АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/763/16 Справа № 202/3893/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

за участю:

представника третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2016 року про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2016 р. про арешт тимчасово вилученого майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , - порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області від 16.06.2016 р. про арешт тимчасово вилученого майна.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 16.06.2016 р. клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області погоджене з прокурором про накладення арешту на майно задоволено, а саме балки надресорні 48 шт., рами бокові 174 шт., колісні пари 77 шт..

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження №0001377 дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтоване та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги своїх апеляційних скарг, апелянти ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_6 , кожний окремо, наводять аналогічні аргументи та зазначають, що рішення слідчого судді є безпідставним, арешт був накладений з порушенням вимог процесуального закону.

Вказують, що фактично обшук, у межах якого було вилучене арештоване майно, проводився не за адресою, щодо якої був наданий відповідний дозвіл ухвалою слідчого судді від 26.05.2016 р., - по вул. Руднєва, 129а у м. Дніпро, - а за місцем його проживання по АДРЕСА_1 , при цьому будь-які законні підстави для проникнення до цього володіння особи в слідчого були відсутні.

Також зазначають, що питання про арешт майна було всупереч вимогам процесуального закону розглянуте без повідомлення та участі ОСОБА_7 , а клопотання слідчого не відповідало вимогам ст. 171 КПК України та підлягало поверненню прокурору.

Вказують, що слідчим не вказано конкретну підставу для арешту майна, при цьому останнє не має відношення до розслідуваного кримінального правопорушення та було вилучене безпідставно.

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката ОСОБА_6 , що апеляційні скарги підтримав; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З наданих матеріалів випливає, що кримінальне правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, полягає у тому, що невстановлені особи у невстановлений спосіб за невстановлених обставин заволоділи майном ПАТ «Інтерпайп НТЗ» - залізничними колесами у кількості 287 шт. з номерами з 233084 до 234270, прокатаними 19.12.2014 р. у колісно-прокатному цеху ПАТ «Інтерпайп НТЗ», які були визнані непридатними до використання за якісними показниками та 20.02.2015 р. відправлені на переплавку до ТОВ «Дніпросталь» через ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет».
Як вбачається з протоколу обшуку від 14.06.2016 р. та оскаржуваної ухвали слідчого судді про арешт майна від 16.06.2016 р., під час обшуку слідчим не було виявлено залізничних коліс з номерами, що відповідають викраденим в ПАТ «Інтерпайп НТЗ», як окремих, так і у складі колісних пар в зборі. Натомість було тимчасово вилучено значний обсяг іншого майна, на який у подальшому накладений арешт слідчим суддею колісні пари в зборі у кількості 77 шт., до складу яких входили колеса з іншими номерами, ніж розшукувані; залізничні бокові рами у кількості 174 шт.; надресорні балки у кількості 48 шт.; два металевих контейнери.
Слідчим та прокурором не наведені будь-які об`єктивні підстави для висновку, що вилучене та арештоване майно має відношення до розслідуваного кримінального правопорушення, а саме заволодіння конкретними речами, належними ПАТ «Інтерпайп НТЗ», - залізничними колесами, що визначаються індивідуальними ознаками (номерами), - та може бути використане як доказ у даному кримінальному провадженні, або іншим чином відповідає ознакам ст. 98 КПК України, а отже це майно не підлягало арешту з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Також відсутні відомості про те, що будь-якій особі у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру, або що зазначене майно підлягає спеціальній конфіскації, що виключає можливість його арешту з підстав, визначених п.п. 2-4 ч. 2 ст. 170 КПК України.
За викладених обставин колегія суддів доходить висновку про те, що арешт на майно, тимчасово вилучене під час обшуку 14.06.2016 р., був накладений слідчим суддею за відсутності визначених законом підстав для цього, а очевидні істотні причини для утримання вищезазначених речей державою відсутні, та вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2016 року про арешт тимчасово вилученого майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НПУ в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 15.06.2016 р. про арешт майна залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3