АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м.Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002046 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.01.2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луганськ Луганської області, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, - визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України і призначено йому покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.342 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч.2 ст.345 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом повного приєднання до призначеного покарання покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. за вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04.11.2014 року остаточно призначено до відбування ОСОБА_6 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі та сплати штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави, який визначено виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в закону силу залишено тримання під вартою.

Відповідно до п.5 ст.72 КК України строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з 03.07.2015р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 920 грн. 70 коп.

Вирішено питання із речовими доказами по справі.

Кримінальне провадження №11-кп/794/94/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ст.185ч.3 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .
Згідно вироку суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 02.07.2015, біля 20 годині 00 хвилин, переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, протиправно, із корисливих мотивів, шляхом зриву навісного замка, проник до будинку АДРЕСА_2 , де із коридору викрав розкладну металеву драбину, довжиною 3 метри вартістю 250 гривень, сільськогосподарські вила в кількості 2 шт., вартістю по 35 гривень кожні, загальною вартістю 70 гривень, сільськогосподарські коси у кількості 2 шт., вартістю 75 гривень за кожну, загальною вартістю 150 гривень, внаслідок чого завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 470 грн., після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Продовжуючи злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_6 03.07.2015 біля 16 год., діючи таємно, повторно, протиправно, із корисливих мотивів, шляхом зриву скоби навісного замка, проник до будинку АДРЕСА_2 , де із серванту кімнати, повторно, викрав наступні майно належне потерпілій ОСОБА_9 , зокрема: упаковку підгузників виробника «TENA», вмістом 30 шт., вартістю 210 гривень; алюмінієві виделки у кількості 31 шт., загальною вартістю 93 гривні; ложки з нержавіючої сталі у кількості 13 шт. вартістю 130 гривень; чайну ложку з нержавіючої сталі в кількості 1 шт., вартістю 5 гривень, виделки з нержавіючої сталі у кількості 9 шт., вартістю 72 гривні; банку консерви «Сардини», вартістю 10 гривень; упаковку вермішелі «Мівіна», вартістю 2 грн.; десертні тарілки у кількості 22 шт., вартістю 440 грн.; набір тарілок, вартістю 300 гривень; напівпорційні тарілки у кількості 8 шт., вартістю 200 грн.; блюдце, вартістю 50 грн.; тарілку для оселедцю, вартістю 30 гривень; блюдо велике вартістю 50 гривень, внаслідок чого завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1592 грн., після чого, з місця скоєного правопорушення втік.

Крім цього, не припиняючи своїх злочинних дій, обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що він вчинив злочин, проходячи по вул.Ленківській в м. Чернівці та побачивши військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_10 , одягнутого у відповідний формений одяг, який виконував покладені на нього службові обов`язки з охорони громадського порядку, передбачені ч.3, 10 ст.12 Закону України «Про Національну гвардію України», почав тікати не реагуючи на його законну вимогу зупинитися, однак через деякий проміжок часу, ОСОБА_6 був зупинений потерпілим, сержантом військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_10 , який представившись військовослужбовцем, наказав ОСОБА_6 зупинитися і стояти на місці до приїзду працівників міліції. Проте, на законні вимоги військовослужбовця, ОСОБА_6 відреагував агресивно, виражаючись нецензурними словами та з метою втечі, підняв з проїжджої частини камінь і кинув його в область голови ОСОБА_10 , тим самим вчинивши фізичний опір військовослужбовцю та почав знову тікати, однак був затриманий ОСОБА_10 біля будинку № 6 по вул. Ленківській в м. Чернівці.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 03.07.2015 року о 16.30 год., перебуваючи біля будинку № 2 по вулиці Ленківській м. Чернівці, діючи умисно, під час затримання його військовослужбовцем Національної гвардії України сержантом військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_10 , з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину і його подальшого затримання, підняв камінь з проїжджої частини та кинув ним в область голови, чим своїми умисними діями спричинив ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

На вказаний вирок суду надійшли апеляційні скарги від обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок районного суд скасувати у зв`язку із його незаконністю. При цьому апелянт вказує, що крадіжку він не вчиняв, оскільки коли він виносив з будинку речі, то думав, що вони належать його знайомому ОСОБА_11 . Те, що його намагався затримати військовослужбовець він також не знав, оскільки він був одягнутий у звичайний одяг. Суддя районного суду проводила судове слідство однобічно та неповно.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок районного суд скасувати у зв`язку із неповнотою судового розгляду та просить призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що районним судом було безпідставно відмовлено у клопотанні про виклик і допит свідка ОСОБА_12 , який на думку захисту, є особою на ім`я ОСОБА_11 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження. Крім того вважає, що вирок в частині призначення покарання є несправедливим, оскільки судом не було враховано ряд обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 .

Від інших учасників судового провадження апеляцій не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подані апеляційні скарги в повному обсязі, прокурора, який просив вирок районного суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, провівши апеляційний судовий розгляд, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна за кваліфікуючими ознаками вчинених повторно, з проникненням до житла; умисному заподіянні працівнику правоохоронних органів легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також у опорі військовослужбовцеві під час виконання останнім покладених на нього обов`язків щодо охорони громадського порядку доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції і яким дана правильна юридична оцінка.

Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 за ч. 3 ст.185, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, вона повністю підтверджується наступним.

Із показань обвинуваченого ОСОБА_6 в суді 1 інстанції вбачається, що він 02.07.2015 року разом із чоловіком на ім`я ОСОБА_11 із яким він познайомився незадовго до цих подій, поїхав в район Роші в м. Чернівці, де разом із ОСОБА_11 підійшли до якогось будинку, із якого взяли речі - драбину, вила, коси і пішли їх продали. Наступного дня, також він разом з ОСОБА_11 поїхав до того ж будинку, звідки взяли різні речі - посуд (вилки, ложки, тарілки) та підгузки, а коли вже вийшли з будинку, їх хтось помітив і став кричати, ОСОБА_11 втік в одну сторону, а він пішов в іншу та по дорозі, побачив, як молодий хлопець, на якому був одяг чорного кольору став його наздоганяти, кричати стій, він побіг і речі, які тримав у руці викинув. Він не бачив, що хлопець, який його наздоганяв був військовим Нацгвардії України.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні суду 1 показала, що по АДРЕСА_2 , де раніше проживала її мати, невідомі проникли в будинок і здійснили крадіжку її особистих речей.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні суду 1 показав, що він є військовослужбовцем Нацгвардії України і коли, десь у перших числах липня 2015 року, прямуючи до роботи - військової частини НОМЕР_1 , розташованої на Роші, проходячи АДРЕСА_2 , почув крики людини: «ловіть злодія», він побачив, як незнайомий йому чоловік, у якому чітко в судовому засіданні впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 біг, тримаючи при цьому в руці якісь речі. Він побіг за останнім, на вулиці ще був чоловік який разом з ним наздоганяв обвинуваченого, однак чоловік зупинився і перестав бігти, а він продовжував бігти за ОСОБА_6 , виголошуючи йому вимогу зупинитися, він бачив, як за поворотом обвинувачений викинув з руки пакунки в сторону, після чого перестав бігти і швидким кроком йшов. Догнавши ОСОБА_6 , він йому представився, сказав, що він військовослужбовець Національної гвардії України, при цьому пояснив, що чітко на одязі спостерігалися в нього нашивки з написом «Нацгвардія України»; він сказав ОСОБА_6 зупинитися і в цей час взяв телефон з метою зателефонувати до військової частини, щоб допомогли затримати ОСОБА_6 , при цьому, останній зрозумівши, що відбувається, нахилився і несподівано кинув в нього, піднятий з землі камінь в область голови, між ними почалася суперечка та штовханина, внаслідок чого, він дістав з кишені спецзасіб газовий балончик і застосував його відносно ОСОБА_6 , затримавши останнього. Згодом жінка, яка спостерігала з подвір`я будинку навпроти викликала швидку і працівників міліції, а йому винесла води, щоб змити кров з обличчя. По приїзду військовослужбовців з військової частини, а згодом і працівників міліції, ОСОБА_6 був переданий останнім і відвезений в райвідділ. Пояснив, що йому було спричинено легкі тілесні ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Із показань свідка ОСОБА_13 в суді 1 інстанції вбачається, що він є працівником правоохоронних органів і 02.07.2015 до чергової частини Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області, надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення по АДРЕСА_2 , а саме - крадіжку майна.

Свідок ОСОБА_14 в суді 1 інстанції показала, що на початку липня 2015 року вона перебувала біля свого будинку по вул.Вербовій в м. Чернівці, був денний час, вона побачила, як по вулиці біг чоловік з дубинкою в руках і кричав «тримай злодія, стій». Крім того, пояснила, що інший чоловік, який біг попереду і в якому вона чітко в судовому засіданні упізнала ОСОБА_6 зашпортався і впав, молодий хлопець, який був у військовій формі останнього наздогнав і затримав. В той час, як військовослужбовець дзвонив по телефону, в нього на голові була кров. ОСОБА_6 вона чітко запам`ятала, оскільки давала йому води. Згодом, коли приїхали працівники Національної гвардії України, ОСОБА_6 посадили в машину, а молодий хлопець розповів, що останній вдарив його каменем по голові.

Із показань свідка ОСОБА_15 в суді 1 інстанції вбачається, що минулого року влітку вона знаходилася на подвір`ї свого будинку по АДРЕСА_2 , що поруч з будинком ОСОБА_9 і побачила як незнайомий їй чоловік середнього зросту, з рюкзаком на плечах і двома сумками в руках виходить з території будинку АДРЕСА_2 . Вона почала кричати «вори», і швидко пішла за чоловіком, який біг і десь біля будинку АДРЕСА_3 вона не змогла наздоганяти чоловіка і крикнула молодому хлопцеві, військовому, в якого була дубинка і який проходив мимо, щоб останній зловив крадія. Хлопець почав бігти за чоловіком, наздоганяючи його. В судовому засіданні чітко упізнала і пояснила, що чоловіком який вийшов з сумками із подвір`я її сусідки ОСОБА_16 , був ОСОБА_6 .

Із показань свідка ОСОБА_17 в суді 1 інстанції вбачається, що влітку минулого року він був очевидцем, як молодий хлопець військовослужбовець затримав незнайомого йому чоловіка в районі вулиці Ленківської м.Чернівці, де він проживає. Бачив, як після того, як військовослужбовець взяв чоловіка, у якому він в залі суду впізнав ОСОБА_6 , за руку, останній зігнувся, взяв із землі камінь і несподіваного для хлопця, кинув його в область голови. Після чого чоловік вирвався і побіг, а хлопець попросив про допомогу в затриманні чоловіка, та коли він вийшов з подвір`я то побачив, як військовослужбовець вже затримав того чоловіка. Бачив, як приїхали працівники міліції і забрали обвинуваченого.

Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, також повністю підтверджується зібраними та дослідженими в суді письмовими доказами в кримінальному провадженні, зокрема: протоколом прийняття заяви у ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 03.07.2015р., відповідно до якого у неї по місцю проживання АДРЕСА_2 викрадено особисті речі (т.1 а.с.12, 13, 79); протоколом огляду місця події від 03.07.2015р., в ході якого було виявлено речі - памперси «ТЕNА», сумку чорного кольору з різними речами посуду та банкою консерви «Сардини», упаковки вермішелі «Мівіна», а також огляд будинку № 33 по вул. Вербовій м. Чернівці, у присутності потерпілої ОСОБА_9 , в ході якого виявлено пошкодження замку навісного вхідних дверей, всередині будинку розкидані речі (т.1 а.с.14 27, 81 - 88); висновком експерта №1638 від 13.07.2015р. судової дактилоскопічної експертизи, згідно якого, слід пальця руки розміром 15x26мм на відрізку прозорої липкої стрічки №1 з максимальними розмірами по осях 91x48мм, що був вилучений 03.07.2015р. в ході огляду будинку АДРЕСА_2 (з поверхні скляного стакану на тумбочці біля серванту в кімнаті №1) залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_6 ; слід пальця руки розміром 22x34мм на відрізку прозорої липкої стрічки №1 з максимальними розмірами по осях 48x54мм, що був вилучений 03.07.2015р. в ході огляду речей, що знаходились на дорозі поблизу будинку №2 по вул. Ленківській в м. Чернівці (із поверхні тарілок, які знаходились на дорозі поблизу буд.№2 по вул. Ленківській, залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_6 ; слід пальця руки розміром 18x27мм на відрізку прозорої липкої стрічки №2 з максимальними розмірами по осях 48x35мм, що був вилучений 03.07.2015р.в ході огляду речей що знаходились на дорозі поблизу будинку №2 по вул. Ленківській в м. Чернівці (із поверхні тарілок, які знаходились на дорозі поблизу буд. №2 по вул. Ленківській, залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_6 (т.1 а.с.33-42); висновком експерта №1676 від 14.07. 2015р. судової дактилоскопічної експертизи (т.1 а.с.95- 99); висновком експерта № 1637 від 10.07. 2015 року судової - криміналістичної експертизи (п.2 резолютивної частини), а саме, група слідів взуття, загальними розмірами: 175x58 мм, на відрізку темної дактилоплівки розмірами 132x83 мм., та група слідів взуття, загальними розмірами: 78x58 мм, на відрізку темної дактилоплівки 102x72 мм - (з підлоги в кімнаті № 1), що вилучені при огляді місця події 03.07.2015 року по факту крадіжки з будинку № 33 по вул. Вербовій в м. Чернівці, у ОСОБА_9 залишені взуттям, що по формі та розмірним характеристикам аналогічні низу підошов однієї пари туфель чорного кольору, що вилучені у ОСОБА_6 (т.1 а.с. 47 - 54); протоколом огляду від 11.08.2015 року речей, що були викрадені 03.07.2015 року з будинку АДРЕСА_2 (т.1 а.с.57-60); протоколом добровільної видачі і огляду від 04.07.2015 року (т.1 а.с.106), відповідно до якого громадянка ОСОБА_18 видала працівникам міліції драбину, дві коси, двоє пар вил; вартість яких згідно даних МКП «Газкомплектприлад» становить - розкладної металевої драбини 3 метрової - 250 грн.; сільськогосподарських вил - 35 грн., сільськогосподарської коси - 75 грн. (т.1 а.с.165); витягом з кримінального провадження №0002047; 002424 за повідомленням від 03.07.2015 року правоохоронних органів щодо вчинення ОСОБА_6 опору робітнику Нацгвардії 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_10 та спричинення останньому тілесних ушкоджень під час виконання ним службових обов`язків (т.1 а.с.115, 119), що також вбачається з дослідженого посвідчення ОСОБА_10 серії НОМЕР_3 (т.1 а.с.132); актом судового медичного дослідження (обстеження) № 772 від 06.07.2015 року (т.1 а.с.134), згідного якого у гр. ОСОБА_10 було виявлено наступні тілесні ушкодження: синець по передній внутрішній поверхні передпліччя у верхній третині; рана забійна в тім`яно-потиличній ділянці голови по середині рана. Виявлені тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів або ударів об такі, по строку можуть відповідати вказаному в обставинах і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я; висновком експерта № 788 від 06.07.2015 року (т.1 а.с.136-137); даним висновком (п.4) встановлено, що всі вищенаведені тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як дворазової травмуючої дії твердих тупих предметів по строку можуть відповідати вказаному в обставинах 03.07.2015р. та (п.5) малоймовірним є виникнення вказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи, як з прискоренням, так і без такого, з послідуючим падінням об землю, що повністю в цій частині на думку суду, спростовує доводи обвинуваченого; протоколом проведення слідчого експерименту від 11.08. 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_10 (т.1 а.с.138-139) та диском (т.1 а.с.140).

Із врахуванням вищевикладеного, на думку колегії суддів, районним судом було вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст.185, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.
Всім вищенаведеним спростовуються апеляційні доводи апелянтів про те, що вирок районного суду є незаконним та необґрунтованим.

Апеляційні доводи адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про те, що останній вважав, що майно, яке вони взяли з будинку належало Василю та не розумів, що відбувалась крадіжка, на думку колегії суддів, є надуманими і вірно районним судом не було взято до уваги при винесені обвинувального вироку.

Дані апеляційні доводи повністю спростовуються сукупністю зібраних та досліджених судом доказами, зокрема, свідок ОСОБА_15 суду показала, що перебуваючи на своєму подвір`ї, що поруч з будинком ОСОБА_9 , побачила як ОСОБА_6 вийшов із сусідського будинку з рюкзаком на плечах і двома сумками в руках. Коли вона почала кричати «вори», останній почав тікати. Свідок ОСОБА_14 суду також підтвердила, що коли ОСОБА_6 тікав, його наздоганяв чоловік у формі з дубинкою і кричав «тримай злодія, стій». Аналогічні показання, в цій частині, дав суду й потерпілий ОСОБА_10 . Ці показання свідків й потерпілого повністю узгоджуються із іншими зібраними та дослідженими в суді доказами і не суперечать їм та в своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_6 усвідомлював, що вчиняє крадіжку, а не допомагає винести речі Василя. Більше того, коли свідки помітили крадіїв і почали кричати «вори», останні розбіглися в різні боки та почали тікати.

Необґрунтованими, на думку колегії суддів, є й апеляційні доводи апелянтів про те, що ОСОБА_6 не розумів, що його переслідував представник Нацгвардії України, а думав, що до нього чіплявся якийсь чоловік. Дані доводи апелянтів також повністю спростовуються сукупністю зібраних та досліджених судом доказами. Так, потерпілий ОСОБА_10 суду показав, що він був у форменому одязі із відповідними нашивками, при собі мав спецзасоби: дубинка, газовий балончик. Коли наздогнав обвинуваченого, то представився йому, а коли почав по телефону викликати допомогу, останній кинув камінь йому в голову та намагався втекти. Сам обвинувачений в суді підтвердив, що коли його наздогнав хлопець, він помітив у нього нашивку на одязі «Нацгвардія України». Крім того, допитані в суді свідки підтвердили те, що обвинуваченого наздоганяв хлопець у формі з дубинкою. Всі ці докази в своїй сукупності свідчать про надуманість доводу апелянтів про те, що ОСОБА_6 не усвідомлював, що його намагався затримати військовослужбовець, при виконанні свого службового обов`язку.

А тому, колегія суддів вважає, що невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 є його лінією захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Крім того, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу й доводи апелянтів про те, що судовий розгляд було проведено неповно, оскільки судом було безпідставно відмовлено у виклику і допиті свідка ОСОБА_12 . При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв дане рішення у повній відповідності до вимог чинного КПК України.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то воно обране йому із врахуванням вимог ст.ст.65-67 КК України.

Так, районний суд, призначаючи покарання ОСОБА_6 у відповідності зі ст.65 КК України, було враховано ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є умисними, закінченими, два з яких середньої тяжкості, а один тяжкий, в результаті яких потерпілій ОСОБА_9 було спричинено матеріальну шкоду, а потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження. Особу винного, який вину не визнав, не розкаявся у вчиненому, по місцю проживання та за місцем попереднього ув`язнення характеризується задовільно, не працює, раніше неоднарозово судимий, дані кримінальні правопорушення вчинив в період не знятої і не погашеної судимості. Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено. Вчинення злочину у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку судом визнано обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 .

Колегія суддів вважає, що призначене районним судом покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Будь-яких істотних порушень вимог КПК, які могли б потягнути за собою зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.01.2016 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

На підставі п.5 ст.72 КК України, Закону України № 838-19 від 26.11.2015 року, «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.07.2015р. до 22.03.2016р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2
Копія вірна: суддя