ЄУН193/1909/16-к
Провадження №1-кп/193/73/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
18 листопада 2016 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка угоду про примирення від 28 жовтня 2016 року, що укладена між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000311 від 02 липня 2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець
м.Красноград, Красноградського району, Харківської
області, громадянин України,освіта неповна середня,
проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
неодружений, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України таємному викраденні чужого майна(крадіжка) при слідуючих обставинах:

01.07.2016 року близько 18:00 години ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення на свою користь, діючи умисно, в ході розпиття спиртних напоїв разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу на земельній поверхні вказаного подвір`я викрав мобільний телефон NOKIA модель RM-944 чорного кольору, який належить ОСОБА_6 , після чого з викраденим майном з місця злочину зник, обернувши його на свою користь.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2422 від 07.10.2016 року- злочинними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 596,61 гривень

28 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 , якого на підставі ст.ст. 55, 56 КПК України визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні №0000311 від 02 липня 2016 року та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення. Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка). Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді громадських робіт терміном 80 годин.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні просить суд затвердити угоду про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просить суд затвердити укладену угоду про примирення, права та обов"язки зрозумілі.

Обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення, так-як відсутні обставини, що унеможливлюють затвердити угоду відповідно до ч.7 ст.474 КПК України.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про примирення підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 28 жовтня 2016 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000311 від 02 липня 2016 року, між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно з якою узгоджена міра покарання, роз`яснені права, передбачені ст.ст. 394; 424; ст.474 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді громадських робіт терміном 80 годин.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення

Суддя: