МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/2407/15-к
Провадження № 1-в/480/1239/16
УХВАЛА
09 листопада 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ;
захисника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петрово-Солониха Миколаївського району Миколаївської області, про роз`яснення вироку суду, -
встановив:
ОСОБА_4 вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 191 КК України штраф у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. без позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій; за ч. 1 ст. 362 КК України штраф, у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн.; за ч. 3 ст. 191 КК України 3 (три) роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік; за ч. 3 ст. 362 КК України 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік; за ч. 1 ст. 358 КК України штраф у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.; за ч. 3 ст. 358 КК України 1 (один) рік обмеження волі; за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання основних та повного складання додаткових призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки підлягало реальному виконанню.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_4 основне покарання у виді штрафів виконувати самостійно.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 23 червня 2016 року вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року відносно ОСОБА_4 в частині призначення основного покарання за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України змінено.

ОСОБА_4 вважається засудженою за ч. 1 ст. 191 КК України до штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн., без позбавлення права обіймати посади, повязані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій; ч. 1 ст. 362 КК України до штрафу, у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн.; ч. 3 ст. 191 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, повязані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 (один) рік; ч. 3 ст. 362 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 (один) рік; ч. 1 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.; ч. 3 ст. 358 КК України до 1 (одного) року обмеження волі; ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого основного покарання більш суворим та повного складання додаткових призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 вважати звільненою від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки з покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.
07 жовтня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою про роз`яснення вироку суду. ОСОБА_4 просить суд роз`яснити про можливість їй виїзду за межі України не на постійне місце проживання, а у зв`язку з роботою.
Прокурор та засуджений ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про розгляд заяви, у судове засідання не з`явились.
Заслухавши в судовому засіданні захисника, який просив суд задовольнити заяву та роз`яснити вирок суду, суд дійшов такого.
Відповідно до ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 23 червня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на два роки. Звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
22.07.2016 Миколаївський РВ КВІ УДПтСУ в Миколаївській області прийняло до виконання вирок відносно ОСОБА_4 .
У заяві про роз`яснення вироку суду ОСОБА_4 просить суд роз`яснити про можливість її виїзду за межі України не на постійне місце проживання, а у зв`язку з роботою оскільки вироком суду на неї покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. Так, ОСОБА_4 просить роз`яснити чи може вона виїжджати за межі України не у зв`язку з постійним проживанням, а у зв`язку з неофіційним її працевлаштуванням хатньою робітницею у м. Москва, Росія.
Відповідно до ст. 380 Кримінального процесуального кодексу України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.
Копія ухвали про роз`яснення судового рішення не пізніше наступного дня після її постановлення надсилається особі, що звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.
Роз`яснення рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.
Таким чином, роз`яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності, а тому судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.
Роз`яснюючи вирок, ухвалу, суд не вправі змінювати зміст вироку, ухвали, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених у вироку або ухвалі. Вимоги, які пред`являє кримінальний процесуальний закон до змісту ухвали або вироку, містяться у статтях 372 і 374 КПК України.
Резолютивна частина ухваленого у даній справі рішення суду першої інстанції на переконання суду є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення.
Оскільки рішення суду є ясним, повним та зрозумілим, то підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення суду в порядку ст. 380 КПК України за наведеними в ній доводами відсутні.
З огляду на викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
Керуючись ч. 1 ст. 372, ст. 380 КПК України, суд,-
постановив:
У задоволенні заяви засудженої ОСОБА_4 про роз`яснення вироку Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року, з урахуванням змін внесених ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 23 червня 2016 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в цей же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1

09.11.2016