1-кп/381/3/16
381/3734/14-к
У Х В А Л А
10 березня 2016 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000870 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.186 та ч.2 ст.296 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України,
в с т а н о в и в:
Ухвалою суду від 21 січня 2016 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 21 березня 2016 року включно.
10 березня 2016 року прокурор у судовому засіданні просила обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід продовжити, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, впливу на свідків та можливого вчинення нового злочину.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти продовження строку тримання під вартою заперечував, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого проти продовження строку тримання під вартою заперечував. Просив клопотання обвинуваченого задовольнити.
Заслухавши клопотання прокурора, клопотання ОСОБА_4 , думку учасників судового процесу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершеним до його спливу.
На даний час провадження у справі не закінчено. Обвинувачений ОСОБА_4 , є судимим за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.06.2012 за ч.1 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік, однак, не зважаючи на це, є таким що підозрюється у вчиненні у період встановленого йому іспитового терміну злочинів - тяжкого та середньої тяжкості, за які передбачено покарання понад три роки позбавлення волі. Потерпілі вказали безпосередньо на нього як на особу, що допустила вчинення неправомірних дій відносно них.
При цьому, суд звертає увагу, що доводи прокурора про наявність ризиків впливу обвинуваченим на свідків, переховування його від суду та можливості вчинення нового є переконливими.
ОСОБА_4 має невідбуте покарання та обвинувачується у вчиненні нових злочинів у період іспитового строку. Тому, в разі прийняття судом обвинувального вироку, згідно з положеннями п.26 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 такому обвинуваченому належить призначати покарання виключно у виді позбавлення волі. Тому, враховуючи зібрані по справі докази, особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк перебування під вартою. Підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту на даний час відсутні.
Керуючись ст.ст.177, 331, 336, 369-372 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою вважати продовженим до двох місяців, а саме до 10 травня 2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя