Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
15 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисників підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатів
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 вересня 2016 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області ОСОБА_10 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001461 від 03 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності третій особі ОСОБА_11 .

З клопотання слідчого вбачається, що 03 вересня 2016 року близько 03 год. 05 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , діючи з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, на автомобілі марки «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхали на територію, прилеглу до кафе «Чайкa», що на вул.Об?їздній, 1 в с.Корнини Рівненського району Рівненської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел та відповідно до попередньо розподілених ролей, ОСОБА_5 і ОСОБА_13 залишились в автомобілі забезпечувати швидку втечу з місця події й охороняти злочинні дії ОСОБА_12 , який підійшов до автомобіля «Mitsubisi L200», номерний знак НОМЕР_2 , та шилом проколовши колеса цього автомобіля, розбив скло передніх правих дверцят. Проникши всередину автомобіля, де перебував ОСОБА_14 , таємно викрав сумку з грошими в сумі 400 грн. та 1 доларом США, документами і GPS-навігатором марки «Expley».

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_5 зазначив, що арештований автомобіль не є ні предметом, ні знаряддям злочину і слідчим не зазначено які саме сліди злочину можуть міститися на ньому, а сам по собі автомобіль не може бути доказом по даному кримінальному провадженню. Вважає, що за час, який автомобіль перебуває у слідчого, останній міг забезпечити виявлення, зняття та зафіксувати будь-які сліди злочину. Також послався, що слідчим не було доведено ризиків, передбачених ст.170 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Також зазначив, що власнику транспортного засобу не повідомлено про накладення арешту на належне їй майно, що грубо порушує її конституційне право.

Просить скасувати ухвалу, та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника адвоката ОСОБА_7 і підозрюваного ОСОБА_5 , які підтримала апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_9 про законність оскаржуваної ухвали, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчої про накладення арешту на майно та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що ця скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об?єктивно з?ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає вказану ухвалу слідчого судді законною, а прийняте рішення таким, що відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК.

Так згідно з ч. 2 ст. 170 КПК слідчий суддя або суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 статті 167 Кримінального процесуального кодексу.

Як передбачено ч. 2 ст. 167 КПК, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі

Постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_15 від 03 вересня 2016 року транспортний засіб марки «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності третій особі ОСОБА_11 приєднано до матеріалів кримінального провадження №0001461 від 03 вересня 2016 року у якості речового доказу (а.с.6).

Відтак доводи апелянта про те, що арештований автомобіль не є предметом чи знаряддям вчинення злочину а також про відсутність на ньому слідів кримінального правопорушення та про відсутність шкоди жодній особі, колегія вважає необґрунтованими та не спроможними, оскільки відповідно ч.1 ст.98 КПК даний речовий доказ це об`єкт, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. З клопотання слідчого вбачається, що вказаний автомобіль використовувався як засіб для приїзду підозрюваних на місце події та його залишення. Дану обставину підтвердив у ході апеляційного розгляду і прокурор.

Крім того, доводи захисника підозрюваного про неповідомлення власника транспортного засобу про накладення на нього арешту, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому кримінальним процесуальним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно ч.2 ст.172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

Виходячи з того, що власником автомобіля «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є мешканка м.Одеса ОСОБА_11 , яка могла перешкодити арешту, то слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про необхідність розглянути це клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту вказаного речового доказу. Неповідомлення захисинка підозрюваного ОСОБА_5 на думку колегії суддів не є істотним порушенням кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування цієї ухвали, окільки, як передбачено ст.174 КПК, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з викладеного, колегія суддів також не вбачає обґрунтованості доводів апелянта щодо необхідності відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, відповідно до положень ч. 1 ст. 173 КПК, остільки слідчим суддею наведено в ухвалі існування ризиків, передбачених ст. 170 КП.

Рішення слідчого судді є обґрунтованим, вмотивованим, постановленим з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства України, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для його скасування та задоволення вказаної апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 вересня 2016 року, якою було накладено арешт на автомобіль «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і

____________ ____________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3