Провадження №1-кп/761/339/2016
В И Р О К
Іменем України
10 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 120 141 001 200 000 75, у якому

гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Казанка Казанківського району Миколаївської області, громадянин України, українець, який перебуває у шлюбі, має на утриманні двох дітей 2007 та 2009 років народження, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , не засуджувався,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України,

у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин у сфері службової діяльності за нижченаведених обставин.

Наказом заступника Міністра транспорту та зв`язку України голови Державної авіаційної адміністрації від 20.02.2008 № 64 о/с ОСОБА_8 призначений на посаду начальника юридичного управління Державної авіаційної адміністрації (далі Державіаадміністрація).

Чинним на період роботи обвинуваченого Положенням про юридичне управління Державіаадміністрації на начальника юридичного управління покладалось загальне керівництво та контроль за діяльністю працівників Управління, координація роботи відділів, забезпечення взаємодії з самостійними управліннями, відділами Державіаадміністрації, відповідальність за результати та якісне виконання покладених на Управління завдань, визначення основних напрямів діяльності Управління, підготовка та внесення пропозицій щодо атестування працівників Управління, присвоєння їм рангів, заохочення чи притягнення до дисциплінарної відповідальності, контроль ведення діловодства та стан облікової роботи Управління, представлення Державіаадміністрації в правоохоронних, судових, інших органах виконавчої влади, підпис службової документації Управління.

Крім того, начальник юридичного управління мав право перевіряти додержання законності в структурних підрозділах Державіаадміністрації та на підпорядкованих їй підприємствах, одержувати від посадових осіб Державіаадміністрації, керівників підпорядкованих підприємств документи, довідки, розрахунки, інші матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань, залучати відповідних спеціалістів для підготовки проектів нормативних актів та інших документів, а також для розробки та здійснення заходів, які проводяться Управлінням відповідно до покладених на нього завдань та функцій.

Сукупність наданих начальнику юридичного управління повноважень свідчить, що ОСОБА_8 , обіймаючи вказану посаду, був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, тобто являвся службовою особою.

Приблизно у березні 2008 року до ОСОБА_8 від невстановленої особи надійшла пропозиція щодо оформлення договору про надання юридичних послуг між Державіаадміністацією та суб`єктом господарської діяльності, який нібито здійснював юридичне супроводження справи № 22-1001 за позовом ОСОБА_9 до Державіаадміністрації про виплату заробітної плати.

У цей час у ОСОБА_8 виник кримінально-протиправний намір, спрямований на використання службового становища всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, а саме укладення фіктивного договору про надання юридичних послуг, внаслідок чого стороння особа безпідставно отримає грошові кошти Державіаадміністрації в якості оплати за фактично ненадані послуги.

Діючи в інтересах третіх осіб, маючи у силу наданих повноважень доступ до всіх судових справ юридичного управління Державіаадміністрації, ОСОБА_8 , ознайомився із матеріалами справи № 2-2975 та з`ясував, що її юридичне супроводження у суді здійснювалось працівниками управління ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а сторонні спеціалісти для надання будь-яких юридичних послуг не залучались. Також із матеріалів справи ОСОБА_8 було достовірно відомо, що 20.02.2008 Апеляційним судом м. Києва провадження у справі закрите і касаційна скарга позивачем не подавалась.

Крім того, 22.02.2008 особисто ОСОБА_8 підготована Службова записка про преміювання ОСОБА_11 у зв`язку з сумлінним виконанням останнім своїх посадових обов`язків щодо представництва інтересів Державіаадміністрації у вищезазначеній судовій справі.

ОСОБА_8 , достовірно володіючи зазначеною вище інформацією, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, повідомив особі, яка до нього звернулася, про свою згоду сприяти у вирішенні питання щодо укладення фіктивного договору.

У другій половині квітня 2008 року ця ж особа передала ОСОБА_8 для візування договір № 84 про надання юридичних послуг СПД ОСОБА_12 щодо представництва інтересів Державіаадміністрації у справі за позовом ОСОБА_9 про стягнення заборгованості.

ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що роботи по цьому договору СПД ОСОБА_12 не виконувались, оскільки виконані працівниками юридичного управління Державіаадміністарції, діючи умисно, в інтересах третіх осіб, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, завізував вказаний договір та надав його для візування головному бухгалтеру ОСОБА_13 , начальнику управління фінансово-економічного регулювання ОСОБА_14 .

Отримавши документи, начальник управління фінансово-економічного регулювання ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_8 , що необхідно вирішити питання про збільшення кошторису юруправління, для чого необхідно підготувати відповідну службову записку.

У подальшому, за ініціативою ОСОБА_8 , шляхом застосування передбаченої нормативними документами процедури за рахунок інших статей розходів збільшено фінансування юридичних та адвокатських послуг на 60 тис. грн.

Після цього, 20-21 квітня 2008 року ОСОБА_8 завізував Акт здачі-приймання юридичних послуг за договором від 22.04.2008 № 84, на якому ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що послуги СПД ОСОБА_12 не надавались, власноручно здійснив напис «послуги надано», чим підтвердив особисте прийняття робіт за вказаним договором.

У подальшому Голова Державіаадміністрації ОСОБА_15 підписав договір від 22.04.2008 № 84, який ОСОБА_8 через невстановлену особу передав для підписання ОСОБА_12 .

Після підписання останньою вказаних документів обвинувачений забезпечив їх надходження для бухгалтерії підприємства.

Відповідно до Акту здачі-приймання юридичних послуг за договором від 22.04.2008 № 84, платіжним дорученням від 24.04.2008 № 336, та на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_12 безпідставно перераховано Державною авіаційною адміністрацією України грошові кошти у сумі 60 000 грн.

Вчиненими діями ОСОБА_8 заподіяв істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам, яка полягає у заподіянні Державіаадміністрації України матеріальних збитків у розмірі 60 000 грн., що на день вчинення кримінального правопорушення перевищувало 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Будучи допитаним судом, обвинувачений своєї вини не визнав та пояснив, що за вказаних у даному вироку обставинах, невдовзі після призначення на посаду начальника юридичного управління Державіаадміністрації до нього звернувся керівник підприємства «Транс-Легс» ОСОБА_16 та повідомив, що певними особами надані юридичні послуги Державіаадміністрації у справах, розгляд яких вже закінчений. У зв`язку з цим необхідно оформити відповідні документи, при цьому ОСОБА_16 запевнив, що ніяких проблем з їх підписанням, у т.ч. Головою Державіаадміністрації ОСОБА_15 не буде. Вирішення усіх цих питань ОСОБА_16 брав на себе.

Оскільки ОСОБА_16 був у Міністерстві транспорту авторитетною людиною, приймав участь у засіданнях колегії, нарадах, був близько знайомий з керівниками даної установи, у обвинуваченого не було підстав ставити під сумнів слова ОСОБА_16 .

Під час розгляду вказаної пропозиції обвинувачений через співробітників очолюваного ним управління встановив, що дійсно Державіаадміністрація через працівників управління приймала участь у судовим справах, розгляд яких на той час був закінчений, справи вирішені для Державіаадміністрації позитивно.

Через нетривалий час після першої розмови ОСОБА_16 надав йому для візування проекти договорів, зазначивши, що зазначені у договорах особи фактично надавали дані послуги. У черговий раз запевнив, що керівництво Державіаадміністрації зацікавлене в укладанні цих угод, всі питання з ОСОБА_15 він вирішить самостійно.

З документами, які приніс ОСОБА_16 , він не знайомився, перевірити, чи дійсно контрагенти, внесені до договорів, виконували вказану у них роботу, не мав можливості, через те, що не мав з ними контактів.

Враховуючи, що залучення сторонніх осіб для надання юридичних послуг Міністерству транспорту було поширеною практикою, інколи такі договори укладались після надання відповідних послуг, тому обвинуваченого не зупинив той факт, що в договорах йшлося про надання юридичних консультацій у справах, розгляд яких фактично завершений.

ОСОБА_8 шляхом проставляння свого підпису у листку узгодження завізував проекти договорів, визнавши тим самим, що договори відповідають необхідним вимогам.

На момент вчинення обвинуваченим зазначених дій договори не були підписані ні Головою Державіаадміністрації, ні іншою стороною. На прохання ОСОБА_16 він проставив напис, що роботи виконані. Зазначив, що без його візування договори Головою Державіаадміністрації не були б підписані.

Таких договорів була два, у тому числі з суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_12 , з якою він познайомився під час досудового розслідування.

У подальшому, за ініціативою ОСОБА_16 він звернувся до керівництва авіаадміністрації з службово запискою з проханням збільшити кошторис юридичного управління, після проходження необхідних узгоджень дане питання було вирішено позитивно.

Ніякої матеріальної винагороди за вказані дії обвинувачений не отримував, свої дії пояснив помилковим розумінням інтересів служби, бажанням таким чином проявити свою здатність співпрацювати з керівництвом.
Обвинувачений проти звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності заперечував, наполягав на ухваленні щодо нього виправдувального вироку.
Допитаний судом свідок ОСОБА_16 спростовував показання обвинуваченого, пояснивши, що з 2001 року очолював Державне підприємство «Транс-Легс», яке входило до складу Міністерства транспорту та було створене для вирішення правових питань міністерства. Свою активну роль в укладенні договору від 22.04.2008 № 84 між Державіаадміністрацією та ФОП « ОСОБА_12 » заперечив, зазначивши, що ініціатором підшукання суб`єктів, з якими можна було б співпрацювати, був ОСОБА_8 . Саме останній звернувся до нього з відповідним проханням. З огляду на те, що він був поверхово знайомий з гр. ОСОБА_12 , передав обвинуваченому її візитку. Узгодженням питань укладання договору між Державіаадміністрацією та ОСОБА_12 не займався, проект даного договору нікому не передавав. Просив врахувати, що з Головою Державіаадміністрації ОСОБА_15 особисто не знайомий, тому можливості впливати на підписання вказаного договору свідок не мав. Звільнився з ДП «Транс-Легс» у березні 2008, тоді як договір укладався у квітні 2008 року.
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона неодноразово надавала юридичні послуги ОСОБА_16 як керівнику ДП «Транс-Легс», крім того він неодноразово приводив до неї клієнтів. ОСОБА_16 залучав її до справ щодо вирішення проблемних питань у галузі морського права, до участі у господарських справах. У зв`язку з цим мав перед нею велику заборгованість. Договір № 84 від 22.04.2008 з Державіаадміністрацією свідок укладала через ОСОБА_16 , за цим договором вона мала надавати юридично-консультаційні послуги у справі за позовом гр. ОСОБА_9 до авіаадміністрації. Безпосередньої участі у суді по вказаній справі вона не приймала, однак надавала консультаційні послуги, готувала необхідні документи, які передавала через ОСОБА_16 . У подальшому на її рахунок за цим договором надійшли 60 тис. грн. На її думку, дана обставина була використана як спосіб розрахуватися з нею по заборгованості ОСОБА_16 .
З ОСОБА_8 даний свідок познайомилася лише під час слідства, раніше його не знала.
Свідок ОСОБА_17 пояснила, що працювала на посаді заступника начальника юридичного управління Державіаадміністрації, яке на той час очолював ОСОБА_18 . З обвинуваченим разом не працювала. Свідок пам`ятає, що влітку 2007 року з позовом до Державіаадміністрації звернувся гр. ОСОБА_9 , представляли інтереси Державіаадміністрації в суді виключно працівники управління ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , сторонні особи з боку відповідача до вказаної справи не залучались. Дана справа не була складною. Договір від 22.04.2008 № 84 їй незнайомий, оскільки на той час в авіаадміністрації вже не працювала.

Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які перед обвинуваченим очолювали юридичне управління, підтвердили, що залучення сторонніх організацій до надання юридичних послуг Державіаадміністрації носило одиничний характер та було пов`язане з серйозністю проблем, які підлягали вирішенню.

На думку свідка ОСОБА_18 , справа за позовом ОСОБА_9 складною не була, участь по ній приймали працівники юридичного управління.

Допитаний судом свідок ОСОБА_10 показав, що він приймав участь у суді першої інстанції під час розгляду справи за позовом ОСОБА_9 до Державіаадміністрації, у зв`язку з цим готував та подавав до суду документи по даній справі. Про надання послуг відповідачеві сторонніми особами свідку нічого не відомо.

ОСОБА_11 , надаючи показання як свідок, повідомив, що він за довіреністю Державіаадміністрації приймав участь в останньому судовому засіданні у Святошинському районному суді м. Києва за позовом ОСОБА_9 до Державіаадміністрації. Він же представляв відповідача по даній справі в Апеляційному суді м. Києва. Про залучення сторонніх осіб для надання юридичних послуг Державіаадміністрації свідку нічого не відомо, будь-які документи у справі за позовом ОСОБА_9 , підготовлені не працівниками юруправління, йому не надавались. ОСОБА_12 участі під час судового розгляду вказаної справи не приймала.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що до вересеня 2008 року вона працювала головним бухгалтером Державіаадміністрації, укладені договори оплачувались після надання акту прийому-здачі виконаних робіт та за наявності передбачених для цієї мети коштів. У разі недостатності коштів, за поданням зацікавленого структурного підрозділу Голова Державіаадміністрації мав право прийняти рішення про збільшення кошторису.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_14 показав, що він у 2008 році працював начальником економічного управління Державіаадміністрації, у зв`язку з цим йому відомо, що в деяких випадках залучались сторонні особи для надання юридичних послуг, однак такі випадки не були поширеними. Щодо укладення договору з ОСОБА_12 свідок пояснив, що до нього звернувся ОСОБА_8 та зазначив, що існує необхідність укладання такого договору. Оскільки коштів з таким цільовим призначенням не вистачало, він пояснив ініціатору звернення порядок, відповідно до якого це питання має вирішуватися. У подальшому обвинувачений звернувся з відповідною службовою запискою. Після прийняття Головою Державіаадміністрації позитивного рішення, свідок здійснив відповідний перерозподіл коштів, внаслідок чого збільшився кошторис юридичного управління.

Дослідженими судом копіями цивільної справи №2-2975/07 встановлено, що 22.06.2007 до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Державіаадміністрації звернувся гр. ОСОБА_9 , який просив стягнути з відповідача середнью заробітну плату у сумі 13 404, 76 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2007 позов задоволений, з Державіаадміністрації на користь ОСОБА_9 стягнуто 13 999, 76 грн.

У подальшому, 17.10.2007 відповідачем до Апеляційного суду м. Києва подана апеляційна скарга, яка ухвалою суду апеляційної інстанції від 20.02.2008 задоволена, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2007 скасоване, провадження у справі закрите.

Таким чином остаточне рішення у справі за позовом ОСОБА_9 прийнято 20.02.2008.

Згідно з долученими до справи документами участь у її розгляді у судах першої та апеляційної інстанцій приймали ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , інші особи, у т.ч. ОСОБА_12 під час судового розгляду участі не приймали.

Суд звертає увагу, що будь-які документи на підтвердження надання ОСОБА_12 юридичних послуг справа не містить.

Вилученими 03.08.2010 у приміщенні Державіаадміністрації документами також спростовується будь-яка участь ОСОБА_12 у вказаній справі.

Відповідно до наказу Голови Державіаадміністрації від 20.02.2008 № 64 о/с ОСОБА_8 призначений на посаду начальника юридичного управління.

Згідно з дослідженим судом договором від 22.04.2008 № 84, який укладений між Державіаадміністрацією та фізичною особою підприємцем ОСОБА_12 , на останню покладалися обов`язки проведення юридичних дій з підготовки позовних документів, відзивів до суду відносно поданої ОСОБА_9 позовної заяви про стягнення заборгованості по заробітній платі. Пунктом 2.1 Договору встановлений розмір оплати виконавцеві в особі ОСОБА_12 у сумі 60 тис. грн.

Даний договір має підпис обвинуваченого ОСОБА_8 (т.2 а.с.251) Крім того, містить підпис обвинуваченого та зроблений ним рукописний напис «послуги надано» Акт №1 від 23.04.2008 здачі-приймання юридичних послуг за договором № 84 від 22.04.2008. (т.2 а.с.254)

Суд звертає увагу, що на день призначення обвинуваченого на посаду начальника юридичного управління розгляд справи за позовом ОСОБА_9 до Державіаадміністрації був закінчений з прийняттям рішення, яке набрало законної сили у день його ухвалення.

У силу даної обставини були відсутні будь-які підстави для залучення у квітні 2008 року, тобто після спливу двох місяців, сторонніх осіб для участі у вирішенні вказаної справи.

Крім того, суд приймає до уваги, що службова записка обвинуваченого до Голови Державіаадміністрації про необхідність збільшення кошторису видатків ініційована не пізніше 17.04.2008, тобто ще до укладання договору з ОСОБА_12 , при цьому співпадають ціна договору з сумою, на яку обвинувачений просив збільшити кошторис. (т.2 а.с.246)

Суд не може не врахувати також те, що вже наступного дня 18.04.2008 Головою Державіаадміністрації затверджені зміни до кошторису на 2008 рік та збільшені на 60 тис.грн. видатки на сплату юридичних та адвокатських послуг. (т.2 а.с.248)

Згодом, 22.04.2008 укладений договір з ОСОБА_12 , 23.04.2008 складений Акт здачі-приймання юридичних послуг за вказаним договором, і наступного дня - 24.04.2008 Державіаадміністрація платіжним дорученням № 336 перерахувала на рахунок ОСОБА_12 60 тис. грн. за юридично-консультаційні послуги відповідно до договору № 84. (т.2 а.с.253)

Зазначене певним чином підтверджує показання обвинуваченого в частині зацікавленості керівництва Державіаадміністрації у позитивному вирішенні питання щодо перерахуванні коштів на рахунок ОСОБА_12 .

З огляду на вказане суд надає критичної оцінки показанням свідка ОСОБА_16 щодо його ролі в укладанні договору з ОСОБА_12 та вважає правдивими показання обвинуваченого в цій частині.

Активну участь ОСОБА_16 при укладанні договору № 84 також підтвердила і сама ОСОБА_12 .

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_8 діяв свідомо, будучи обізнаним, що ОСОБА_12 будь-якої участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_9 не приймала, погодився на пропозицію ОСОБА_16 та завізував проект договору з ОСОБА_12 .

У подальшому, фактично не отримавши від ОСОБА_12 жодних юридичних послуг, обвинувачений підписав відповідний Акт, чим створив умови для безпідставного перерахування ОСОБА_12 коштів у сумі 60 тис. грн.

На даний висновок не впливає та обставина, що обвинувачений діяв на прохання іншої особи, оскільки саме ОСОБА_8 як начальник юридичного управління мав повноваження на вчинення юридично-значимих дій, які породжували певні наслідки, прийняття ним протиправної пропозиції сторонньої особи свідчить, що вказані дії обвинуваченого носили умисний характер.

Вказаними діями обвинуваченого Державіаадміністрації спричинена шкода у розмірі 60 тис. грн.

Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.07.2013 ОСОБА_15 за вищевказаним епізодом звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.367 КК України.

Сукупність наведених доказів, їх оцінка у взаємному зв`язку між собою, приводять суд до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину доведена.

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 364 КК України як зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_8 раніше не засуджувався, має міцні сімейні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, є соціально-адаптованою особою.

Обставини, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання у виді штрафу зможе вплинути на обвинуваченого та дозволить запобігти вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Згідно з ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 5 ст.74 КК особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК.

Приймаючи до уваги, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину минуло понад п`ять років, обвинувачений, у разі його згоди, має бути звільнений від кримінальної відповідальності, за відсутності згоди така особа звільняється від покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати не понесені. Речові докази долучені до матеріалів судового провадження, запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 49, 53, 65, ч.5 ст.74 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн.
ОСОБА_8 на підставі ч.1 ст. 49, ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строків давності звільнити від покарання.

Речові докази зберігати при матеріалах судового провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1