Справа № 199/1916/16-к
У Х В А Л А

іменем України

17 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.03.2016, приблизно о 21:00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де останній приглядав за майном, яке належить власнику домоволодіння за вказаною адресою громадянину ОСОБА_6 , побачив що на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться вироби із чорного металу, а саме: арматура ф.10 в кількості 156 штук, довжиною по 6 метрів кожна. В цей час у гр. ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме арматури ф.10 в кількості 30 штук. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме арматури ф.10 в кількості 30 штук, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх дій, виніс арматуру в кількості 30 штук із домоволодіння. Після чого ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 , 1956 року народження, спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/34-637 від 1 1.03.2016 року на загальну суму 1350 гривень 00 копійок. Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7 , а також свідченнями самого підозрюваного. У зв`язку з викладеним, ставиться питання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, мотивуючи це тим, що ОСОБА_5 офіційно не працює, постійного доходу не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за який передбачене покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років. Враховуючи викладене виникли ризики передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтвердив факт підтвердив факт вчинення ним кримінального правопорушення, не заперечив проти задоволення клопотання.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

За доданим до клопотання витягом з єдиного реєстру досудового розслідування, 06 березня 2016 року до реєстру внесені відомості про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень. Кримінальному провадженню наданий № 0000820.

15 березня 2016 року про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_5 .

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд виходить з того, що підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення є обґрунтованою. Той факт, що підозрюваний раніше не судимий, та не має постійного джерела доходу, в сукупності свідчать про наявність ризиків того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, суд згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який не досяг пенсійного віку та не має підтверджених медичними документами тяжких або хронічних захворювань;

4) відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, родини та утриманців;

5) відсутність у підозрюваного постійного місця роботи;

6) відсутність відомостей про негативну репутацію підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного, який не має постійного джерела доходу;

8) наявність у підозрюваного непогашених судимостей за умисні корисливі злочини;

9) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З урахуванням перелічених обставин, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193, 194, 204, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Застосувати у відношенні ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ічня, Чернігівської області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який у межах кримінального провадження № 0000820 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

-не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

зобов`язавши ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду та до слідчого.

З 16 травня 2016 року ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення на підозрюваного обов`язків припиняє свою дію, якщо відповідний строк не було продовжено слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 194 КПК України. На підставі ст. 203 КПК України ухвала припиняє свою дію також у разі ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження, в порядку передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя:

17.03.2016