Справа №486/840/16-к 21.10.2016

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 вересня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ухвалу постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Посилання суду про те, що обвинувальний акт не містить висунутого прокурором обвинувачення та не скріплений печаткою установи, не ґрунтуються на вимогах закону. Крім того, законом не передбачена можливість повернення обвинувального акту через недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
01 серпня 2016 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд зазначив наступне:
- при складанні обвинувального акта допущені порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт містить лише анкетні дані обвинуваченого, зміст підозри, а також ті обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 й правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.
- обвинувальний акт затверджено прокурором, але належним чином не засвідчений печаткою прокуратури, чим допущені порушення п. 9.5.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 15 січня 2013 року № 3;
- наданий до обвинувального акта реєстр матеріалів досудового розслідування не містить посилання на всі процесуальні дії та процесуальні рішення, види заходів забезпечення кримінального провадження. Зокрема, з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування взагалі не вбачається, чи залучався захисник у ході досудового розслідування, тобто відсутні будь-які дані про реалізацію обвинуваченим права на захист;
Також зазначено, що в судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , який затвердив обвинувальний акт, клопотання не заявляв, та заявив, що не вбачає за необхідне виклик свідків, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 визнає вину. Тому суд звертає увагу, що старшим групи прокурорів, що здійснює контроль за даним кримінальним провадженням не в повній мірі використано норми КПК України, які могли б ним застосовуватись та забезпечити розумні строки розгляду даного кримінального провадження.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам закону є безпідставними.
Посилання суду га те, що в обвинувальному акті викладено лише зміст підозри, не відповідають дійсності, оскільки в ньому зазначено, що ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а потім викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Таким чином, зазначені вимоги закону дотримані при складанні обвинувального акта, а тому висновки суду про недотримання п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України є невірними.
Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК з тих підстав, що обвинувальний акт не посвідчений гербовою печаткою прокуратури, з посиланням на «Інструкцію з діловодства в органах прокуратури України», не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ст. 291 КПК України такої вимоги до обвинувального акта не передбачено, а при прийнятті рішення суд повинен керуватися вимогами діючого КПК.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором.
Як передбачено ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений слідчим та затверджений прокурором. Таким чином, при складанні та підписанні обвинувального акта прокурором дотримані вимоги ч.1 та ч. 3 ст. 291 КПК України.
Крім того, є безпідставними посилання суду першої інстанції на недотримання п. 9.5.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 15 січня 2013 року № 3, також із тих підстав, що зазначена інструкція втратила чинність.
Згідно ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта доданий реєстр матеріалів досудового розслідування, який складений відповідно до вимог ст.109 КПК України.
Посилання суду першої інстанції на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки будь-які недоліки реєстру не перешкоджають розгляду кримінального провадження по суті, і,крім того, законом не передбачена можливість повернення обвинувального акта прокурору з цих підстав.
Наведені судом першої інстанції мотиви щодо недотримання прокурором вимог кримінального процесуального закону під час проведення підготовчого засідання не є підставою для визнання обвинувального акта таким, що не відповідає вимогам КПК.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
При апеляційному розгляді оскаржуваної ухвали про повернення обвинувального акта прокурору встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Тому, апеляційний суд вважає прийняте судом рішення про повернення прокурору обвинувального акта в порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, безпідставним.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 415 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3