АДРЕСА_4 , де у присутності понятих виявлені та вилучені 2 ґудзики червоного кольору та 2 ручки від поліетиленового пакету (а.п.11-13);
- висновком експерта № 2940е від 23-27 червня 2015 року, згідно з яким у ОСОБА_14 за даними медичної документації клінічно встановлений діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, а також при огляді виявлені тілесні ушкодження: у вигляді синця на верхній та нижній повіці лівого ока; 8-ми внутрішньо - шкіряних крововиливів - в лобній області по центру, в лобній області ліворуч, в міжбрівній області, в проекції лівої надбрівної дуги, у носо-губному трикутнику ліворуч з переходом на щоку, на підборідді ліворуч, в лобній області праворуч та на спинці носу з переходом на крила; 6-ти саден - на спинці носу по центру та дещо праворуч, на нижній повіці лівого ока та в лобній області ліворуч (на тлі крововиливів та синця); забійної рани у зовнішнього кута лівої брови; садна на задній поверхні правої вушної раковини (у місці її кріплення); 2-х синців - на задній поверхні лівого передпліччя у середній та нижній третині з внутрішньо-шкіряними крововиливами на їх тлі; садна на задній поверхні лівого ліктьового суглобу та синця на тильній поверхні правої кисті (на нігтьовій фаланзі 4-го пальця). Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (синці багряно-синюшного кольору, без чітких меж; внутрішньо-шкіряні крововиливи темно-червоного кольору; садна з підсохлим темно-червоним дном нижче рівня оточуючої шкіри; забійна рана вкрита темно-червоною кривавою коринкою вище рівня оточуючої шкіри), дані медичної документації, можливо вказати, що вони спричинені незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження, як кожне окремо, так і в сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, та могли бути спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), частина з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область обличчя та кінцівок, яким могла бути і рука, стиснена в кулак, взута нога або інші предмети з аналогічними властивостями (а.п.33-35);
- висновком експерта № 2942е від 23-27 червня 2015 року, згідно з яким у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження: у вигляді внутрішньо-шкіряних крововиливів в тім`яній області по центру та двох синців - на долонній поверхні лівої кисті (на суглобовій поверхні між основною та проксимальною флангами 4-го пальця) та на задній поверхні правого стегна у верхній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Враховуючи характер та локалізацію цих пошкоджень, ступень ознак їх загоєння, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до звернення за медичною допомогою в лікувальний заклад, тобто і в термін, на який вказує обстежена і слідчий у постанові, та могли бути спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), яким могла бути і рука, стиснена в кулак або інші предмети з аналогічним властивостями (а.п.39-40);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.07.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_12 упізнала ОСОБА_15 як особу, що 22.06.2015 року близько 10.30 години біля буд. № 8 по вул. Партизанській у м. Підгородне нанесла їй тілесні ушкодження (а.п.93-94);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.07.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_12 упізнала ОСОБА_22 як особу, що 22.06.2015 року близько 10.30 години біля буд. № 8 по вул. Партизанській у м. Підгородне намагалась відібрати у неї пакет з гаманцем (а.п.96-97);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.07.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_25 упізнав ОСОБА_22 як особу, що 22.06.2015 року близько 10.30 години біля буд. № 8 по вул. Партизанській у м. Підгородне намагалась відібрати пакет у ОСОБА_12 (а.п.99-100);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.07.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_25 упізнав ОСОБА_15 як особу, що 22.06.2015 року близько 10.30 години біля буд. АДРЕСА_4 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_12 (а.п.102-103);
- висновком експерта № 3167е від 14 липня 2015 року, згідно з яким характер та локалізація виявлених у ОСОБА_14 тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх утворення, на який вказує ОСОБА_14 у ході проведення слідчого експерименту і вони могли бути спричинені від дії не менш як 8-ми механічних дій (а.п.120-121);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2015 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_20 у присутності понятих і експерта СМЕ розповів і на статисті показав, при яких обставинах йому були заподіяні тілесні ушкодження обвинуваченим ОСОБА_29 (а.п.122-125);
- висновком експерта № 3166е від 14 липня 2015 року, згідно з яким характер та локалізація виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх утворення, на який вказує потерпіла у ході проведення слідчого експерименту і вони могли бути спричинені від дії не менш як 3-х механічних дій (а.п.131-132);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_13 у присутності понятих і експерта СМЕ розповіла про події 22.06.2015 року і на статисті показала, при яких обставинах їй були заподіяні тілесні ушкодження обвинуваченим ОСОБА_29 (а.п.133-136).
Оцінивши у сукупності досліджені у судовому засіданні докази, які є достовірними, допустимими і достатніми, переконавшись у правильному розумінні обвинуваченими змісту обставин інкримінованих їм діянь і добровільності їх позиції, суд дійшов висновку про те, що за вказаних у обвинувальному акті обставин були вчинені кримінальні правопорушення, в яких обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , і ці кримінальні правопорушення вчинені саме ними, й умисні дії кваліфікує:
- ОСОБА_22 та ОСОБА_15 - за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинений за попередньою змовою групою осіб;
- ОСОБА_15 - за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Доводи обвинувачених про свою невинуватість у замаху на грабіж, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення відповідальності за вчинення тяжкого злочину, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю зазначених доказів, які свідчать про направленість умислу обвинувачених саме на відкрите заволодіння майном потерпілої, а не на вчинення хуліганства, як про це заявляв
ОСОБА_30 зв`язку з цим твердження сторони захисту про необхідність виправдання обвинувачених через сумніви щодо вчинення закінченого замаху на грабіж і відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, суд вважає необґрунтованими.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_27 заявила, що при впізнанні обвинувачених не пояснювала роль кожного з них, оскільки не бачила цього, а протоколи підписала, не прочитавши їх і не придавши значення написаному.
З огляду на це і виходячи з вимог ч.2 ст.86, ч.1 ст.89 КПК України, суд визнає протоколи пред`явлення особи для впізнання від 04.07.2015 року (а.п.87-88,90-91) недопустимими доказами, а тому виключає їх із доказової бази обвинувачення і не посилається на них у вироку.

Усі інші докази, покладені в основу вироку, були зібрані з дотриманням процесуального законодавства, а тому розцінюються судом як допустимі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених у вчиненні зазначених злочинів та необхідність призначення їм покарання, передбаченого законом.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, обставини справи й особи кожного з обвинувачених:
- ОСОБА_10 , - раніше судимий і вчинив інкримінований злочин у період іспитового строку, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, але з 15.10.2008 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: Біполярний афективний розлад, маніакальний епізод із психотичними симптомами. Згідно з висновком експерта № 184 від 13 серпня 2015 року ОСОБА_10 хронічним психічним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом у період інкримінованого йому діяння не страждав і в даний час не страждає. Виявляв раніше і виявляє у даний час психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. За своїм психічним станом у той період часу він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом у даний час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п.145-148);
- ОСОБА_11 , - раніше чотири рази притягався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, має три незняті та непогашені судимості, офіційно не працює, має сім`ю і на утриманні малолітнього сина, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання обох обвинувачених, суд не вбачає.
Обставинами, що обтяжують покарання обох обвинувачених, суд визнає вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння і рецидив злочинів.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_22 , який в період іспитового строку вчинив умисний злочин, віднесений ст.12 КК України до категорії тяжких, що свідчить про його небажання дотримуватися належної поведінки у суспільстві та підвищену соціальну небезпечність, суд погоджується з думкою прокурора щодо виду покарання і вважає за необхідне призначити за правилами ст.ст.71, 78 ч.3 КК України остаточне реальне покарання у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_22 і попередження нових злочинів.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням обставин справи, даних про особу ОСОБА_15 , який в період строків погашення трьох судимостей вчинив умисні злочини, віднесені ст.12 КК України до категорії невеликої тяжкості та тяжких, суд погоджується з думкою прокурора і вважає за необхідне призначити остаточне покарання у виді реального позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_15 і попередження нових злочинів.
Правових підстав для призначення більш м`якого покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, про що у останньому слові просив ОСОБА_11 , суд не убачає.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені, витрати на залучення експертів відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України і піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст.71, ч.3 ст.78 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року і остаточно, за сукупністю вироків, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Строк покарання обчислювати з 24 червня 2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження № 0001310 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 24 червня 2015 року по 16 березня 2016 року включно.
До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.1 ст.125 КК України і піддати кримінальному покаранню:
- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки,
- за ч.1 ст.125 КК України - у виді громадських робіт строком 200 годин.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
Строк покарання обчислювати з 23 червня 2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження № 0001310 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 23 червня 2015 року по 16 березня 2016 року включно.
До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Поліетиленовий пакет, поміщений до спецпакету № 1804231, дві поліетиленові смужки чорного кольору, поміщені до спецпакету № 2426064, жіночу сукню, поміщену до спецпакету № 1804230, два ґудзики червоного кольору, які поміщено до спецпакету № 2779403, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпропетровського РВП ДВ № 3 ГУНП в Дніпропетровській області по квитанції № 00000088 на підставі постанови старшого слідчого СВ Дніпропетровського РВП ОСОБА_31 від 22.06.2015 року, - після набрання законної сили вироку знищити як такі, що не мають матеріальної цінності.
На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченими у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1