Справа № 714/91/16-к
Провадження № 1-кп/714/14/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2016 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

з участю: прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника неповнолітнього: ОСОБА_5

законного представника: ОСОБА_6

представника органу опіки та піклування: ОСОБА_7

представника поліції у

справах неповнолітніх: ОСОБА_8

психолога: ОСОБА_9

перекладача: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Герцаївського районного суду Чернівецької області обвинувальний акт з прокуратури Герцаївського району Чернівецької області по кримінальному провадженню № 0000332 від 24.12.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Байраки Герцаївського району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна за національністю, з неповною середньою освітою, учня 8 класу Хряцьківського НВК Герцаївського району Чернівецької області, не одруженого, раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_4 23.12.2015 року близько 13 години, перебуваючи в коридорі пологового відділення Герцаївської ЦРЛ, розташованому м.Герца, вул.Центральна, 25, на ґрунті раптово виниклого умислу, спрямованого на незаконне збагачення, з корисливих мотивів, вирішив вчинити крадіжку мобільного телефону, який належав ОСОБА_11 . З метою реалізації свого злочинного умислу, неповнолітній ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи, що мобільний телефон належить іншій особі, впевнившись, що його дій ніхто не бачить, забрав з кишені курточки, яка знаходилась на вішаку в коридорі пологового відділення Герцаївської ЦРЛ, мобільний телефон марки «Самсунг» моделі 5611, який згідно довідки про вартість коштував 500 гривень та карту пам`яті мікро-СД ємністю 4 ГБ вартістю 100 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 600 гривень. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи доказів, стосовно обставин вчинення злочину передбаченого ст.185 ч.1 КК України, свою вину у вчиненні встановленого судом злочину визнав повністю, та підтвердив, що вчинив його за таких обставин, як це вказано в мотивувальній частини вироку. Також додав суду, що зробив для себе належні висновки обіцяв суду що подібне не повториться. Потерпіла до нього не має ніяких претензій ні морального, ні матеріального характеру, так як останній їй все відшкодував.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доведена зібраними та дослідженими в залі суду доказами.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про те, що немає ніяких претензій до обвинуваченого та просить суд справу розглянути без її участі.

Свідок ОСОБА_12 , допитаний в судовому засіданні показав, що він працює в магазині де продають мобільні телефони. 23.12.2015 року біля 13 години в магазин прийшов обвинувачений та хотів продати йому мобільний телефон марки «Самсунг» моделі 5611. Свідок запитав його чий це телефон, на що останній відповів, що це його власний телефон, йому прислала його мати з Італії і йому сильно потрібні були гроші. За телефон свідок сплатив 150 гривень.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, показання свідка його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження за № 0000332 від 24.12.2015 року, з якого вбачається, що 24.12.2015 року до ЄРДР внесено заяву потерпілої ОСОБА_11 про те, що 23.12.2015 в приміщенні коридору пологового відділення Герцаївської ЦРЛ м.Герца, Чернівецької області невпізнана особа таємно викрала з кишені куртки потерпілої мобільний телефон марки «Самсунг» моделі 5611 вартістю 800 грн.;

- протоколом огляду місця події від 23.12.2015 року з фототаблицями, відповідно до якого місцем скоєння злочину є приміщення коридору пологового відділення Герцаївської ЦРЛ м.Герца, Чернівецької області в якому знаходяться вішаки, де висить верхній одяг працівників відділення;

- актом добровільної видачі від 23.12.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 при понятих видав мобільний телефон марки «Самсунг» моделі 5611;

- довідками приватного підприємця про те, що мобільний телефон марки «Самсунг» моделі 5611 бувший у користуванні коштує 500 гривень та картка мікро-SD бувша у користуванні коштує 100 гривень;

- протоколом огляду речових доказів від 20.01.2016 року з фото таблицями, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_11 впізнала свій мобільний телефон, який 23.12.2015 року в приміщенні коридору пологового відділення Герцаївської ЦРЛ м.Герца, Чернівецької області невпізнана особа таємно викрала з кишені її куртки;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання з фотознімками від 18.01.2016 року згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнав обвинуваченого як особу, яка 23.12.2015 року продала йому мобільний телефон марки «Самсунг» моделі 5611;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання з фотознімками від 18.01.2016 року згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнала обвинуваченого як особу, яка 23.12.2015 року перебувала в пологовому відділенні Герцаївської ЦРЛ Чернівецької області.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також, судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, всі зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і його дії правильно кваліфіковані за даною статтею закону, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

До закінчення судового розгляду кримінального провадження, законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 надала суду клопотання про звільнення її онука ОСОБА_4 від кримінального покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під її нагляд та зобов`язується здійснювати над ним догляд.

Неповнолітній ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення його від покарання з передачею його під нагляд бабусі, оскільки він щиро розкаявся у вчиненому, усвідомив небезпеку своїх діянь, обіцяв більше так не робити та бажає встати на шлях виправлення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання законного представника про передачу обвинуваченого під нагляд останньої, оскільки вона по місцю проживання характеризується з позитивної сторони та спроможна здійснювати такий нагляд.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, законного представника та просив суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі із застосування ст.75 КК України у вигляді 1 року іспитового строку.

Представник служби у справах дітей Герцаївської РДА не заперечувала проти задоволення клопотання законного представника обвинуваченого.

Представник поліції у справах неповнолітніх Герцаївського ВП заперечував проти задоволення клопотання, підтримавши думку прокурора про призначення йому покарання.

У відповідності до ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У відповідності до ч.3 ст.497 КПК України, під час судового розгляду за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статі, суд може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого заходів виховного характеру, передбачених законом про кримінальну відповідальність, в тому числі про передачу неповнолітнього під нагляд батьків.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» суди, вирішуючи питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання. Примусові заходи виховного характеру застосовуються, зокрема, при звільненні неповнолітнього від кримінального покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України. Передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінюють допускається лише при наявності достатніх даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінюють суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Вирішуючи питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, суд враховує що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим належить до категорії середньої тяжкості, наслідки, які наступили, не є тяжкими, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, повністю відшкодував завдану шкоду, потерпіла не має до нього претензій матеріального та морального характеру, а також особу винного, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, в даний час навчається в школі, і вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без кримінального покарання. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 37 від 21.02.2016 року ОСОБА_4 ознак психічного захворювання не виявляє, він може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. На даний час за своїм психічним станом ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Враховуючи думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_4 замість кримінального покарання слід застосувати примусовий захід вихованого характеру, передбачений ч.2 ст.105 КК України, враховуючи вимоги ч.3 статті КК України, у виді передачі під нагляд матері бабусі ОСОБА_6 до досягнення ним повнолітнього віку.

Цивільний позов потерпілою по справі не заявлено.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 374 , ч.3 ст.497 КПК України, ст.105 КК України суд, -

У Х В А Л И В :
Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ст.105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд бабусі ОСОБА_6 , мешканки с.Хряцка Герцаївського району Чернівецької області - до його повноліття.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Самсунг» моделі 5611, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_11 , мешканці с.Байраки Герцаївського району Чернівецької області залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілій, законному представнику та захиснику.

Суддя: ОСОБА_1