АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/1017/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/544/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2016р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі кримінальне провадження, відносно:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Біляївки
Одеської області, яка мешкала за адресою:

АДРЕСА_1 ,
раніше судиму:
23.06.2014р. Біляївським районним судом
Одеської області за ч.2 ст.286 КК України до
докарання у виді позбавлення волі строком
на 6р., з позбавленням права керувати транспортними
засобами строком на 3р.
21.10.2014р. ухвалою Апеляційного суду
Одеської області, вирок суду першої інстанції
від 23.06.2014р. в частині призначеного покарання,
змінено та за ч.2 ст.286 КК України призначено
покарання у виді позбавлення волі строком на 5р.,
з позбавленням права керувати транспортними
засобами строком на 3р.,

за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 , на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 7 червня 2016р.
7 червня 2016р., Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області, частково задовольнив клопотання засудженої ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, зарахувавши їй строк попереднього ув`язнення, з 23 червня 2014р. моменту її затримання по 21 жовтня 2014р.- день набрання вироком законної сили, згідно вимог ч.5 ст.72 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі і доповненні до неї, засуджена ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, зарахувавши їй у строк відбування покарання, період перебування в слідчих ізоляторах Дніпропетровська та Одеси, починаючи з 23.06.2014р. по 04.02.2015р.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, зазначив, що засуджена знаходилася під вартою - 23 червня 2014р. по 21 жовтня 2014р., з дня її затримання по день набрання законної сили вироку суду, таким днем є день проголошення ухвали Апеляційним суду Одеської області.
Виходячи з положень ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015р., у строк покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення засудженої, з 23 червня 2014р. по 21 жовтня 2014р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджена, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, і зарахувати їй у строк покарання, строк попереднього ув`язнення, до якого додати строк її перебування в слідчих ізоляторах м.Дніпропетровська та м.Одеси, де вона знаходилася після набрання вироком законної сили.
ОСОБА_6 вказує, що після апеляційного перегляду вироку суду оскаржувала судові рішення першої і апеляційної інстанцій в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ і продовжувала перебувати в слідчому ізоляторі, у зв`язку з тим, що її необхідно було етапувати до касаційній інстанції для участі у судовому засіданні, цей термін перебування на її думку необхідно зарахувати у строк відбування покарання, тобто строк попереднього ув`язнення, повинен складати починаючи з моменту її затримання з 23.06.2014р. по 03.02.2015р., по день перебування в слідчому ізоляторі перед конвоюванням до виправної колонії (№79) Дніпропетровської області, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прокурор, який брав участь у апеляційному розгляді, в судовому засіданні апеляційної інстанції, заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої ОСОБА_6 , просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу, без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_6 не може бути задоволена, з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції, відповідно до ст.404 КПК України, в межах апеляційної скарги.
Доводи засудженої про незаконність ухвали суду першої інстанції, колегія суддів, вважає не обгрунтованими.
Колегія суддів, вивчивши матеріали особової справи, проаналізувавши матеріали на які посилається суд першої інстанції, зіставивши їх з доводами засудженої, встановила наступне.
ОСОБА_6 , 23.06.2014р. засуджена вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6р., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3р. (ар.пр.10-15, особ. спр. ар.3-13, ч.1)
21 жовтня 2014р., Апеляційний суд Одеської області, розглянув апеляційні скарги захисників обвинуваченої і вирок суду, в частині призначеного покарання і змінив його, призначивши покарання ОСОБА_6 , у виді позбавлення волі строком на 5р., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3р. (ар.пр.16-18, особ. спр. ар.20-22, ч.1).
З вироку суду також вбачається, що ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 23.06.2014р. і вона була взята під варту негайно, в залі суду (ар.пр.14-зворот.), що підтверджено і протоколом особистого огляду від 23.06.2014р. (ар.пр.9, особ. спр. ар.2, ч.1).
За вироком суду, строк відбування покарання ОСОБА_6 , обчислюється з моменту проголошення вироку, тобто з 23.06.2014р. (ар.пр.14-зворот.).
23.06.2014р. обвинуваченій ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і її затримано в порядку виконання вироку, що підтверджено довідкою начальника Біляєвського ізолятора тимчасового тримання (ар.пр.8, особ. спр. ар.1), протоколом затримання особи (, особ. спр. ар.3, ч.2).
Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 23.06.2014р., відносно ОСОБА_6 , виходячи з положень ч.2, ч.4 ст.532 КПК України, набрав законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією, тобто, 21 жовтня 2014р.
Доводи засудженої про те, що суд першої інстанції, безпідставно відмовив їй в задоволенні клопотання про зарахування в строк відбування покарання перебування в слідчому ізоляторі, після набрання вироку суду законної сили, до прибуття до установи відбування покарання, суперечать ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», де зазначено, що попереднє ув`язнення, є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили, та ч.5ст.72 КК України, з положень якої вбачається, що строк попереднього ув`язнення починається з дня затримання особи і поміщення її до установи для попереднього ув`язнення і закінчується днем набрання обвинувальним вироком, щодо цієї особи, законної сили. У строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання, зарахуванню не підлягає.
Крім того, слід зазначити, що подання апеляційної скарги на вирок суду, виходячи з положень ч.1 ст.400 КПК України, зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, тоді, як подання касаційної скарги на рішення суду, згідно норм діючого кримінального процесуального закону України, не зупиняє набрання ними законної силі і їх виконання.
З матеріалів особової справи, з пояснень обвинуваченої, вбачається, що 03.04.2015р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, повернув її касаційну скаргу (особ. спр.ар.25-26, ч.1 ), і не розглянув по суті, оскільки засуджена не усунула недоліки викладені в ухвалі від 12.12.2014р. (особ. спр.ар.66-67 ч.2), тобто засуджена не була конвойована до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
В подальшому, після набрання судового рішення законної сили, вирок суду не переглядався.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 є обґрунтованим детально вмотивованим, тому підстав для його скасування, як того просить засуджена не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 7 червня 2016р., якою частково задоволено клопотання засудженої ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з 23 червня 2014р. по 21 жовтня 2014р. - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом 3-х місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9