Справа №718/2033/16-к
Провадження №1-кп/718/118/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000111 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області, жителя та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, студента 3-го курсу Чернівецького транспортного коледжу, військовозобов`язаного, раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

04 березня 2016 року біля 23:30 години, ОСОБА_3 перебуваючи у в піцерії «Наполітана», яка знаходиться по вул. Центральна, смт. Лужани, Кіцманського району Чернівецької області, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, під час проведення дозвілля та знаходячись за столом на якому його товариш ОСОБА_5 залишив свій мобільний телефон марки «Samsung Core Duo», скориставшись відсутністю власника, переконавшись у тому, що його ніхто не бачить, діючи умисно, протиправно, таємно, викрав вказаний мобільний телефон. Після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи реальну можливість використати викрадене на власний розсуд, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2200 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна.

Свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю, щиро розкаявся та суду надав покази про те, що він знаходячись у піцерії та скориставшись відсутністю ОСОБА_5 викрав в останнього мобільний телефон, який лежав на столику.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що ОСОБА_3 дійсно було викраденого його мобільний телефон, під час проведення дозвілля у піцерії.

За згодою учасників судового провадження, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, те, що він по місцю проживання характеризується позитивно, навчається на третьому курсі Чернівецького транспортного коледжу денного відділу, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, раніше не судимий, відшкодував завдані збитки, думку потерпілого, який просив суворо ОСОБА_3 не карати та відсутність з його сторони претензій матеріального та морального характеру, а тому на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, у межах передбачених санкцією статті, а саме штраф.

Таке покарання обвинуваченому буде достатнім для виправлення, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Обвинуваченому запобіжний захід не застосовувався, цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, в дохід держави.

Речові докази по справі, а саме:

мобільний телефон марки «Samsung Core Duo», який переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити в останнього.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1