Справа № 591/4602/16-к
Провадження № 1-кс/591/2419/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року м. Суми
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
в с т а н о в и в :
До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на бездіяльність начальника СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_3 , яку він мотивував тим, що 24 серпня 2016 року він звернувся до прокуратури Сумської області з заявою про вчинення слідчим СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.2, 373 ч.2, 381-1 КК України, однак відомості до ЄРДР по його заяві внесені не були, просив слідчого суддю зобов`язати службову особу прокуратури Сумської області внести відомості по зазначеній заяві про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з мотивів, наведених в ній, пояснив, що в його скарзі була допущена описка, а саме зазначено про те, що він оскаржує невнесення відомостей в ЄРДР по його заяві від 12.08.2016, тоді як правильно, що він оскаржує невнесення відомостей в ЄРДР по його заяві від 24.08.2016.
Начальник СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, що не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши подану скаргу, матеріали до неї, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.
З матеріалів справи вбачається, що 24 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Сумської області з заявою про вчинення слідчим СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.2, 373 ч.2, 381-1 КК України.
В заяві зазначав, що слідчий ОСОБА_5 здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за його заявою, 08.08.2016 під час допиту його в якості потерпілого зазначений слідчий відмовив йому у прийнятті усного клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та надання копії його особистої справи, вилученої з Управління обліку, розподілу та приватизації житла СМР, запропонував при цьому написати письмове клопотання та здати його до канцелярії. Також слідчий ОСОБА_5 допитував його в якості потерпілого з обвинувальним ухилом та не виконував вказівки процесуального керівника. Крім того в заяві зазначав про те, що слідчий ОСОБА_5 09.08.2016 необґрунтовано виніс постанову про відмову у визнанні його потерпілим, яка в подальшому була скасована вищестоящим прокурором.
Доказів про внесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 сторонами не надано.
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, згідно пп. 4 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Ця вимога передбачена і п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.
Аналізуючи наведені норми, суд приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто злочину або кримінального проступку.
Зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що в ній відсутні відомості щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, фактично скаржник висловлює незгоду з процесуальними діями слідчого.
Слідчий суддя враховує, що відповідно ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
В заяві скаржника про вчинення злочину не наведено будь-яких конкретних вказівок процесуального керівника, яких не виконав слідчий.
Пропозиція слідчого в розумінні ст. 220 КПК України звернутись з письмовим клопотання не є порушенням вимог КПК України та не свідчить про вчинення кримінального правопорушення останнім.
Твердження скаржника про те, що станом на 08.08.2016 він мав статус потерпілого у кримінальному провадженні не узгоджується з постановою слідчого ОСОБА_5 від 09.08.2016, якою було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.
Сам по собі факт скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим не свідчить про наявність підстав вважати що він вчинив злочин, а свідчить лише про незгоду вищестоящого прокурора з процесуальним рішенням слідчого.
Також в заяві не викладено ніяких фактів щодо примушування ОСОБА_3 до дачі показів.
За таких обставин в задоволенні скарги ОСОБА_3 належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_3 від 24.08.2016, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1