ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1008/16-к
провадження № 1-кс/753/450/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" січня 2016 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 м. Києва ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
19.01.2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000172 від 06.07.2015 року, просив зобов`язати посадових осіб СУ ФР ДПІ у Дарницького районі ГУ ДФС у м. Києві повернути йому особисті грошові кошти у сумі 167 000 гривень, що були вилучені 12 січня 2016 року під час обшуку офісу ТОВ «Лаверна».
В обґрунтування скарги ОСОБА_5 послався на те, що він ОСОБА_5 є одним із засновників та директором ТОВ «Лаверна». 12 січня 2016 року у офісі ТОВ "Лаверна" працівниками СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено обшук, під час якого було вилучено, окрім іншого, його особисті кошти у сумі 167 000 гривень, отримані ним у якості дивідентів. 13 січня 2016 року ОСОБА_5 звернувся із клопотанням про повернення вказаного вилученого майна до СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, але відповіді не отримував, вилучене майно повернено не було.
У судовому засіданні ОСОБА_5 та його представниксник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили її задовольнити.
Прокурор не заперечував проти задоволення скарги, вважав, що вилучені грошові кошти підлягають поверненню.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю скаргу обґрунтованою, виходячи з наступного.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0000172 від 06.07.2015 року, ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 23.12.2015 року було надано дозвіл на проведення обшуку, відповідно до протоколу обшук був проведений 12.01.2016 року. Під час проведення обшуку було вилучено грошові кошти, зокрема і 167 000 гривень.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України при проведенні обшуку слідчий, прокурор має право вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частина 2 ст. 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець зокрема відніс речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно з приписом ч. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.
Однак, навіть при наявності ознак, зазначених у ст. 98 КПК України, які дають підстави вважати тимчасово вилучене майно речовим доказом, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України вказане майно повинно бути як найшвидше повернуте володільцю, а підставою для збереження вказаного майна в органі досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна.
За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: якщо прокурор визнав вилучення майна безпідставним; якщо слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на таке майно; якщо слідчий не звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у встановлений ч. 5 ст. 171 цього Кодексу строк (не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна); якщо слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт майна протягом сімдесяти двох годин з дня надходження до суду клопотання (ч. 6 ст. 173 КПК України).
Отже вказане майно підлягає поверненню скаржнику ОСОБА_5 , оскільки правові підстави для його подальшого утримання відсутні і неповернення такого майна є порушенням вимог кримінально процесуального закону з боку прокурора та слідчого, який здійснює розслідування кримінального провадження. До такого висновку слідчий суддя приходить на підставі встановлених у судовому засіданні обставин отримання заявником вказаних грошових коштів, а саме з огляду на документальні дані, що свідчать про наявність рішення зборів засновників ТОВ «Лаверна» № 3 від 18.12.2015 року та видатковий касовий ордер від 24 грудня 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 236,306,309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати уповноважену посадову особу СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві повернути володільцю тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 167 000 гривень, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу обшуку від 12.01.2016 року в рамках кримінального провадження № 0000172 від 06.07.2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.
Слідчий суддя: ОСОБА_1