Справа № 191/1663/16-к
Провадження № 1-в/191/1198/16
У Х В А Л А
іменем України
30 березня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК № 94 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення СВК № 94 с. Шахтарське клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення та застосування ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яким просить суд розглянути питання щодо ст.. 81 КК України та ч. 5 ст. 72 КК України .

Засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації СВК № 94 проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації СВК № 94, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. В розумінні правил ст. 81 КК України підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим свого виправлення та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен грунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше засуджувався шість разів. По даній справі засуджений 25.01.2012 року Жовтневим районним судом м. Кривого рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 09.03.2016 року залік з 27.09.2011 року по 13.03.2012 року. Початок строку: 25.01.2012 року, кінець строку: 11.05.2016 року. Перебуваючи в СІЗО м. Кривого рогу характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Прибув до СВК № 94 07.05.2012 року. Працевлаштований на дільниці «виготовлення гранули» станочником, за що має 2 заохочення. Вимоги режиму утримання намагається дотримуватись, хоча мав 7 стягнень, які на даний час погашені. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. На профілактичних обліках не перебуває. Соціально-корисні зв`язки задовільні. Провину у скоєному злочині визнає та розкаюється. 28.02.2015 року комісією установи при розгляді матеріалів відносно засудженого було відмовлено в умовно-достроковому звільненні як особі, що не довела своє виправлення. Станом на 30.03.2016 року має не відбутий строк 1 місяць 11 днів.

Відповідно до довідки про наявність заохочень та стягнень засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування покарання має лише 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також мав 7 стягнень, з яких 2 за порушення розпорядку дня, за що накладено стягнення у вигляді 15 діб ДІЗО та догани, 2 за порушення цехового режиму, за що накладено стягнення у вигляді догани та трьох діб ДІЗО, 1 за ухилення від праці, за що накладено стягнення у вигляді 15 діб ДІЗО, 1 за порушення локалізації, за що накладено стягнення у вигляді трьох діб ДІЗО, та 1 за зберігання заборонених предметів, за що накладено стягнення у вигляді суворої догани.

Отже, за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має лише два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, працевлаштований на виробництві, але неодноразово допускав порушення правил трудового розпорядку, в лютому 2015 року комісією установи було відмовлено в умовно-достроковому звільненні як особі, що не довела своє виправлення, мав сім стягнень, які хоча й на даний час погашені, але їх наявність, кількість, характер допущених порушень, види стягнень та наявність лише двох заохочень не можуть свідчити про належне виправлення засудженого, а також свідчать про те, що його поведінка та ставлення до праці не є сумлінними.

Крім того, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 09.03.2016 року клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування ч. 5 ст. 72 КК України розглянуто по суті, у зв`язку з чим підстав для задоволення даного клопотання в цій частині не вбачається.

Таким чином, клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України, Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», керуючись ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення та застосування ч. 5 ст. 72 КК України, відмовити.

Копію ухвали направити начальнику СВК № 94 для відома та вручення засудженому ОСОБА_5 .

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк та в тому ж порядку з моменту отримання ним даної ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1