У х в а л а
іменем україни

29 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 за обвинуваченням

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,

громадянина України, не судимого,

у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

в с т а н о в и л а :

Вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України на 9 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 :

- на користь ОСОБА_9 41 104, 40 грн. на відшкодування матеріальної шкоди і 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди;

- на користь ОСОБА_6 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди;

- на користь ОСОБА_10 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року вирок залишений без змін.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_11 порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_8 з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості і порушення кримінального процесуального закону. Вказує, що при призначенні ОСОБА_8 покарання суд не урахував у повній мірі конкретні обставини справи, зокрема, що засуджений у судовому засіданні повністю визнавав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та пояснив, що не мав умислу на заподіяння ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, від яких настала смерть потерпілого, у скоєному щиро розкаявся. Зазначає, що апеляційний суд при розгляді справи в апеляційному порядку не проаналізував доводи апеляційної скарги про суворість призначеного покарання. Вважає, що з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, засудженому необхідно обрати мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

На касаційну скаргу захисника потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 подали заперечення, у яких просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

За вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що він 29 квітня 2013 року, приблизно о 01 год. 30 хв., знаходячись біля магазину "Світанок", розташованого на вул. Леніна, 201-а у смт. Широкому Широківського району Дніпропетровської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту з ОСОБА_12 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з метою спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, взяв з багажника автомобіля автомобільний домкрат та, тримаючи його двома руками, з розмаху всієї довжини рук наніс потерпілому удар в область голови ззаду зліва, потім підскочив вгору та з розмаху всієї довжини рук наніс ще удар в область голови зверху зліва, від якого останній впав на землю та втратив свідомість, внаслідок чого засуджений спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у виді відкритоїчерепно-мозкової травми у вигляді осколкового перелому кісток черепа, субдуральной гематоми, контузії мозку, від яких він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, думку потерпілих, які вважали, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційноїскарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій не оспорюються в касаційній скарзі захисника ОСОБА_11 .

Доводи захисника ОСОБА_11 про невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості аналогічні доводам його апеляції та апеляції захисника ОСОБА_13 , були предметом перевірки апеляційного суду та визнані необґрунтованими, оскільки не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Зі змісту вироку убачається, що суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, урахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, суд взяв до уваги, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Також, суд урахував конкретні обставини кримінального правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, намагання засудженим уникнути кримінальної відповідальності, про що свідчить переховування ОСОБА_8 , який під час досудового розслідування перебував у розшуку, будь-яких заходів до відшкодування заподіяної злочином шкоди потерпілим не вжив. Крім того, суд взяв до уваги думку потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , які наполягали на обранні засудженому суворого покарання, та призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Також апеляційним судом надано належну оцінку тим доводам, що при призначенні покарання судом не враховано відсутність у ОСОБА_8 умислу на спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, від яких останній помер, та визнано їх необгрунтованими, оскільки вони суперечать доказам у справі, яким була надана належна оцінка.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав вважати покарання несправедливим внаслідок суворості немає.

При перегляді справи в апеляційному порядку, апеляційним судом належним чином перевірені доводи, наведені в апеляційних скаргах захисників, та прийнято рішення з наведенням докладних підстав в ухвалі, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Обставин, які б тягнули скасування чи зміну судових рішень щодо ОСОБА_8 ,судами першої та апеляційної інстанції по справі допущено не було.

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 376 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_14