УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 квітня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 9 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 4 березня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від

9 лютого 2016 року, постановленою під час судового провадження в суді першої інстанції, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на тридцять діб, терміном до 25 березня 2016 року.
На вказану ухвалу обвинувачений ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, за результатом розгляду якої 4 березня 2016 року Апеляційний суд Запорізької області виніс ухвалу, якою відмовив йому у відкритті апеляційного провадження, оскільки подана апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку та апеляційну скаргу повернуто скаржнику.
У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, просить їх змінити і обрати більш м`яку міру запобіжного заходу, мотивуючи незаконністю та необґрунтованістю.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії ухвал, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Що стосується доводів касаційної скарги про незаконність ухвали місцевого суду, то вони не підлягають перевірці, оскільки зазначене судове рішення, відповідно до вимог діючого КПК України, не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, обвинувачений ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, якою йому продовжено строк тримання під вартою на тридцять діб, терміном до 25 березня 2016 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України зазначена ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Отже, доводи скаржника щодо порушення апеляційним судом вимог КПК України, є безпідставними.
За таких обставин, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та вважає, що у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 9 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 4 березня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3