Справа № 367/4165/16-к
Провадження по справі № 1-в/367/1342/2016
У Х В А Л А
Іменем України
21 червня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
представника ІВЦ №132 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Ірпеня подання начальника ІВЦ № 132 ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, -
ВСТАНОВИВ:
Начальник ІВЦ № 132 звернувся до суду з поданням, згідно якого просив звільнити засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Подання мотивує тим, що на теперішній час засуджений відбув 2/3 строку призначеного йому покарання, що дає йому право на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
В судовому засіданні представник ІВЦ №132 підтримав подання начальника установи, оскільки вважав, що засуджений довів своє виправлення, та відбув 2/3 строку призначеного покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання начальника ІВЦ № 132 підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання начальника установи, оскільки на час звернення до суду із поданням про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково та розглядом судом цього питання, останній фактично не відбув 2/3 строку покарання у вигляді обмеження волі, встановленого ухвалою суду від 07.10.2015 року у вигляді 3 років 01 місяця 23 днів.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як передбачено п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 14.12.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 30.05.2012 року, з моменту його затримання.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2015 року невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі строком на 3 роки 1 місяць 23 дні на підставі ст. 82 КК України, та на підставі ст.. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання час слідування до виправного центру.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18.02.2016 року засудженому ОСОБА_5 було зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 30.05.2012 по 02.01.2013 року.
12.11.2015 року засуджений ОСОБА_5 прибув до Ірпінського виправного центру №132 для відбування покарання у вигляді обмеження волі.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м,яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого рішенням суду.
Таким чином, перебіг покарання у виді обмеження волі починається для засудженого ОСОБА_5 з 12.11.2015 року, та враховуючи покарання визначене ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2015 року у вигляді 3 років 1 місяця 23 днів обмеження волі і ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18.02.2016 року, на момент розгляду судом питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженим невідбуто 2/3 частини цього покарання, яке він фактично відбуває.
Крім того, відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Як вбачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 хоча й працевлаштований з моменту прибуття в установу різноробочим в їдальні установи, однак має лише 1 заохочення отримане 31.12.2015 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці, що не свідчить про те, що засуджений встав на шлях виправлення.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що на теперішній час, законних підстав для задоволення подання начальника ІВЦ № 132 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 , немає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК, ст. 81 КК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Ірпінського виправного центру № 132 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Ірпіньський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1