пр. № 1-кс/759/3092/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого СВ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві підполковника податкової поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 00000231 від 05.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання підполковника податкової поліції слідчого СВ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке вилучене в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 під час проведення обшуку 02.11.2016р.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшов висновку що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ч. 4 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається із матеріалів клопотання під час обшуку були вилучені папки без опису їх вмісту,тоді як слідчий просить накласти арешт на перелік документів, які не вказані в пртоколі.
Крім цього, вилучення майна згідно протоколу обшуку було проведено 02.11.2016 року, а з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся до суду 04.11.2016 року, тобто з пропуском строку для звернення з таким клопотанням, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволені клопотання слідчого СВ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві підполковника податкової поліції ОСОБА_3 яке погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 00000231 від 05.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України,
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя