Справа № 755/4237/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Криєва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
Слідчий CВ управління поліції у Дніпровському районі Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою по відношенню до підозрюваної у цьому кримінальному провадженні, до 3 місяців, враховуючи наявність обставин регламентованих п.п. 1-3 ч. 4 ст. 194, ст. 199 КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити та мотивував його тим, що вина підозрюваної в інкримінованому їй правопорушенні повністю доведена зібраними по кримінальному проваджені доказами, вчинила злочин у сфері злочинів проти життя та здоров`я особи, який привів до смерті, тож беручи до уваги наявність ризиків з числа передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти їм. Крім того, на даний час, неможливо прийняти обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню, оскільки необхідно проведення певних слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновки експертиз, провести процедуру відкриття матеріалів кримінального провадження (відповідно до ст.290 КПК України), скласти обвинувальний акт, реєстр, який слід вручити стороні захисту (підозрюваній, захиснику) та при необхідності виконати інші слідчі дії.
Захисник та підозрювана, кожен окремо, просили суд відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи те, що слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним ризикам.
Крім того, захисником було подано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з утримання під вартою на особисте зобов`язання враховуючи, що сама підозра є надуманою, ризики відсутніми, а наявні у провадженні докази були здобуті із застосуванням неналежних методів слідства та фізичного насильства відносно підозрюваної.
Тож, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України виходячи з того, що вона 02.03.2016 року, приблизно о 02 год. 00 хв. перебувала за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_7 і в цей час у них виник конфлікт, під час якого, на ґрунті особистих неприязних стосунків з останнім у неї виник злочинний умисел, спрямований на вчинення його умисного вбивства.
Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, та свідомо допускаючи наслідки у вигляді спричинення смерті ОСОБА_7 , з метою вчинення вбивства останнього, взявши зі столу ніж, нанесла ним один цілеспрямований удар в область серця ОСОБА_7 , тобто в життєво важливий орган. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці події, до приїзду швидкої медичної допомоги.
В подальшому, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, за вчинення умисного вбивства, ніж яким спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_7 викинула з вікна на вулицю за вищевказаною адресою.
02.03.2016 - підозрювану затримано у порядку ст. 208 КПК України.
02.03.2016 підозрювану повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
05.03.2016 слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва до підозрюваної було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 29.04.2016 включно враховуючи, зокрема, те, що наявні ризики вказують на те, що вона може переховуватися від органів досудового слідства або суду, перешкоджати об`єктивному розслідуванню справи, незаконно впливати на близьких родичів потерпілого, свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даним ризикам.
В подальшому, 28.04.2016 керівником Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 досудове слідство по цьому кримінальному провадженню було продовжено до трьох місяців, а саме до 02.06.2016.
Зокрема, як убачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку з чим наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, у зв`язку з чим продовження такого роду заходу забезпечення кримінального провадження дасть змогу здійснити належне виконання останнім процесуальних обов`язків.
З положень норм ст. 199 КПК України випливає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.
З рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, № 182 убачається, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити це правопорушення.
Крім того, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В судовому засіданні встановлено, що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих дій, зокрема: отримати висновок експертизи, провести процедуру відкриття матеріалів кримінального провадження (відповідно до ст.290 КПК України), скласти обвинувальний акт.
Вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.
При цьому, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цими злочинами, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні зметою дотримання ісператвиних завдань КПК України визначених ст. 2 цього Кодексу.
Разом з тим, в даному судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належним та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: може переховуватися від органів досудового слідства або суду, перешкоджати об`єктивному розслідуванню справи, незаконно впливати на близьких родичів потерпілого, свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення, на даний час, втратили свою актуальність; даних, які б свідчили про недоведеність стороною обвинувачення обставини визначених п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194 та ст. 199 КПК України, а тому доводи сторони обвинувачення в цій частині слідчий суддя сприймає, як обґрунтовані.
Також, слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.
За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин, слідчий суддя, враховує той факт, що вчинене підозрюваною кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти життя та здоров`я особи мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, що свідчить про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставини, у тому числі: вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання; наявність постійного місця роботи; репутацію; майновий стан; відсутінсть судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до неї раніше; відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відмовити, та обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.), в межах строку досудового слідства, а саме до 25.05.2016, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
При цьому, не підлягає до задоволення і клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваній з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки слідчим суддею встановлено, що, на цей час, лише, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків і все.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 372-376, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 25 травня 2016 року.
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло, за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно прибути до місця свого проживання - АДРЕСА_2 .
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обв`язки:
? прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;
? не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
? здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
? носити електронний засіб контролю.
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання пі вартою на особисте зобов`язання - відмовити.
Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваної та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Дніпровського управління поліції Національної поліції в місті Києві ОСОБА_6 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .
Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваної, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення її винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваній негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 04 травня 2016 року об 11 годині 00 хвилин.
Слідчий суддя: ОСОБА_1