Справа № 456/3703/14-к
Провадження № 1-кп/456/4/2016
УХВАЛА

23 лютого 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

адвокатів: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

потерпілих: ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию клопотання потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на майно обвинуваченої,

в с т а н о в и в :

у провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_11 за ч.4 ст. 190 КК України.

Потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пред`явлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_11 про відшкодування збитків, завданих злочином, у розмірі 847 345 грн. та 124 405 грн. 75 коп. відповідно.

Потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заявлено клопотанням про арешт квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка рішенням Апеляційного суду Львівської області від 11.01.2016р., що набрало законної сили, передана у спільну часткову власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 по 1/4 частині кожному.

В обґрунтування клопотання потерпілі покликалися на те, що зазначена квартира стала об`єктом вчинення кримінального правопорушення; ОСОБА_11 обвинувачується у скоєнні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна обвинуваченої. Відповідно до вимог ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації арештованого майна. Завданням арешту майна є запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 клопотання про арешт зазначеного майна підтримали, просили таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 вважала, що задоволення даного клопотання є передчасним, оскільки згідно з Реєстром прав власності на нерухоме майно власносником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_9 .

Обвинувачені ОСОБА_11 та її захисники ОСОБА_15 та ОСОБА_16 проти задоволення клопотання заперечили, оскільки ОСОБА_11 , не зареєстрована як власник квартири.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.3 ст.171 КПК України у клопотанні цивільного позивача про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно з ч.4 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до наявного у матеріалах справи витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , значиться ОСОБА_9 .

З копії рішення Апеляційного суду Львівської області від 11.01.2016р. у справі №2/456/2483/11, провадження № 22-ц/783/140/16, яке набрало законної сили, вбачається, що квартиру АДРЕСА_2 суд витребував у добросовісного набувача ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у спільну часткову власність останніх по 1/4 частині кожному. Однак, відомості про те, що останні на підставі наведеного рішення суду у встановленому законом порядку зареєстрували право власності на зазначену квартиру, відсутні.

Оскільки, на час розгляду даного клопотання відсутні належні та допустимі докази того, що квартира АДРЕСА_2 чи 1/4 частина такої, перебуває у власності обвинуваченої ОСОБА_11 , суд дійшов висновку, що на даній стадії кримінального провадження достатніх підстав для задоволення клопотання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про накладення арешту на квартиру немає.

Керуючись ст.170-173 КПК України, суд

у х в а л и в :

відмовити в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3