Справа № 460/3147/16-к
Провадження №1-кп/460/387/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.10.2016 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000771 від 29.05.2016 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Молошковичі Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 28 травня 2016 року, об 22год. 15хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї власного господарства по АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив словесний конфлікт та шарпанину із ОСОБА_5 .. Під час даного конфлікту, ОСОБА_4 позаду спини підійшов до ОСОБА_5 під час того, як останній справляв природні потреби та умисно наніс йому один удар кухонним ножем в ділянку спини, спричинивши рану спини, яка проникає в грудну та черевну порожнину з крововиливом у ліву грудну порожнину, що згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК України визнав повністю щиро розкаявся та пояснив, що в нього з потерпілим дружні відносини, вчиняти такого не хотів все сталося мимо волі. Просить суворо не карати,не позбавляти його волі.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, просить суворо не карати обвинуваченого, оскільки, обвинувачений щиро розкаявся, під час лікування допомагав матеріально, у нього немає жодних претензій до ОСОБА_4 ..
Як встановлено у судовому засіданні, покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З урахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень доведена повністю, а його дії за ч.1 ст.121 КК України кваліфіковано вірно.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння органам досудового розслідування та суду у розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину.
Враховуючи обставини справи, та те, що обвинувачений ОСОБА_4 активно сприяв органу досудового слідства у розкритті вчиненого злочину, щиро розкаявся у вчиненому,потерпілий претензій не має, суд, вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369,371,373-374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання, у виді 05 (п`ятьох) років позбавлення волі;
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 01 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: а саме, не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя ОСОБА_1