АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/962/16 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 646/8121/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 листопада 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, в останнє 21.01.2014р. Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, -, -
визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21 січня 2014 року остаточно ОСОБА_9 призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_9 залишено без змін.

Відповідно до ухвали від 09 грудня 2015 року, уточнено резолютивну частину вироку наступним: міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.
Як встановив суд, ОСОБА_9 19.06.2015 року, близько 13 години 00 хвилин, знаходячись у гостях своєї знайомої ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав з підвіконня планшет торгівельної марки EIENBERG TAB 730, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 213 від 14.07.2015 року 1615,00 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд шляхом передачі викраденого планшету до ломбарду «Скарбниця», розташованого за адресою: м. Харків, проспект Героїв Сталінграду, 1-А, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1615,00 гривень.

Крім того, 20.03.2015 року, біля 18 години 30 хвилин ОСОБА_9 , знаходячись біля тютюнового кіоску «Кисет», розташованого за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 176, корпус 7, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, підійшов до раніше незнайомої продавщиці кіоску ОСОБА_11 та застосував до неї насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме, штовхнув її руками в область грудної клітки, після чого відкрито, шляхом ривку, від якого остання впала на підлогу, заволодів золотим ланцюжком, вагою 19 грамів, довжиною 63,5 см, 585 проби, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 193 від 22.06.2015 року 8978,26 гривень, а також золотою ладанкою, вагою 8 грамів, 585 проби, вартістю згідно висновку № 193 від 22.06.2015 року 3780,32 гривень, які знаходились на її шиї, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 12758, 58 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким пом`якшити призначене йому покарання, посилаючись на те, що він не заперечує свою вину. Зазначає, що скоїти грабіж він був змушений внаслідок тяжкого матеріального становища, відсутності роботи, необхідності допомагати матері, просить врахувати, що він не спричинив шкоди здоров`ю потерпілої, остання не має до нього ніяких претензій. Просить призначити йому за ч.2 ст.185 КК України покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки він у повному обсязі визнає свою вину, розкаявся у скоєному.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу та пом`якшити призначене ОСОБА_9 покарання, прокурора, який вважав вирок суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно зі ст.369 КПК України, судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Згідно з вимогами ст.374 КПК України вирок суду повинен містити вступну, мотивувальну та резолютивну частини, в кожній з яких обов`язково повинні бути зазначені відомості, передбачені вимогами ч.ч.2-4 ст.374 КПК України. Відповідно до ст.ст.371, 376 КПК України вирок суду ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд, і проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Всупереч вимогам кримінального процесуального закону, зі змісту журналу та звукозапису судового засідання від 16 листопада 2015 року вбачається, що після виходу з нарадчої кімнати судом проголошено та долучено до матеріалів провадження лише вступну та резолютивну частину вироку (т.2 а.с.75-76). Проголошення повного тексту вироку від 16 листопада 2015 року, який міститься в матеріалах провадження (т.2 а.с.77) ані в журналі судового засідання, ані на технічних носіях не зафіксовано, з чого випливає, що мотивувальна частина вироку складена поза межами нарадчої кімнати. В порушення вимог ч.6 ст.376 КПК України, вирок суду негайно після проголошення не був вручений обвинуваченому, а надісланий йому поштою 18 листопада 2015 року (т.2 а.с.78).

У відповідності до вимог ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Враховуючи викладені порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, вирок суду не може бути визнаний законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню через істотне порушення судом вказаних вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження - поверненню на новий судовий розгляд, під час якого суд має прийняти у справі таке рішення, яке б повністю відповідало вимогам закону.
Оскільки вирок підлягає скасуванню в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд при призначенні нового судового розгляду, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого, підлягають перевірці в ході нового розгляду в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вирішуючи питання щодо міри запобіжного заходу після скасування вироку, колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 є особою раніше неодноразово судимою, обвинувачується у вчиненні умисних корисливих середньої тяжкості та тяжкого кримінальних правопорушень в період іспитового строку за попереднім вироком, не працює, отже на даний час наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому колегія суддів вважає за доцільне продовжити ОСОБА_9 строк тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, п.7 ч.2 ст.412, 415 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 листопада 2015 року у відношенні ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни - у виді тримання під вартою, продовживши строк тримання його під вартою до 17 червня 2016 року включно.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5