ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3872/16-к
провадження № 1-кп/753/369/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" березня 2016 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010813 від 06.12.2015 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
У судовому засіданні від захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України з підстав, передбачених ч.4 ст. 309 КК України у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_5 добровільно звернувся до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», де перебував на лікуванні з 16.12.2015 р. по 27.12.2015 р. з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоідів. Стан відміни неускладений.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ч.4 ст. 309 КК України.
Вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.4 ст. 309 КК України - особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 3 ч. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 р. «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» - вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Аналіз наведених вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що клопотання захисника ОСОБА_4 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, що підтверджують про те, що ОСОБА_5 страждає на наркоманію, а відтак потребує відповідного лікування.

При цьому суд не приймає до уваги посилання захисника на медичну довідку, яка підтверджує лише звернення обвинуваченого за реабілітаційною допомогою з приводу психічного розладу, та яка не є достатньою підставою для застосування положення ст. 309 ч.4 КК України та звільнення його у зв`язку із цим від кримінальної відповідальності та не відображає його добровільного бажання вилікуватись від наркотичної залежності, а тому суд розцінює зазначене клопотання як намагання ухилення у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

На підставі викладеного та керуючись ст. 350 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1