У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
засудженогоОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
при секретаріОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні 17 березня 2016 року в м. Києві кримінальне провадження № 0002247 за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року,
Зазначеним вироком
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , судимого вироком Центрального-Міського районного суду
м. Кривого Рогу від 21 лютого 2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України (далі КК) до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.,
засуджено за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Ухвалою апеляційного суду вирок залишено без зміни.
ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 19 липня 2014 року в період з 08.00 год. до 13.30 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, без умислу на вбивство, завдав ОСОБА_8 кулаком правої руки один удар в живіт і один удар в грудну клітину, чим заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких настала смерть потерпілого.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, застосування недозволених методів ведення слідства, фізичний та психологічний тиск. Стверджує, що вирок ґрунтується на припущеннях, свідки являються заінтересованими особами, належних доказів його вини немає. Указує, що судом при призначенні покарання не враховано, що він має на утриманні неповнолітню дитину. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, обвинувальний нахил. Зазначає, що належних доказів винуватості ОСОБА_5 матеріали кримінального провадження не містять. Вважає, що ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК України (далі КК). Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_5 , надані ним дистанційно в режимі відеоконференції, на підтримання касаційних скарг, думку прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими і просив залишити їх без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
У касаційних скаргах порушується питання про перевірку судових рішень у касаційному порядку у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438 КПК не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. Крім того, згідно з вимогами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені судом, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Висновок суду про те, що ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків умисно спричинив ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких настала смерть потерпілого, ґрунтується на сукупності зібраних під час досудового розслідування та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка і є правильним.
Цей висновок підтверджується показаннями свідка очевидця події ОСОБА_9 , який у суді підтвердив, що ОСОБА_5 , перебуваючи у його квартирі у стані алкогольного сп`яніння, в результаті конфлікту завдав удари руками в область живота та грудної клітки ОСОБА_10 . В той же день він виявив останнього мертвим на підлозі своєї квартири та викликав швидку і міліцію.
Згідно з даними протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 , який проведено ї використанням відео зйомки, в ході якого добровільно і без спонукань, чітко і докладно пояснив, як саме він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння після спільного із потерпілим вживання спиртного, завдав удари руками в область живота потерпілому ОСОБА_8 .
Зазначені докази узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 , даними протоколів огляду, слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , висновками судово-медичних експертиз та іншими доказами, яким дана належна оцінка.
Твердження у касаційній скарзі засудженого про те, що під час слідства до нього застосовувалися недозволені методи ведення слідства, фізичний та психологічний тиск, внаслідок чого він вимушений був себе обмовити, перевірялися і згідно з висновком службового розслідування комісії Криворізького МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області не знайшли підтвердження (а.п. 88-92).
За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК кваліфіковано правильно.
Даних, які б свідчили, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, не виявлено.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули безумовне скасування судових рішень, не встановлено.
При призначенні ОСОБА_5 покарання судом відповідно до вимог ст. 65 КК враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, обтяжуючі покарання обставини, якими судом визнано рецидив злочину та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, відсутність пом`якшуючих обставин. Також судом узято до уваги те, що ОСОБА_5 задовільно характеризується за місцем проживання, не працює, не одружений, перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину, а також те, що зазначена обставина могла би істотно вплинути на розмір призначеного покарання, судом не встановлено.
Отже, покарання ОСОБА_5 призначено відповідно до вимог закону, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Апеляційний розгляд проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Наведені засудженим та його захисником в апеляційних скаргах доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційних скарг, належним чином перевірено й спростовано.
Підстав для скасування чи зміни судових рішень не вбачається.
Керуючись ст.ст. 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, касаційні скарги засудженого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3