Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4514/15-к
Провадження № 1-кп/553/42/2016
В И Р О К
Іменем України
14.04.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріали кримінального провадження № 0001214 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, із середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за статтями 125 ч.1, 128 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, а також необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин.

08.11.2015 року близько 09 години 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на першому поверсі у під`їзді № 9 будинку по АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклої словесної перепалки, яка виникла між ним та ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс потерпілій ОСОБА_6 один удар рукою в область нижньої губи, в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: садна слизової оболонки нижньої губи, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (згідно висновку СМЕ №1647 від 30.11.2015 року).

Після цього, в ході продовження сварки, ОСОБА_7 діючи з необережністю, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, двома руками штовхнув ОСОБА_6 в груди, від чого остання впала на сідниці та вдарилася правою рукою об підлогу, в результаті чого отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток правої верхньої кінцівки, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (згідно висновку СМЕ №1647 від 30.11.2015 року).

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе в пред`явленому обвинуваченні не визнав та показав, що він з потерпілою проживає в одному під`їзді, оселився біля 24 років тому. Раніше в потерпілої була собака, від якої був дуже неприємний сморід та через це в нього склалося також відразливе ставлення і до господарки цієї собаки. Разом з тим раніше з потерпілою він не сварився. Потім вона завела собі іншу собаку невеликого розміру вагою біля 3 кг, яку вигулює без намордника та повідку. Разом з ним проживає донька та два онуки. Того дня він послав свого восьмирічного онука до магазину, через п`ять хвилин той повернувся та плакав, розповів, що його перелякала собака. Він відчинив двері, вийшов та почув як собака потерпілої голосно лає. Він спустився по сходах. Потерпіла стояла в під`їзді біля входу та розмовляла з черговою, а собака бігала по сходах та лаяла. Він сказав потерпілій, що вб`є собаку, оскільки вона перелякала його онука. В цей час він знаходився на верхньому сходовому прольоті поряд з ліфтом, а потерпіла знизу біля входу, після його слів потерпіла ринулась до нього, піднялась десь на чотири сходинки. Він сказав щоб вона йшла геть та трохи штовхнув її правою долонею в обличчя. Це був просто товчок, яким він не міг нанести їй ушкодження, припускає, що могла пошкодити собі губу від падіння. Вона намагалась ударити коліном по його колінах, також намагалась вдарити його кулаками, прижавши до ліфту. Він відштовхнув її долонями обох рук в груди, ударів їй не наносив. Від цього вона відлетіла та впала на сходову клітину на спину, він злякався. Після цього вона стала кричати, що вмирає, потім сіла, тоді він зрозумів, що з нею все добре та пішов до себе додому. Його донька викликала швидку, але там сказали, що необхідно щоб потерпіла зателефонувала сама. Після того, як потерпіла впала вийшла сусідка ОСОБА_8 , а потім вже підійшла і чергова. Вважає, що від його поштовху перелому в неї виникнути не могло, що всі медичні довідки підроблені, також пояснив, що бачив її десь через три дні без гіпсу, з перев`язаною платком рукою. Заявлений потерпілою цивільний позов повністю не визнав. Оскільки саме потерпіла намагалась його бити, а він відштовхнув її захищаючись.

Разом з тим, не дивлячись на невизнання свої вини обвинуваченим, його винуватість у спричиненні потерпілій легкого тілесного ушкодження, а також необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження за обставин, викладених в обвинувальному акті та встановлених в судовому засіданні, підтверджується наступними доказами:

- показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що 8.11.2015 року у неділю вона поверталась з прогулянки із собакою. Зупинилась порозмовляти з черговою по під`їзду. ОСОБА_9 побігла по сходах до ліфту. Як вона зрозуміла, в цей час спускався онук обвинуваченого, який проживає на четвертому поверсі. Обвинувачений себе дуже накрутив, сварився матом, у зв`язку з цим з квартири вийшла сусідка з 91 квартири ОСОБА_8 , а також вийшла чергова по під`їзду на ім`я ОСОБА_10 . До того, як вони вийшли, він ударив її в обличчя долонею правою руки, стояв до неї обличчям. Удар був схожий на ляпас але в середину обличчя, від удару в неї з правого боку була пошкоджена губа, побігла кров. Потім штовхнув її відкритими долонями обох рук в груди та вона впала на спину, руки в сторони. Вона відчула сильний біль, вдарилася головою, ребрами та рукою, знепритомніла, прийшла до тями від слів чергової, права її рука не рухалась. Вона закричала, її посадили, викликали швидку, міліцію допомогли піднятися додому на 5 поверх. Коли обвинувачений був внизу вийшла сусідка ОСОБА_8 , а чергова вийшла вже тоді, коли вона впала. Окрім неї, чергової та ОСОБА_11 , ще був сусід ОСОБА_12 з четвертого поверху, до нього побігла чергова, оскільки він є головою під`їзду. Обвинувачений не просив в неї вибачення, участі в лікуванні не приймав, зараз з нею не спілкується. Він побачив, що вона прийшла до тями, потім пішов. Потім спустилась його донька, сказала, що все скінчилось та щоб вона йшла додому. У зв`язку із спричиненими тілесними ушкодженнями вона знаходилась в лікарні 75 днів, лікувалась амбулаторно, гіпс в неї був шість тижнів. Просила суд задовольнити заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовуючи моральну шкоду тим, що в неї була зламана права рука, вона не могла працювати, оскільки була на лікарняному відірвалась від колективу, вона боїться обвинуваченого, була вимушена викликати доньку, оскільки не могла сама себе обслуговувати. Вважає, що 2 тисячі гривень це мінімум, який може відшкодувати їй моральні страждання;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який показав суду, що він з потерпілою та обвинуваченим проживає в одному під`їзді, він живе на четвертому поверсі. З потерпілою в нього дружні відносини, обвинуваченого близько не знає. Того дня 15 листопада 2015 року, це була субота чи неділя, біля 10-11 години він був вдома, до нього прибігла консьєржка ОСОБА_10 з криком, що когось вбивають, та він в чому був одягнутий побіг на перший поверх. На першому поверсі в під`їзді він побачив, що на підлозі лежить чи напівсидить на сходах потерпіла, агресія вже, як він зрозумів, закінчилась, але брудна лайка ще звучала. Окрім обвинуваченого та потерпілої там були сусідка ОСОБА_8 та консьєржка ОСОБА_10 . Він піднявся до себе в квартиру, викликав міліцію, швидку не викликав;

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , яка показала суду, що восени минулого року вона працювала черговою в під`їзді, де проживають обвинувачений та потерпіла. Того дня зранку вона була на чергуванні, потерпіла повернулась з собакою після прогулянки та вона її окликнула щоб поспілкуватись з приводу лампочки. Потім вона повернулась в своє приміщення, чула, що хтось спустився, почалась сварка, крики. Вона зробила зауваження, не виходячи зі свого приміщення. Потім почула, що щось стукнуло та вийшла. Потерпіла лежала на підлозі, обвинувачений також знаходився там. Вона перелякалась, що він вбив потерпілу та сказала це йому. Потім підняла голову потерпілій, допомогла їй сісти. Потерпіла кричала від болю, кликала на допомогу, в неї боліла права рука. Обвинувачений стояв поряд та сварився. Вона покликала старшого під їзда на ім`я ОСОБА_14 , коли спустилася обвинуваченого вже не було. Вона допомогла потерпілій зайти в ліфт.

Показання потерпілої та вказаних свідків в сукупності з показаннями самого обвинуваченого повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб та обставини нанесення ОСОБА_7 потерпілій умисного легкого тілесного ушкодження, а також необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Винуватість обвинуваченого в скоєнні вказаних злочинів крім того підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- висновком судово-медичної експертизи № 1647 від 30.11.2015 року, згідно якого проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_6 з урахуванням наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можна розділити на декілька груп: до першої групи відносяться перелом кісток правої верхньої кінцівки, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розгляду здоров`я; до другої групи відносяться ссаднення слизової оболонки нижньої губи, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. При цьому тілесні ушкодження першої групи могли утворитись і при падінні на витягнуту руку (а.п. 77-78);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 8.12.2015 року за участю потерпілої з додатком фототаблицею, під час проведення якого потерпіла ОСОБА_6 продемонструвала на статистові як саме їй були нанесені тілесні ушкодження(а.п. 78-80);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.12.2015 року за участю потерпілої, проведеного в приміщенні Полтавського бюро судово-медичних експертиз, під час якого розповіла та продемонструвала механізм падіння на підлогу після поштовху обвинуваченого та своє положення після падіння (а.п. 81-83);

- додатковим висновком судово-медичної експертизи № 1791 від 23.12.2015 року, згідно якого проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_6 з урахуванням наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можна розділити на декілька груп: до першої групи відносяться перелом кісток правої верхньої кінцівки, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розгляду здоров`я; до другої групи відносяться ссаднення слизової оболонки нижньої губи, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження всіх груп могли утворитись в строк та при обставинах, на які вказує під експертна під час проведення слідчого експерименту (а.п. 84-85).

Вказані докази в сукупності з показаннями потерпілої та свідків спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що від його дій у потерпілої не могли утворитись тілесні ушкодження, та повністю підтверджують правильність кваліфікації дій обвинуваченого за статтями 125 ч.1 та 128 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, те що ОСОБА_7 раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, проживає з родиною.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання судом не встановлені.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлені.

З врахуванням тяжкості злочину, обставин справи та особи винного, суд вважає можливим призначити йому покарання, передбачене санкцією статті 125 ч. 1 та ст. 128 КК України, у вигляді громадських робіт.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 щодо відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з принципів розумності справедливості та достатності. Враховуючи розмір заявлених позовних вимог, документально обґрунтований розмір витрат на лікування потерпілої, наведені потерпілою в обґрунтування заявленого розміру моральної шкоди доводи, суд вважає необхідним цивільний позов потерпілої задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_7 4523 гривні 36 коп. матеріальної шкоди, та 2000 гривень спричиненої моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання:

за статтею 125 ч.1 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт,

за статтею 128 КК України у виді 210 (двохсот десяти) годин громадських робіт.

У відповідності зі статтею 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 210 (двохсот десяти) годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 4523 (чотири тисячі п`ятсот двадцять три) гривні 36 коп. матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) гривень спричиненої моральної шкоди.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередній - у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,

якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1