АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2108/16 Справа № 206/3959/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000422 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березнеговате
Миколаївської області, громадянина України, який
зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 ,
фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_2 ,
якою внесено виправлення описки у вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

Встановила:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що суд неправильно застосував положення ст. 379 КПК України, оскільки фактично оскаржуваною ухвалою по суті змінив вирок в частині призначеного покарання поза межами судового розгляду кримінального провадження та після постановлення вироку щодо ОСОБА_7 , а не виправив помилку. Вказує на те, що розгляд питання про виправлення описки проведений незаконно у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 про дату та час судового засідання належним чином не повідомлений і судове засідання відбулося без його участі. Зазначає, що вказівка суду в ухвалі на те, що обов`язок «не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи» не заявлявся прокурором, що в свою чергу, на думку суду, є підставою для «виправлення описки», а фактично зміни вироку в цій частині, не ґрунтується на законі. Вважає, що позиція прокурора не є обов`язковою для суду, суд вправі сам обрати обов`язки, які він покладає на обвинуваченого згідно зі ст. 76 КК України, в тому числі, інші, про які не заявляв прокурор.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року постановлено виправити описку в резолютивній частині вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2014 року, яким засуджено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України та вказати в резолютивній частині вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2014 року: «На підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки повідомляти органи кримінальної-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції».

Своє рішення суд мотивував тим, що у резолютивній частині вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2014 року допущено описку в частині покладення обов`язків згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: зазначені обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи, однак замість обов`язку, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України «періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції» зазначено обов`язок, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, «не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи», який не заявлявся прокурором.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, думку прокурора, який вважав ухвалу суду щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а скаргу захисника без задоволення, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Цих вимог закону судом дотримано не було.
Як убачається із вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2014 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення покарання, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2013 року ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не скоїть нового злочину та буде виконувати покладені на нього у відповідності зі ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.
Кримінально-виконавчою інспекцією Самарського району м. Дніпропетровська направлено до суду клопотання про усунення неточностей щодо покладених на засудженого ОСОБА_7 обов`язків.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року виправлено описку в резолютивній частині вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2014 року, яким засуджений ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, та вказано в резолютивній частині вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2014 року: «На підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки повідомляти органи кримінальної-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції».
Відповідно до вимог ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Відповідно до вимог вищевказаної норми КПК України виправлення допущених у вироку та ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року внесено зміни до вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2014 року, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 379 КПК України, так як суттєво змінено зміст вказаного вироку, а відтак приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання кримінально-виконавчої інспекції Самарського району м. Дніпропетровська про усунення неточностей щодо покладених на засудженого ОСОБА_7 обов`язків.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
Постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року про виправлення описки у вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання кримінально-виконавчої інспекції Самарського району м. Дніпропетровська про усунення неточностей щодо покладених на засудженого ОСОБА_7 обов`язків залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4