АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
представника заявників ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляції представника заявників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 1 жовтня 2015 р. про накладення арешту на майно, -

встановила:
Відповідно до даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, службові особи ТОВ «Протон», зареєстьрованого за адресою: АДРЕСА_1 , при здійсненні фінансово-господарської діяльності в період 2013-2015 р. р. безпідставно зависили податковий кредит з податку на ДВ по операціям і підприємствами, які мають ознаки «транзитності», а саме ПП «Агропром-2000», «Інтервенто» і ін., чим ухилились від сплати податку на додану вартість на суму 3.233.436 грн. 82 коп., що призвело до ненадходження до бюджету держави грошових коштів в особливо великих розмірах.

За даним фактом 27 липня 2015 р. внесено відомості в ЄРДР за № 50000045 за ознаками злочину, передбаченого ст. 212 ч. 3 КК.

30 вересня 2015 р. за місцем розташування офісних приміщень ПП «Агропром-2000» за адресою АДРЕСА_2 проведено обшук, в результаті вилучено майно, а саме гроші, компьютерна техніка, печатки і таке ін.

Ухвалою суду першої інстанції 1 жовтня 2015 р. задоволено клопотання слідчого СВ ФР ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області та накладено арешт на тимчасово вилучене під час обшуку 30 вересня 2015 р. майно у вказаному приміщенні.

Суд своє рішення вмотивував тим, що дані викладені в матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення відшкодування завданих збитків та з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазаначеного злочину, накладення арешту на майно є необхідним.

Представник заявників в апеляції просить ухвалу скасувати. Постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Ставить питання про поновлення їм строку на апеляційне оскарження ухвали від 1 жовтня 2015 р. Посилається на те, що заявники не отримали до останнього часу копію рішення слідчого судді від 1 жовтня 2015 р. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування доводів своєї скарги посилається на те, що строк на оскарження пропущений з поважних причин, оскільки рішення про накладення арешту на майно приймалось за їх відсутністю. Копію судового рішення не отримано.

По суті апеляції посилаються на те, що ніякого відношення до розслідування злочинної діяльності ТОВ «Протон» в межах кримінального провадження № 0000045 внесеного до ЄРДР 27 липня 2015 р. не мають.

Так, ОСОБА_7 стверджує, що приміщення, де проведено обшук, здавав в оренду. Заявники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вказують, що відношення до діяльності ТОВ «Протон» з ПП «Агропром-2000», ТОВ «Інфра-сервіс СТК», не мають. Тому вважають рішення судді незаконним. Просили його скасувати.

Заслухав суддю-доповідача, представника заявників, який підтримав свої вимоги, дослідивши та перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони не можуть підлягати задоволенню з наступних підстав.

Обговорюючи питання щодо порушення заявниками строків на апеляційне оскарження, колегія звертає увагу на те, що останніми не було отримано копію судового рішення від 1 жовтня 2015 р. Тому узнав про його наявність, звернулись до суду з клопотанням про його поновлення.

Колегія, керуючись вимогами ст. 395 КПК про те, що строки оскарження таких рішень обчислюються з моменту отримання копії судового іршення, вважає, що заявники при таких обставинах строк не пропустили.

В засіданні суду апеляційної інстанції прокурор не прибув. Про день, час та місце слухання справи був повідомлен належним чином. Про поважність причини неявки не надав. З урахуванням думки представника заявників, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляцію за відсутністю останнього відповідно до вимог ст. 405 КПК.

Приймаючи рішення про арешт майна, суд першої інстанції повинен керуватись вимогами ст. ст. 167, 170 КПК.

Відповідно до вказаних норм процесуального закону, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Про наявність таких підстав свідчать дані про те, що майно, речі, документи, гроші тощо:

- підшукані виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, та зберігли на собі його сліди;

- про те, що призначалися для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

- що є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов*язаного з їх незаконним обігом;

- якщо одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як встановлено органом слідства, і як вбачається із особистих пояснень в суді апеляційної інстанції слідчого ОСОБА_14 обшук за вказаною адресою проводився з метою викриття ПП «Агропром 2000». Під час його проведення було вилучена компьютерна техніка, при огляді якої було встановлено, що в ній міститься інформація щодо веденя бухгалтерського обліку ПП «Агропром-2000» фінансово-господарської діяльності вказаного підприємства у тому числі з ФОП ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Тобто надані органом слідства дані приводять колегію суддів до висновку, що вилучене майно (документи, печатки, компьютерна техніка) це речові докази злочинної діяльності, пов*язаної з ухиленням від сплати податків, тому дані обставини являються підставами для накладення арешту на вказане майно, а рішення суду відповідає вимогам процесуального закону.

Посилання представника заявників на те, що останнім не пред*явлено про підозру, що не визначено їх процесуальний статус, на думку колегіії суддів, не може мати вирішального значення, оскільки сукупність даних, на які посилається орган слідства, прямо вказує на наявність підстав, передбачених ст. 167 КПК для накладення арешту на відповідне майно.

Доводи представника про відсудність посилань у витягу з кримінального провадження щодо заявників про причетність до скоєного злочину з попередньою кваліфікацією, передбаченою ст. 212 ч. 3 КК, також розцінені колегією суддів, як безпідставні, оскільки на момент внесення таких відомостей орган слідства не мав сукупності даних, які могли бути здобуті тільки під час проведення відповідних процесуальних дій.

Таким чином, сукупність даних, на які послався суд першої інстанції при накладенні арешту на майно приводить колегію суддів до висновку про їх законність і обгрунтованість. Підстав для скасування такого рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляції представника заявників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_6 залишити без задовлдлення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 1 жовтня 2015 р. про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 30 вересня 2015 р. в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4