Справа № 355/760/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1201/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 05.10.2016

УХВАЛА
Іменем України
05 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 18 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Баришівського районного суду Київської області від 18 липня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гостролуччя Баришівського району Київської області, раніше судимого: 28.12.2007 року Апеляційним судом Київської області за ст. ст. 187 ч.3, 152 ч.1, 15 ч.2, 115 ч.2 п.9, 70 КК України до 11 років позбавлення волі, 05.01.2016 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 2 роки 6 місяців 20 днів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років 8 (вісім) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Київської області від 28.12.2007 року та остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Судом також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів по справі.

ОСОБА_7 засуджено за вчинення ним кримінального правопорушення, як зазначено у вироку, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи раніше судимим та звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний злочин з корисливих мотивів. Так, 27 квітня 2016 року, близько 12.00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку 15 некондиційних металевих труб, які використовувалися власником вищевказаного домоволодіння ОСОБА_8 , як елементи огорожі по периметру ділянки. В подальшому, ОСОБА_7 реалізував викрадені ним труби жителю с. Гостролуччя Баришівського району Київської області на металобрухт, видаючи їх за свою власність, а отримані грошові кошти в розмірі 968 грн. використав для задоволення власних потреб. Відповідно до висновку експерта №4/912 від 16 червня 2016 року ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на суму 1060 грн. 51 коп.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене йому покарання. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд при ухваленні йому вироку не врахував те, що він сам повернув викрадені ним металеві труби та повністю відшкодував спричинену злочином шкоду, сприяв розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення та не переховувався від органів досудового розслідування. Крім того, апелянт зазначає, що вчинений ним злочин не був не навмисним, суд не врахував примирення сторін, а вчинений ним злочин лише на суму 1060 грн. 51 коп., що є менше мінімальної заробітної плати.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення та виступи в судових дебатах: обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який проти апеляційної скарги обвинуваченого заперечував та просив залишити її без задоволення; вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Справу судом першої інстанції розглянуто в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів приходить до такого.

Так, при визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_7 , суд 1-ї інстанції, як вбачається з вироку, враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, а саме те, що він за місцем проживання характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває. Також судом враховувалась, як пом`якшуюча обставина - щире каяття обвинуваченого в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину. З вироку також вбачається, що при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховувалось те, що останній ніде не працює, раніше судимий за вчинення особливо тяжких умисних злочинів за що реально відбував покарання, був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково, однак належних висновків не зробив та знову скоїв злочин.

Тобто покарання останьому, зокрема, його вид та розмір визначений відповідно до вимог ст. 65 КК України. При цьому суду першої інстанції були відомі обставини, на які посилається апелянт, а частина з них, яка знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, була врахована судом при призначенні покарання. З врахуванням обставин справи, данних про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, був засуджений та відбував покарання, однак належних висновків не зробив і в черговий раз після умовно - дострокового звільнення з місць позбавлення волі скоїв злочин, колегія суддів вважає, що підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання занадто суворим немає.

Крім того, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, колегія суддів вважає необхідним зарахувати відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 407 та 419 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Вирок Баришівського районного суду Київської області від 18 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 18 липня 2016 року по 05 жовтня 2016 року, включно.

Головуючий підпис
Судді: підпис підпис