Справа № 1-253/11
Провадження №1/149/10/13
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07.11.2013 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Клімик К. О.

при секретарі Гавлович Л. П.,

за участю прокурора Кубика Д.М.,

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник справу про обвинувачення ОСОБА_5 по ст. ст. 296 ч. 2, 355 ч. 3, 122 ч. 1, 121 ч. 2, 186 ч. 1 КК України, ОСОБА_6 по ст. 296 ч. 2 КК України, ОСОБА_7 по ст. 296 ч. 2, 296 ч. 1 КК України, ОСОБА_8 по ст. ст. 121 ч. 2, 296 ч. 1 КК України, ОСОБА_9 по ст. 296 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи посилаючись на те, що виникають сумніви, щодо тілесних ушкоджень нанесених потерпілому ОСОБА_10, які викладені у висновку судово-медичного обстеження № 226. Вказаний експертний висновок № 226 складено лише на підставі медичних документів без обстеження самого потерпілого ОСОБА_10 Відповідно до п. 4.1 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", проведення судово-медичної експертизи за медичними документами (історії хвороби, індивідуальної медичної карти амбулаторного хаворого) допускається у вийняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості. Будь-яких обгрунтувань проведення судово-медичного обстеження без обстеження потерпілого ОСОБА_10 експертом не наведено. Крім того він вважає, що перебування потерпілого ОСОБА_10 на стаціонарному лікуванні всього два дні з 5 травня 2011 року по 7 травня 2011 року, є обов"язковою причиною обстеження його експертом при наданні висновку. З протокольної частини експертного висновку № 226 вбачається, що експертом безпосередньо не досліджувались оригінали медичних документів, а саме рентгеннограмми черепа потерпілого, а висновок про перелом лобної кістки зроблено лише на підставі історії хвороби та висновків лікарів ЦРЛ, що не відповідає п. 4.4 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень". Також, в протокольній частині експертизи експертом зазначено: "...визначено перелом лобної кістки з вдавленням ділянки кістки 4 см. до 1 см. зі зміщенням праворуч...", що не збігається з підсумками експертизи де вказано: "...вдавлений перелом лобної кістки зліва", все це ставить під сумнів весь висновок експерта. На підставі акту № 145 від 10 травня 2011 року та історії хвороби № 6421 експертом зроблено висновок, що мали місце тілесні ушкодження у вигляді перелому 7-8 ребра справа, які відносяться по тяжкості до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Діагноз перелом ребер було поставлено лікарем ЦРЛ, а саме: "...пальпаторно виявлена різка болючість по ходу 7-8 ребер зправа". Зі всіх медичних документів, акту № 145, висновку есперта № 226 вбачається, що рентгеннографія 7-8 ребер потерпілого ОСОБА_10 не проводилась, а отже без рентгеннографії такий діагноз встановити не можливо. Мають місце і чиленні формальні порушення у вказаних документам, зокрема не названо документ, не зазначено число, місяць, ким видано документ на підставі якого було проведено судово-медичне дослідження. Є протиріччя в опису ушкоджень в акті № 145 та амбулаторній карті, а саме: в карті хворого зазначені "наявність в районі лоба гематоми правого ока, рвана рана в ділянці правої надбрівної дуги 3х4 см. з нерівними краями". Однак у акті № 145 від 10 травня 2011 року (через п"ять днів) описані ушкодження, які не співпадають з медичною документацією, а саме: кількість, характер, локалізація. Крім цього йому достовірно відомо про те, що потерпілий ОСОБА_10 травму лобної кістки отримав у 2010 році та звертався за медичною допомогою в Хмільницьку ЦРЛ 11 серпня 2010 року, про що є відповідні довідки закладу. З урахуванням показів потерпілого ОСОБА_10, що удар в лобну кістку йому було завдано пряжкою від ременя чи кастетом, тому перед експертами необхідно поставити відповідні питання. Враховуючи всі суперечності та невідповідності у проведеній судово-медичній експертизі та медичній документації та те, що огляд потерпілого ОСОБА_10 експертом не проводився він просить задовольнити його клопотання та по справі призначити комісійну судово-медичну експертизу при проведнні якої провести обов"язкову рентгеннограму черепа та 7-8 ребер зправа потерпілого ОСОБА_10 Проведення комісійної судово-медичної експертизи доручити судовим експертам Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи, на їх вирішення поставити наступні питання: 1. Які характер, кількість та локалізація ушкоджень, що були заподіяні потерпілому ОСОБА_10? 2. Яка давність заподіяння ушкоджень? 3. Який ступінь тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень? 4. В результаті якого виду травматичної дії (предмета) могли утворитися виявлені ушкодження, а саме: вдавлений перелом лобної кістки? 5. Які характеристики мав травмуючий чинним (предмет)?

Підсудний ОСОБА_5 повністю підтримує заявлене клопотання та просить його задовольнити.

Прокурор заперечує в задоволенні клопотання і вважає, що оспорюваний адвокатом ОСОБА_1 висновок експерта є обгрунтованим, сумнівів у його правильності не має, експерта в судовому засіданні було допитано, та отримано від нього роз"яснення висновку на якому наполягала сторона захисту, крім того в судовому засіданні було досліджено відповідні матеріали та докази.

Підсудний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_2 повністю підтримують заявлене клопотання та просять його задовольнити. Адвокат ОСОБА_2 посилається також на те, що відносно експерта, що проводив дослідження в суді є кримінальна справа і це також є підставою ставити під сумнів його висновок.

Підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_3 підтримують заявлене клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечує, вважає, що воно задоволенню не підлягає, оскільки висновок експерта є обгрунтованим і він був повністю підтверджений самим експертом при його допиті в судовому засіданні.

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та справи вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до акту судово-медичного дослідження обстеження № 145, експертом було обстежено потерпілого ОСОБА_10 особисто і з його слів ним було описано обставини при яких ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, про що зазначено в самому акті. В акті № 145 експертом було записано дані обстеження потерпілого ОСОБА_10, а не одної медичної документації. Відповідно до зазначеного акту № 145 експертом було також досліджено рентгеннограму № 2409 від 5 травня 2011 року на ім"я ОСОБА_10, з якої вбачався вдавлений перелом лобної кістки зліва, та досліджено рентгеннограму № 3425 від 5 травня 2011 року на ім"я ОСОБА_10, на якій вбачався перелом 7-8 ребер зправа, тобто підсумки акту судово-медичного дослідження обстеження потерпілого ОСОБА_10 грунтувались на його особистому обстеженні та медичній документації, зокрема рентгеннограм і тому суд вважає, що посилавння адвоката ОСОБА_1 в клопотанні на те, що обстеження потерпілого ОСОБА_10 експертом не проводилось і підсумки акта є лише за медичними документами не відповідають дійсності. Посилання адвоката ОСОБА_1 в клопотанні на проведення судово-медичної експертизи (висновок № 226) потерпілого ОСОБА_10 лише по медичним документам є частково підтвердженими. Однак, з висновку експерта судово-медичного дослідження обстеження № 226 вбачається, що експертом було взято до уваги при проведенні вказаної експертизи не лише медичні документи, але і акт судово-медичного дослідження обстеження № 145, під час якого було досліджено та обстежено потерпілого ОСОБА_10 і висновок № 226 було зроблено при наявності достатньої медичної документації та справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості. Крім того під час судового слідства експерта, який проводив судово-медичне дослідження обстеження № 145 та надавав висновок експерта № 226, було допитано і відповідно до його показів було отримано вичерпне роз"яснення проведених ним досліджень обстежень. Під час його допиту учасниками судового процесу не заявлялось виникнення у них сумнівів в проведених експертизах та показах самого експерта, тому суд вважає, що не має будь-яких сумнівів у правильності та достовірності проведених експертом судово-медичних досліджень обстежень (акт № 145, висновок експерта № 226) потерпілого ОСОБА_10, а тому в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_1 про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_10 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 273, 310, 312 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника підсудного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_1 про призначення у справі про обвинувачення ОСОБА_5 по ст. ст. 296 ч. 2, 355 ч. 3, 122 ч. 1, 121 ч. 2, 186 ч. 1 КК України, ОСОБА_6 по ст. 296 ч. 2 КК України, ОСОБА_7 по ст. 296 ч. 2, 296 ч. 1 КК України, ОСОБА_8 по ст. ст. 121 ч. 2, 296 ч. 1 КК України, ОСОБА_9 по ст. 296 ч. 2 КК України комісійної судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_10 відмовити

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: Клімик К. О.