Справа № 153/1603/15-к
Провадження №11-кп/772/375/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

законного представника обвинуваченого матері ОСОБА_8

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000273 за апеляційними скаргами прокурора зі змінами та обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.01.2016, яким засуджено
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гальжбіївка, Ямпільського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше судимого: 17.11.2014 року Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в один рік,
-за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 17.11.2014 року та остаточно призначено покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
Стягнено з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 245 гривень 96 копійок.
Вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку суду, 02 липня 2015 року, біля 03 години 00 хвилин, ОСОБА_9 зайшов в домоволодіння ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де умисно, незаконно заволодів мопедом марки «SABUR», номер рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 . Вартість мопеда відповідно до Висновку експерта №62 від 24.07.2015 року становить 6384 грн 55 коп.
Прокурор в апеляційній скарзі зі змінами просить вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.01.2016 щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 289 КК України змінити у частині стягнення процесуальних витрат. У резолютивній частині вироку Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.01.2016 щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 289 КК України зазначити, що судові витрати за проведення експертизи в розмірі 245 гривень 96 копійок необхідно стягнути із законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_12 на користь держави, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 є неповнолітнім, ніде не працює, будь-яких інших доходів не має та перебуває на утриманні матері.

Обвинувачений ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.01.2016 звільнивши його від призначеного судом покарання з випробуванням на підставі ст.74, 104 КК України, оскільки є неповнолітнім, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував завдані збитки.
Крім того, він мав на меті лише тимчасово покататись на мопеді, який потім повернути власнику.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 , його адвоката та законного представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу зі змінами прокурора та заперечувала проти задоволення скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає задоволенню, а ОСОБА_9 - залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В примітці 1. до ст.289 КК України зазначено, що під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.
Тобто хотів ОСОБА_9 лише покататись на мопеді, чи залишити його собі не впливає на кваліфікацію його дій за ст.289 КК України.
Згідно вимог ст.104 КК України звільнення від відбування покарання з випробовуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Однак ч.1 ст.75 КК України передбачено, що суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробовуванням винної особи у випадку призначення покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тоді як ОСОБА_9 засуджений на строк понад п`ять років позбавлення волі.
Крім того, ОСОБА_9 скоїв злочин в період іспитового строку згідно вироку Ямпільського райсуду від 17.11.2014 року.
Відповідно ж до роз`яснень, які містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Отже жодна з вимог апеляційної скарги обвинуваченого не ґрунтується на законі, а тому задоволена бути не може.
Що стосується апеляційної скарги зі змінами прокурора, то згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 є неповнолітнім, ніде не працює та будь-яких інших доходів не має, перебуває на утриманні матері, а тому процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню із законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_13 .
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора зі змінами задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.01.2016 відносно ОСОБА_9 змінити, зазначивши в резолютивній частині вироку що судові витрати за проведення експертизи в розмірі 245 гривень 96 копійок необхідно стягнути із законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_8 на користь держави.
В решті вирок суду залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4