АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/792/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Датагруп» (), які знаходяться на банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_8 , відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (, п/с 01001, місто Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, МФО 300465).

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора і накласти арешт на грошові кошти ПрАТ «Датагруп» (), які знаходяться банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_8 , відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (, п/с 01001, місто Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, МФО 300465), а також накласти арешт на видаткові операції по цих рахунках, за виключенням операцій зі сплати заробітної плати, податків та зборів. Зокрема, апелянт стверджує, що у кримінальному провадженні ініціюється накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження, відповідно до ст. 170 КПК України, шляхом запобігання можливості приховування чи відчуження грошових коштів, щодо яких існують обґрунтовані підстави вважати, що вони є предметом вчинення злочину, набуті злочинним шляхом, доходами від вчиненого злочину, а також отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину. На думку прокурора, наведення слідчим суддею в якості аргументу для відмови у задоволенні клопотання складення контролюючим органом податкових повідомлень-рішень та обов`язку встановленого законом щодо сплати визначених у них сум податкових зобов`язань є необґрунтованим та таким, що суперечить чинному кримінальному процесуальному законодавству, оскільки, як зазначає апелянт, виконання і оскарження в судовому та адміністративному порядку податкових повідомлень-рішень перебуває поза межами кримінального провадження і розслідуваних у ньому злочинів. При цьому автор апеляції вказує, що відповідні акти є належними доказами у провадженні, а прийняті контролюючими органами на їх підставі рішення не використовувалися прокурором в обґрунтування клопотання.

Крім того, апелянт вважає, що не може бути покладено в обґрунтування відмови у задоволенні клопотання про арешт майна визначення судом того, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР стали акти відповідних перевірок, оскільки слідчий суддя, в порушення ст. 372 КПК України, не наводить в оскаржуваній ухвалі обставини, які встановлюються судом. Також прокурор стверджує, що грошові кошти є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України, а не податки, як зазначає слідчий суддя, які відносяться до об`єкту суспільних відносин, яким завдається шкода таким злочином. На думку апелянта, посилання слідчого судді на норми ст. 167 КПК України є істотним порушенням кримінального процесуального законодавства, оскільки відповідні грошові кошти на рахунках не були тимчасово вилученим майном і клопотання подано відповідно до вимог ст. 170 КПК України, чинна редакція якої не містить посилання на ст. 167 КПК України.

До початку розгляду по суті вказаної апеляційної скарги прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 подав зміни до своєї апеляційної скарги, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у зв`язку із відсутністю на даний час фактичних підстав для накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться саме на вказаних в оскаржуваній ухвалі рахунках ПрАТ «Датагруп», у зв`язку із достатнім забезпеченням кримінального провадження накладеними арештами на грошові кошти на інших рахунках цього товариства на підставі інших судових рішень.

Заслухавши доповідь судді, поясненняпрокурора, який підтримав апеляційну скаргу з внесеними ним змінами до неї відповідно до ч. 3 ст. 403 КПК України, та просив її задовольнити, пояснення представника власника майна, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора з такими змінами, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 з внесеними останнім до неї змінами підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 2, ч. 3 ст. 212 КК України, у тому числі за фактом створення (придбання) учасниками організованої групи ПП «Білдінг Стаф» і ТОВ «Лед-Тек» з метою прикриття незаконної діяльності з ухилення від сплати податків іншими суб`єктами господарювання, зокрема, ПрАТ «Датагруп».
Органами досудового розслідування встановлено, що службові особи ПрАТ «Датагруп» у період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року з метою умисного ухилення від сплати податків штучно завищували суми валових витрат підприємства та податкового кредиту з податку на додану вартість за рахунок відображення у бухгалтерському та податковому обліках придбання товарів, робіт та послуг у ТОВ «Сібол», ПП «Білдінг Стаф» і ТОВ «Лед-Тек», які фактично відповідні роботи та послуги не виконували, товарно-матеріальні цінності не поставляли, що підтверджується проведеними МГУ ДФС - ЦОзОВП позаплановими виїзними перевірками, призначеними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Предметом розслідуваних у відповідному кримінальному провадженні злочинів, вчинених службовими особами ПрАТ «Датагруп», є грошові кошти цього підприємства у сумі 10325496 гривень, які підлягають сплаті до бюджету у вигляді відповідних податків.

Крім того, враховуючи несплату впродовж 2013 2014 років вищевказаної суми податків, ПрАТ «Датагруп» з акумулювало кошти на власних рахунках, у зв`язку з чим зазначені грошові кошти, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, мають ознаки доходу від вчиненого злочину, оскільки мало місце зменшення зобов`язань підприємства, яке призвело до зростання власного капіталу, що є доходом в розумінні вимог Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 Загальні вимоги до фінансової звітності», яке затверджено наказом Міністерства фінансів України № 73 від 07 лютого 2013 року.

Більш того, службові особи ПрАТ «Датагруп», використовуючи у подальшій господарській діяльності підприємства відповідні грошові кошти, які мають всі ознаки предмету злочину та доходу від вчиненого злочину, впродовж 2014 року отримали відповідний дохід та прибуток підприємства у вигляді грошових коштів, які, в свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, підпадають під ознаки майна, отриманого за рахунок доходів від вчиненого злочину, про що свідчить Баланс (звіт про фінансовий стан) підприємства станом на 31 грудня 2014 року.

З урахуванням доводів контролюючого органу МГУ ДФС - ЦОзОВП, викладених у актах перевірок, та відповідно до зібраних матеріалів досудового розслідування, встановлені достатні підстави вважати, що розміром шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, вчиненими службовими особами ПрАТ «Датагруп» внаслідок умисного ухилення від сплати податків, є сума 10325496 гривень, на яку має бути накладено арешт.

Співвідношення розміру коштів на рахунках ПрАТ «Датагруп» зі шкодою, завданою у 2013 2014 роках, визначається висновками актів проведених перевірок та відомостями, викладеними у балансах ПрАТ «Датагруп» за 2013, 2014 і 1 3 квартал 2015 року, відповідно до яких впродовж скоєння злочинів суми коштів, наявних на рахунках підприємства, збільшувались та перевищують розмір шкоди, завданої державі внаслідок умисного ухилення від сплати податків.

16 лютого 2016 року прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Датагруп» (), які знаходяться на банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_8 , відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (, п/с 01001, місто Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, МФО 300465), а також про накладення арешту на видаткові операції по цих рахунках, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів).

22 лютого 2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора було залишено без задоволення.

Залишаючи без задоволення дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000044,про накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Датагруп» (), які знаходяться на банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_8 , відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_6 та,дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на зазначених рахунках, відкритих ПрАТ «Датагруп» () у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» ().

При цьому слідчий суддя, як встановила колегія суддів, допустив порушення кримінального процесуального закону, яке слугує безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки, залишаючи без задоволення клопотання прокурора, застосував положення ст. ст. 170 173 КПК України в редакції, яка з 11 грудня 2015 року втратила чинність. Зокрема, слідчий суддя послався на відсутність вагомих доказів, що кошти, які знаходяться на рахунках товариства, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України. Таке посилання могло мати місце лише до 11 грудня 2015 року, оскільки ч. 2 ст. 170 КПК України в редакції, яка діяла до зазначеного часу, містила таку правову підставу для накладення арешту на майно, як відповідність майна критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України. В даному випадку, залишаючи без задоволення клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя мав перевірити, чи існують правові підстави для накладення арешту на майно, визначені ч. 3 ст. 170 КПК України в редакції, яка вступила в силу 11 грудня 2015 року відповідно до Закону України № 769-VІІІ від 10 листопада 2015 року.

Враховуючи, що прокурор до початку розгляду апеляційної скарги по суті сам вказав на відсутність підстав для задоволення клопотання про арешт майна у зв`язку з тим, що буде порушено співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, з чим погодився і представник власника майна, то колегія суддів, переглядаючи ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, як то визначено в ч. 1 ст. 404 КПК України, не вправі перевіряти існування правових підстав для накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Датагруп» (), які знаходяться на банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_8 , відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (, п/с 01001, місто Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, МФО 300465).

В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що за змістом ст. 173 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду клопотання про арешт майна має постановити ухвалу, якою задовольнити клопотання повністю чи частково або відмовити у його задоволенні. За результатами розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Датагруп» (), які знаходяться на банківських рахунках, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (), слідчий суддя своєю ухвалою залишив без задоволення клопотання прокурора, що не відповідає законодавчому визначенню рішення, яке може бути прийняте слідчим суддею, а це є ще однією з підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

На підставі вищевикладених обставин, а також з урахуванням поданих прокуроромвідділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 змін до апеляційної скарги, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія судді

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , з внесеними останнім до неї змінами відповідно до ч. 3 ст. 403 КПК України, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Датагруп» (), які знаходяться на банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_8 , відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (), скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у кримінальному провадженні № 0000044 в задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Датагруп» (), які знаходяться на банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_8 , відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (, п/с 01001, місто Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, МФО 300465), а також на видаткові операції по цих рахунках, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4