Єдиний унікальний № 500/1742/16-к
Провадження № 1-кп/500/256/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
01 серпня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,

потерпілі ОСОБА_7 ,, ОСОБА_8 ,
представник потерпілих ОСОБА_9 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області на відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000402, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого за наймом, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:
06 лютого 2016 року, приблизно о 23:30 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, знаходячись біля «Нового цвинтаря», що розташований поблизу в`їзду в м. Ізмаїл Одеської області, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для потерпілих, що виразилося у погрозі нацькувати свого собаку породи «Середньоазіатська вівчарка» на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Bravis Nova» вартістю 1 859,04 грн., 1 долар США, що станом на 06.02.2016 р. згідно офіційного курсу НБУ складає 25,89 грн., чоловічим шкіряним гаманцем вартістю 3 000 грн., що належать ОСОБА_7 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на загальну суму 4 884,93 грн., а також відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Nokia 2700 classic» вартістю 360 грн., що належить ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, погодився з переліком та вартістю викраденого ним майна згідно обвинувального акту, не погодився лише з тим, що погрожував застосуванням насильства відносно потерпілих цькуванням собаки, говорив їм лише, щоб вони краще не тікали, оскільки собака їх все одно наздожене, крім того, якщо собака побачить, що вони тікають, то може кинутися на них, він дійсно погрожував їм, але словами, що може їх побити. При цьому обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що в той день, в нічний час, приблизно о 22:00 23:00 годині, він ще з одним чоловіком, ім`я якого він не пам`ятає, їхав на автомобілі «ВАЗ-2104», перебуваючи у нетверезому стані. Також в його автомобілі перебувало його цуценя породи «Середньоазіатська вівчарка» віком півтора роки, висотою приблизно 80 см. та вагою приблизно 45 кг. Потерпілі йшли по дорозі, і йому під машину вилетіла пляшка, через яку він порізав колесо, у зв`язку з чим він вийшов з машини і почав сваритися з потерпілими, після чого посадив їх у машину і відвіз до магазину приблизно за 500 м., після чого він зайшов у магазин, де придбав пляшку пива, яку він випив, після чого повернувся до потерпілих. На його запитання, як вони будуть розраховуватися за колесо, потерпілі пояснили, що грошей у них немає, у в`язку з чим він забрав у них речі мобільні телефони та гаманець в рахунок відшкодування порізаного колеса, залишивши їм свій номер телефону на випадок, якщо вони знайдуть гроші, а вранці наступного дня до нього приїхали працівники поліції. Також обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що потерпілі не хотіли сідати в його машину, але коли він пригрозив їм, що може побити їх, вони добровільно сіли в його машину, але потерпілих ніхто не бив. Після того, як він заволодів майном потерпілих, він відвіз їх на вул. Шевченка, де висадив їх. Після цих подій цієї ж ночі, коли він їхав, у нього лопнуло колесо і він потрапив у ДТП. Він передав слідчому лише один мобільний телефон та один долар, оскільки другий телефон і гаманець загубилися, і він їх не знайшов після ДТП. Яким чином долар опинився окремо від гаманця обвинувачений ОСОБА_6 пояснити не зміг. ОСОБА_6 також пояснив, що він направив потерпілому ОСОБА_7 поштовим переказом 700 грн. в якості відшкодування завданої шкоди згідно обвинувального акту, однак гроші були повернуті йому, оскільки потерпілий їх не забрав.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 про стягнення 10 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди визнає частково на суму 1 000 грн., позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення 5 452,35 грн. в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди та 10 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, також частково: моральну шкоду на суму 1 000 грн., з розміром матеріальної шкоди погоджується повністю.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується сукупністю таких доказів, досліджених у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що 06 лютого 2016 року приблизно о 23:00 годині він із ОСОБА_7 йшли по вул. Краснодонській, коли позаду них з`явився автомобіль марки «ВАЗ-2104», який зупинився. Водій вказаного автомобіля запитав, чому вони йдуть по дорозі та попросив відійти з дороги. Приблизно через 20 метрів вказаний автомобіль знову зупинився біля них і водій запропонував підвезти їх, на що вони відмовилися, проте водій, погрожуючи собакою, сказав їм сісти в машину. Вони розуміли, що якщо господар дасть команду собаці, та може їх покусати і їм будуть завдані тілесні ушкодження. Вони боялися цього, а тому виконували усі вимоги обвинуваченого. Вони поїхали в напрямку магазину «Глобус» по вул. Шевченка, де водій сказав піти разом з ним у вказаний магазин та пропонував придбати їм пиво, однак вони відмовилися, а водій з другим чоловіком розпили пиво біля автомобіля, після чого водій, знову погрожуючи собакою, змусив їх сісти в автомобіль, і, висадивши пасажира на вул. Шевченка, відвіз їх приблизно за 200 метрів від нового кладовища, де сказав вийти з машини, а коли вони вийшли, то сказав дістати все з кишень, інакше він сам перевірить кишені, також погрожував собакою, на що вони під погрозою віддали свої речі: він мобільний телефон «Nokia 2700 classic», а ОСОБА_7 мобільний телефон «Bravis Nova» та гаманець. Вказані речі ОСОБА_6 поклав на переднє пасажирське сидіння, а їм сказав сісти на заднє сидіння, на якому також перебувала собака, а не в багажнику. Водій відвіз їх назад до переїду, де вони знову вийшли з машини, а водій почав розпитувати їх, чи все вони віддали, висловлювався на їхню адресу нецензурною лайкою та погрожував їм. Потім під погрозою собаки водій знов посадив їх в машину, після чого відвіз їх на вулицю Краснодонську, де залишив біля магазину «Зоря». Це було приблизно о 02:00 годині ночі, обвинувачений диктував їм номер телефону, але у них не було де його записати, у зв`язку з чим вони сказали, що запам`ятають його, після чого водій сказав їм тікати. Зранку вони намагалися подзвонити за номером, який їм обвинувачений надав, однак у них не вийшло додзвонитися, оскільки номер виявився недійсним, а потім вони звернулися до поліції з приводу заволодіння їхнім майном. Мобільний телефон марки «Nokia 2700 classic» був йому повернутий приблизно через місяць слідчим.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що пізно ввечері він з ОСОБА_8 йшли по дорозі вул. Краснодонська, коли біля них зупинився автомобіль, водій якого обурювався, що вони йдуть по проїзній частині, а не по тротуару, у зв`язку з чим вони зійшли на тротуар, після чого приблизно через 20 метрів вказаний автомобіль знов зупинився біля них, і водій запропонував їм підвести їх, на що вони спочатку відмовилися, однак водій сказав їм сідати в машину, погрожуючи, що спустить собаку, після чого відчинив дверцята і вони побачили велику собаку, яка стояла на задньому сидінні у повний зріст. Він з ОСОБА_8 сіли на заднє пасажирське сидіння так, що собака опинилася між ними, після чого вони поїхали в напрямку магазину «Глобус», де ОСОБА_6 пропонував їм випити пива, на що вони відмовилися. Вони заходили з ОСОБА_6 в магазин, де той взяв дві пляшки пива, які обвинувачений розпили з пасажиром, що був з ним, після чого ОСОБА_6 знову примусив їх сісти в автомобіль, погрожуючи собакою, а далі вони поїхали в напрямку вул. Шевченка, де висадив пасажира. Потім ОСОБА_6 привіз їх в район нового кладовища, де, погрожуючи собакою, примусив дістати речі з кишень і покласти на дах автомобіля, при цьому ОСОБА_6 дозволив йому забрати сім-картку з телефону. Їхні речі ОСОБА_6 поклав на переднє пасажирське сидіння, а їм знову сказав сісти в автомобіль, погрожуючи собакою. Потім коли вони під`їхали до переїзду, вони знову вийшли з машини, і ОСОБА_6 запитував, чи є в них ще щось в кишенях. ОСОБА_6 агресивно поводив себе, розбив фару автомобіля, після чого вони знову сіли в автомобіль і поїхали до магазину «Зарево», де ОСОБА_6 висадив їх, продиктував номер телефону, сказавши подзвонити йому наступного дня і він поверне їм речі, після чого поїхав звідти. Вони боялися, що собака може покусати їх, від чого могли утворитися рвані рани, а тому виконували усі вимоги обвинуваченого ОСОБА_6 . ОСОБА_6 заволодів його мобільним телефоном марки «Bravis Nova» та шкіряним гаманцем, в якому була купюра номіналом 1 долар США. Гаманцем він користувався три роки, він був придбаний за кордоном його батьком за 150 доларів США, а тому він оцінює його в 3000 грн. ОСОБА_6 присилав йому грошовий переказ, однак він його не отримував. Йому був повернутий той самий долар, оскільки той зберігався в гаманці складеним пірамідою і мав характерні загини. Враховуючи, що 1 долар США йому повернули, поданий ним цивільний позов підтримує частково та просить стягнути 5 452,35 грн. матеріальної шкоди, яка складається з вартості мобільного телефону у сумі 2 452,35 грн. (без урахування вартості чохла, який залишився у нього) та з вартості гаманця у сумі 3000 грн. Він не погоджується з вартістю його телефону, що зазначена в обвинувальному акті, оскільки в ньому не враховані кошти, які він витратив за надані йому магазином послуги у виді проклейки захисної плівки на телефон та його налаштування, що підтверджується наданим ним чеком.

Із заяв на ім`я начальника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 07.02.2016 р. вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 просять вжити заходи до невідомого їм хлопця, який 06.02.2016 р. приблизно о 00:00 годині, перебуваючи неподалік від нового кладовища по дорозі у сіло Лощинівка заволодів їх майном (а.п. 58, 59).

Під час огляду місця події, згідно протоколу від 07 лютого 2016 року та додатку до нього у виді фототаблиці, була оглянута ділянка дороги Ізмаїл Лощинівка, розташований на відстані приблизно 1 500 м. від залізничного переїзду м. Ізмаїл (а.п. 60 64).

Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 09.02.2016 р., останній добровільно видав мобільний телефон марки «Нокія», ІМЕІ НОМЕР_1 , а також одну купюру номіналом один долар США (а.п. 88), вказані мобільний телефон та купюра були оглянуті під час огляду предметів, згідно даним протоколу від 12.02.2016 р. з додатком до нього у виді фототаблиці (а.п. 89 92).

Згідно даним висновку експерта № 35/П/оц. від 17.03.2016 р., ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia» модель 2700c-2, ІМЕІ НОМЕР_1 , що був у використанні в робочому стані, станом на 16.03.2016 р. без врахування ПДВ складає 360 грн. (а.п. 6566). Вказаний мобільний телефон був повернутий потерпілому ОСОБА_8 відповідно до його розписки від 19.03.2016 р. (а.п. 69).

В ході проведення слідчого експерименту, згідно даним протоколу від 23.03.2016 р. та додатку до нього у виді фототаблиці, ОСОБА_6 розповів та показав на місці про обставини вчиненого ним злочину. Так, зокрема, ОСОБА_6 під час слідчого експерименту показав, що запропонував потерпілим сісти в автомобіль, де на задньому сидінні знаходився його пес «Алабай», після чого вони їздили по місту, зупиняючись в магазині «Глобус», після чого він завіз свого знайомого до дому, а хлопці весь час перебували з ним. Після чого неподалік «Нового кладовища» він сказав хлопцям викласти все з кишень, і ті віддали йому свої мобільні телефони, гаманець та 1 долар США, при чому дозволив їм забрати сім-картки, після чого відвіз потерпілих до магазину «Глобус» по вул. Шевченка, де висадив їх, залишивши свій номер телефону (а.п. 72 78). У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав даний протокол в повному обсязі, пояснивши, що його собака спочатку перебував у багажному відділенні, а потім на задньому сидінні, де сиділи потерпілі, у зв`язку з чим показання останніх відповідають дійсності в цій частині.

Під час проведення слідчого експерименту згідно даним протоколу від 23.03.2016 р. та додатку до нього у виді фототаблиці, потерпілий ОСОБА_7 розповів та показав на місці про обставини вчиненого відносно нього злочину, зокрема, потерпілий ОСОБА_7 вказав на місце, де ОСОБА_6 сказав їм сісти до автомобіля, погрожуючи собакою, про те, що вони з ОСОБА_8 сіли на заднє сидіння, де була собака. Також ОСОБА_7 показав, куди ОСОБА_6 привозив їх з ОСОБА_8 , після чого, погрожуючи собакою, сказав викласти все з кишень і вони віддали тому свої речі, після чого, погрожуючи собакою, знову сказав їм сісти в автомобіль і відвіз до магазину «Зарево», де відпустив (а.п. 79 87).

Разом з тим, при визначенні вартості шкіряного гаманця та мобільного телефону марки «Bravis Nova», що належать потерпілому ОСОБА_7 , суд критично оцінює і не приймає до уваги дані довідок про вартість вказаних предметів, виданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 (а.п. 70, 71), оскільки, по перше, відомості довідки про вартість мобільного телефону «Bravis Nova», яка зазначена у довідці як 500 грн., суперечить даним товарного чеку, наданому під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_7 , згідно якому вказаний мобільний телефон був придбаний останнім 11.07.2015 р. за 1 799 грн., а, по-друге, є незрозумілим, чому вказані довідки надані саме цією фізичною особою-підприємцем, у якого викрадене майно не було придбано, у зв`язку з чим неможливо встановити звідки такі відомості про вартість майна отримані та на чому вони ґрунтуються. Також суд не погоджується з посиланням потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_9 про те, що вартість телефону без урахування вартості чохла становить 2 452,35 грн., яка включає саму вартість телефону, вартість захисної плівки, вартість послуг магазину з проклейки захисної плівки та з його налаштування, оскільки згідно наданого потерпілим чеку від 11.07.2015 р. останнім усього було сплачено 2 636,30 грн., і в цю суму входили: страховий платіж за 2 роки у розмірі 169 грн., вартість самого телефону у розмірі 1 799 грн., вартість захисної плівки у розмірі 60,04 грн., вартості послуг з проклейки плівки у розмірі 59,36 грн., вартість чохла для телефону у розмірі 147,65 грн., вартість послуги з налаштування телефону у розмірі 399 грн., і вартість операції Maxi у розмірі 2,25 грн. Однак, на думку суду, у вартість телефону не можуть входити спожиті потерпілим послуги на початку чи під час користування телефоном, зокрема, страховка, послуги з проклейки захисної плівки, послуги з налаштування телефону. Ці спожиті потерпілим послуги перед початком користування чи під час користування телефоном не збільшують саму вартість телефону, оскільки не існують в натурі, а тому в обвинувальному акті абсолютно вірно вказана вартість телефону у виді вартості власне самого телефону та вартості захисної плівки, тобто майна, що існувало в натурі, та абсолютно вірно не включено у вартість телефону вартість вказаних послуг. Вартість вказаних послуг може бути включена у розмір збитку, завданого потерпілому, але аж ніяк не впливає на реальну вартість телефону.

Суд також критично оцінює і не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не погрожував потерпілим цькуванням собаки, оскільки ці показання є непослідовними та суперечать і повністю спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в судовому засіданні чітко та послідовно пояснювали, що обвинувачений ОСОБА_6 погрожував їм саме цькуванням собаки не тільки в момент заволодіння їхнім майном, а й протягом тривалого часу, коли примушував сісти в автомобіль і знаходитися поряд з ним. І потерпілі, які знаходилися на задньому сидінні автомобіля в безпосередній близькості з вказаною собакою, яка не зважаючи на молодий вік (півтора роки) мала великі габарити (висотою близько 80 см. та вагою приблизно 50 кг.), сприймали ці погрози реально та побоювалися, що у випадку невиконання вимог обвинуваченого ОСОБА_6 , той може дати команду собаці і та покусає їх, завдавши тілесні ушкодження.

Більше того, вищенаведені показання обвинуваченого ОСОБА_6 , дані ним в судовому засіданні про те, що він не погрожував потерпілим нацькувати собаку, суперечать показанням самого обвинуваченого, який в судовому засіданні пояснив, що попереджав потерпілих про те, що, якщо вони намагатимуться втекти від нього, собака може на них кинутися.

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він лише попереджав потерпілих, оскільки припускав настання таких наслідків, оскільки це суперечить обстановці вчинення злочину, зокрема, тим обставинам, що ОСОБА_6 з самого початку поводив себе агресивно, примушував потерпілих сісти в його автомобіль проти їх волі, і потерпілі казали йому, що не хочуть цього робити. Враховуючи викладені обставини вчинення злочину, встановлені в судовому засіданні, а саме агресивну поведінку обвинуваченого, пізню пору доби, суд дійшов висновку про те, що «попередження», яке було висловлене ОСОБА_6 потерпілим про те, що собака кинеться на них у випадку, якщо ті будуть тікати, було нічим іншим, як погрозою нацькувати собаку на потерпілих у випадку невиконання останніми його вимог.

Також суд критично оцінює посилання сторони захисту на те, що обвинувачений ОСОБА_6 заволодів майном потерпілих з метою відшкодування тими вартості пошкодженого колеса та мав намір повернути потерпілим їхнє майно, для чого продиктував їм номер свого мобільного телефону, оскільки вказана версія не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні та спростовується показаннями потерпілих про те, що в момент вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_6 не висловлював будь-яких претензій з приводу кинутої пляшки чи колеса, а обурювався тим, що вони йшли по дорозі і хотів провчити їх.

Давання обвинуваченим ОСОБА_6 неправдивих показань в частині, визнаній судом недостовірними, суд пов`язує з обраною ним позицією захисту з метою ввести суд в оману та пом`якшити свою відповідальність за вчинений злочин.

Таким чином, аналіз сукупності досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про те, що вони є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілих.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_6 характеризується позитивно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також суд враховує те, що у обвинуваченого ОСОБА_6 на утриманні знаходиться одна малолітня дитина ОСОБА_11 , 2011 р.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження, те, що дружина ОСОБА_6 перебуває в стані вагітності, що підтверджується копією довідки від 23.03.2016 р., а також те, що він вживав заходи до відшкодування завданої шкоди шляхом здійснення поштового переказу потерпілому ОСОБА_7 .

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вказаних обставин, а саме того, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв його розкриттю, зобов`язався відшкодувати завдану ним матеріальну шкоду, моральну шкоду в розмірі, визначеному судом, має на утриманні малолітню дитину, а також те, що його дружина перебуває в стані вагітності, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, а тому винуватому ОСОБА_6 достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів буде призначення покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції, оскільки в даному випадку таке покарання, як позбавлення волі в нижніх межах санкції зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

При вирішенні цивільних позовів, пред`явлених потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 , з урахуванням уточнених позовних вимог, 5 452,35 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, а також на користь потерпілого ОСОБА_8 10 0000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, суд керується положеннями ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а також положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, у відповідності до якої моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, із вказаних норм права випливає, що шкоду, завдану потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_6 , який вчинив злочин, в результаті якого і виникла у потерпілих шкода, вина обвинуваченого повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон марки «Bravis Nova» вартістю 1 859,04 грн., 1 долар США, що станом на 06.02.2016 р. згідно офіційного курсу НБУ складає 25,89 грн., а також чоловічий шкіряний гаманець вартістю 3 000 грн., при чому 1 долар США вартістю 25,89 грн. був йому повернутий. Відповідно до даних касового чеку від 11.07.2015 р. потерпілим було сплачено за мобільний телефон «Bravis Nova» 1 799 грн., за аксесуари захисну плівку 60,04 грн., за проклейку захисної плівки 59,36 грн., за налаштування смартфону 399 грн., а також страховий платіж в сумі 169,00 грн., що разом складає 2 486,40 грн. У зв`язку з чим з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає стягненню завдана злочинами майнова шкода з урахуванням уточнених позовних вимог, з урахуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог, а саме в розмірі 5 452,35 грн. При цьому обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди визнав у повному обсязі.

При визначенні ж розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд враховує характер злочину, глибину душевних страждань потерпілих, а також керується принципами розумності та справедливості, та вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягає стягненню по 2 500 грн. кожному в якості відшкодування завданої моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, які потерпілі зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою щодо них.

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в частині моральної шкоди визнав частково на суму по 1 000 грн., кожному.

Судом встановлено, що згідно даним Реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Крім того, враховуючи, що злочин був вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 із застосуванням належного йому собаки породи «Середньоазіатська вівчарка», цькуванням якої він погрожував потерпілим, суд в силу вимог п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України дійшов висновку про необхідність її конфіскації, як майно, що використане як знаряддя вчинення злочину.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 01 серпня 2016 року.

Цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_8 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень в якості відшкодування завданої злочином моральної шкоди. В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_7 5 452,35 грн. (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві гривні 35 коп.) в якості відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень в якості відшкодування завданої злочином моральної шкоди, а всього стягнути на користь ОСОБА_7 7 952,35 грн. (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві гривні 35 коп.). В решті позову відмовити.

Собаку породи «Середньоазіатська вівчарка», що належить ОСОБА_6 , конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1