Справа № 349/810/14-к
Провадження № 1-кп/349/1/16
У Х В А Л А
09 березня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рогатині

кримінальне провадження зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань № 4200434 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
При дослідженні доказів захисту , обвинувачений ОСОБА_3 озвучив клопотання його захисника ОСОБА_5 витребувати з Генеральної Прокуратури України копії ухвал апеляційного суду м. Києва №01- 7044 цт від 12.07. 2013 року, № 01-10005 від 11.09. 2013 року, 01-11447 від 10.10.2013 року про надання дозволу на проведення оперативно-технічних заходів стосовно ОСОБА_3 та копію ухвали апеляційного суду м. Києва №01- 4501цт від 17.05. 2013 року, про надання дозволу на проведення оперативно-технічних заходів аудіо-відео контролю особи стосовно ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання заявив, що без ознайомлення з даними документами він та його захисник не можуть визначитись з належністю та допустимістю доказів.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання захисника підтримує в повному обсязі, суду пояснив, що відсутність даних ухвал позбавляє його права на належний захист та вирішення питання про належність та допустимість доказів. Просить суд клопотання задоволити.

Прокурор заперечує проти заявленого клопотання. Суду пояснив, що ухвала апеляційного суду м. Києва від 17.05.2013 не може бути доказом та предметом дослідження в судовому засіданні. Предметом дослідження є протоколи проведення оперативно-розшукових дій, які він представив суду як докази, а з довідки апеляційного суду м. Києва від 20.05.2015 року вбачається, що дозвіл на проведення негласних оперативно-розшукових заходів ними дійсно давався відносно ОСОБА_3 , вказано на які саме заходи давався дозвіл аудіо-відео контроль особи та термін їх дій. Вважає, що заявлене клопотання спрямоване виключно на затягування розгляду справи. Просить клопотання відхилити.

Вислухавши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання слід відхилити.

Відповідно до ч.1 ст.246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії це різновид слідчих (розшукових) дій відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, крім випадків передбачених цим кодексом.

Оскільки ухвали Київського апеляційного суду№01- 7044 цт від 12.07. 2013 року, № 01-10005 від 11.09. 2013 року, №01-11447 від 10.10.2013 року, № 01- 4501цт від 17.05. 2013 року виносилась в межах оперативно-розшукової справи на підставі ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» , становлять державну таємницю, а не всі учасники процесу мають доступ до державної таємниці, ухвала суду може містити відомості про методи оперативно-розшукової діяльності які не можуть бути розсекречені.

Крім того аналогічне клопотання щодо ухвали апеляційного суду м. Києва № 01- 4501цт від 17.05. 2013 вже було предметом судового розгляду і судом отримано відповідну довідку з Київського апеляційного суду про те, що ухвала від 17.05.2013 року була ухвалена цим судом , вказано відносно якої особи, на вчинення яких дій вона видавалась та термін її дії.

Стороною обвинувачення надано всі наявні в них докази в даному кримінальному провадженні і стороною захисту та не ставилось клопотання про визнання будь-якого з них недопустимим у відповідності до ч.3 ст. 89 КПК України.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин , що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Статтею 86 КПК України зазначає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Тому суд вважає посилання ОСОБА_3 та його захисника на те, що відсутність даних ухвал позбавляє його права на належний захист та вирішення питання про належність та допустимість доказів є безпідставним.

Керуючись ст. 350 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про витребування з Генеральної Прокуратури України копії ухвал апеляційного суду м. Києва №01- 7044 цт від 12.07. 2013 року, № 01-10005 від 11.09. 2013 року, 01-11447 від 10.10.2013 року про надання дозволу на проведення оперативно-технічних заходів стосовно ОСОБА_3 та копію ухвали апеляційного суду м. Києва №01- 4501цт від 17.05. 2013 року, про надання дозволу на проведення оперативно-технічних заходів аудіо-відео контролю особи стосовно ОСОБА_3 відхилити.

Головуючий : ОСОБА_1