Провадження № 1-кп/756/46/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 вересня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

17.04.2001 року Ленінградським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 81, ст. 46-1 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та штраф у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;
22.11.2001 року Ленінградським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 304, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений 19.11.2004 року по відбиттю покарання;

31.10.2006 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнений 03.09.2007 року по відбиттю покарання;
09.09.2008 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 02.02.2012 року по відбиттю строку покарання;
25.09.2013 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

що обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України -
в с т а н о в и в:
23.05.2014 року приблизно о 14 год. 00 хв. у ОСОБА_10 , який перебував у приміщенні ТЦ «Ашан», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Московський, 15-А, виник умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, в той же час та день, перебуваючи в приміщенні магазину за вищевказаною адресою, ОСОБА_10 , діючи умисно, шляхом вільного доступу, взяв з торгівельних прилавків фасовані ковбасні вироби «Венеція» різної ваги в кількості 8 штук, на загальну суму 257 грн. 68 коп. (без ПДВ). Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_10 сховав товар під одяг та продовжуючи свої дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, направився на вихід з ТЦ «Ашан».

Виконавши всі дії, які він вважав за необхідне для таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_10 вийшов за лінію каси ТЦ «Ашан» не розрахувавшись, однак кримінальне правопорушення не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками міліції.

Вчиненням кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_10 міг би спричинити ТОВ «Ашан», матеріальну шкоду на загальну суму 257 грн. 68 коп.

У судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що не пам`ятає обставини справи, а тому не може підтвердити чи спростувати обставини зазначені у обвинувальному акті стосовно вчинення крадіжки в якій його звинувачують.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за встановлених судом обставин, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності.

Так, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що він працює в ТОВ «Ашан» на посаді інспектора з відділу безпеки, з обвинуваченим особисто не знайомий. Коли він був на робочій зміні в гіпермаркеті, йому по внутрішньому зв`язку повідомили про затримання обвинуваченого. Це відбувалось у 2014 році в ТЦ «Ашан» за адресою: м. Київ, пр-т Московський, 14-А, йому по внутрішньому телефону зателефонували працівники міліції та повідомили, що є затриманий та у нього немає коштів розрахуватись за товар, який він виніс через касу неоплаченим. Який саме товар намагався винести обвинувачений, він не пам`ятає, однак сума була понад 200 грн. Прийшов він у кімнату міліції вже після того, як обвинуваченого туди привели та виявили товар, який той виніс за каси не сплативши. Працівники міліції постійно чергують на території гіпермаркету. Він склав на місці акт про товар, який винесено та довідку про вартість цього товару. Всі інші процесуальні документи, що стосуються кримінального провадження складалось працівниками слідчо-оперативної групи, яка прибула на виклик.

За змістом протоколу огляду місця події від 23.05.2014 року у службовому приміщенні Гіпермаркету «Ашан», що за адресою: м. Київ, пр-т Московський, 15-А, було виявлено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при поверхневому огляді було виявлено 8 ковбасних виробів «Венеція» загальною вартістю 309 грн. 21 коп. (т. 1 а.с. 28-31).

Згідно акту ТОВ «Ашан» № 255 від 23.05.2014 року у ОСОБА_10 виявлені ковбасні вироби «Венеція» у кількості 8 штук (т. 1 а.с. 8).

Відповідно до довідки ТОВ «Ашан» вартість товару ковбасних виробів «Венеція» у кількості 8 штук відповідно до акту № 255 від 23.05.2014 року складає 309 грн. 21 коп., а без ПДВ 257 грн. 68 коп. (т. 1 а.с. 9).

Дослідивши в судовому засіданні відеозапис, що міститься на оптичному накопичувачі для лазерних систем зчитування, типу «CD-R», який наданий ТОВ «Ашан», на якому з зовнішньої сторони наявні надписи: «ANV Profesional CD-R», «80 min 700 MB». Також наявний радіальний надпис: «RFD80M-80599», який виконаний шляхом гравіювання, вбачається, що при запуску файлу «2 рельса_2014_5_23_14_32_19» відкривається головне вікно програми, яка дозволяє переглянути відеозаписи, та відразу розпочинається відтворення відео.

На відео зображено частину приміщення посередині стоїть чоловік (одягнений в сіру куртку чорні штани та взуття чорно-білого кольору), який оглядається в різні сторони та в праву руку бере корзину червоного кольору в якій знаходяться продукти, потім оглядаючись в різні сторони ходить між рядами. Далі заходить в один із рядів виймає з червоної корзини дві палки ковбаси та ховає їх під футболку. Далі вказаний чоловік знову бере корзину та прямує між рядами оглядаючись в різні сторони. Потім заходить до зеленої літньої палатки де перебуває деякий час і камера відеоспостереження не може слідкувати за його діями. На цьому відеозапис завершується.

За допомогою вбудованого в операційну систему мультимедійного плеєра «Програвач Windows Media» було відкрито файл «38 робот_2014_5_23_14_40_20», та відтворено другий відеозапис. На відео знято частину того ж приміщення, де проглядається як з міжряддя виходить вищевказаний чоловік в руках якого пляшка води «Fanta» та кульок з двома бананами, прямує до каси, оплачує воду і банани та проходить на вихід з магазину. При виході з магазину до вищевказаного чоловіка підходять два працівники міліції, які кудись повели невідомого чоловіка, на чому і закінчується відеозапис.

За допомогою вбудованого в операційну систему мультимедійного плеєра «Програвач Windows Media» було відкрито файл «58 комната_2014_5_23_14_48_34», та відтворено третій відеозапис. На відео знято кімнату міліції, в яку заходять два працівники міліції та чоловік, який був зафіксований на всіх інших відеозаписах. Даний чоловік з-під футболки виймає ковбасу. Всього він вийняв вісім палок ковбаси. В дане приміщення пізніше ще зайшов працівник магазину на чому і відеозапис закінчився.

Оцінивши вищевказані докази у їх сукупності, суд вважає, що вони в цілому узгоджуються між собою, відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, а також доводять його вину.

Будь яких істотних порушень вимог КПК України під час досудового розслідування, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів допустимість зібраних по справі доказів, судом не встановлено.

Доводи захисника обвинуваченого про недоведеність кримінального правопорушення є безпідставними та спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності.

Дії ОСОБА_10 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, однак кримінальне правопорушення не закінчив з причин, які не залежали від його волі.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, характеризується формально позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , суд, у відповідності до вимог ст. 66 КК України не встановив.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 , у відповідності до вимог ст. 67 КК України, на час розгляду провадження, суд визнає рецидив злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи спосіб життя обвинуваченого, матеріальний стан його родини, суд вважає за необхідне у даному конкретному випадку призначити покарання ОСОБА_10 у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім за наведених вище обставин для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_10 не відбув покарання, призначене вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2013 рокуза ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, яким його засуджено до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із іспитовим строком у 2 роки, у відповідності до положень ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, суд вважає необхідним частково приєднати не відбуте обвинуваченим покарання за згаданим попереднім вироком.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_10 має хронічну психічну хворобу, зокрема судом досліджено медичну документацію на обвинуваченого ОСОБА_10 (а/с 98-108), у відповідності до якої останній має II групу інвалідності загального захворювання, а також серед інших діагнозів йому поставлено діагноз «Паркінсонізм», який у відповідності до п. 7.4. «Захворювання із швидко прогресуючим протіканням, вираженими стійкими розладами рухових, чутливих та вегетативно-трофічних функцій і неефективністю лікування» ( п.п. 7.4.10. «Паркінсонова хвороба») «Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18.01.2000 р. № 3/6 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 березня 2000 р. за № 155/4376.

У зв`язку з чим по даному кримінальному провадженню ОСОБА_10 було призначено та проведено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 54 від 15.03.2016 року ОСОБА_10 :
- у період правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_10 обвинувачується (23.05.2014 pоку), він виявляв ознаки ОРГАНІЧНОГО УРАЖЕННЯ ГОЛОВНОГО МОЗКУ ПОЄДНАНОГО (СУДИННО-ІНТОКСИКАЩИНОГО) ҐЕНЕЗУ 3 ПСИХООРГАНІЧНИМ СИНДРОМОМ (згідно з МКХ-10, шифр F 07.9). Наявний у ОСОБА_10 психічний розлад істотно впливав на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, обмежуючи цю здатність, тому за своїм психічним станом у зазначений період ОСОБА_10 не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними;
- у теперішній час ОСОБА_10 виявляє ознаки ОРГАНІЧНОГО УРАЖЕННЯ ГОЛОВНОГО МОЗКУ ПОЄДНАНОГО (СУДИННО-ІНТОКСИКАЩИНОГО) ҐЕНЕЗУ 3 ПСИХООРГАНІЧНИМ СИНДРОМОМ (згідно з МКХ-10, шифр F 07.9). Наявний у ОСОБА_12 у теперішній час психічний розлад істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, обмежуючи цю здатність, тому за своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_10 не здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Згідно з наявною медичною документацією, наслідки органічного ураження головного мозку описуються в ОСОБА_10 з 2009 року, їх поступове поглиблення протягом 2012-2014pp.;
- наявний у ОСОБА_10 психічний розлад відноситься до категорії «хронічного психічного захворювання»;
- за своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_10 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Згідно ч. 2 ст. 504 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, даних про його особу, обставин кримінального правопорушення, висновку судово-психіатричної експертизи № 54 від 15.03.2016 року, а також враховуючи думку захисника, приходить до висновку про необхідність врахувати стан обмеженої осудності ОСОБА_10 , як підставу для застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем відбуття ним покарання.
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість наслідків, тяжкість призначеного покарання, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд -

з а с у д и в:
ОСОБА_10 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підстави ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_10 покарання шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, не відбуте покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 25.09.2013 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_10 рахувати з дати затримання за цим вироком.

На підставі ч. 2 ст. 504 КПК України застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши його прибувати за кожним викликом до прокурора чи/та суду.

Вирок в частині застосування до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати на виконання до Святошинського УП ГУНП України в м. Києві, зобов`язавши негайно поставити ОСОБА_10 на облік.

Речові докази по справі, а саме: ковбаса «Венеція» вагою 0,348 кг, ковбаса «Венеція» вагою 0,354 кг, ковбаса «Венеція» вагою 0,334 кг, ковбаса «Венеція» вагою 0,354 кг, ковбаса «Венеція» вагою 0,362 кг, ковбаса «Венеція» вагою 0,348 кг, ковбаса «Венеція» вагою 0,344 кг, ковбаса «Венеція» вагою 0,344 кг, що знаходяться на зберіганні ТОВ «Ашан» залишити цьому товариству за належністю; оптичний диск зберігати при матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя