н/п 1-кп/640/127/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красноград Харківської області, громадянки України, зі середньою спеціальною освітою, розлученої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженої:
1) вироком Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2015 року за ч.3 статті 15, ч.2 статті 190, ч.2 статті 190, ч.1 статті 70 Кримінального кодексу України у вигляді 2 років позбавлення волі;
2) вироком Апеляційного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України у вигляді 2 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 статті 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинила заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, вчинено повторно за наступних обставин.
15.05.2015 року, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 , діючи з умислом направленим на заволодіння грошовими коштами, зателефонувала 15 травня 2015 року об 14 годині 39 хвилин на стаціонарний домашній телефон ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомила їй неправдиві відомості про те, що її син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої постраждалій особі терміново необхідні грошові кошти на надання медичної допомоги. ОСОБА_7 будучи введеною в оману неправдивими відомостями невстановленої особи, що діяла у групі з ОСОБА_6 , погодилась передати усі наявні у неї кошти у сумі 8000 гривень особі, яка прибуде до неї після телефонного дзвінка додому. Надалі, близько 15:00 годин ОСОБА_6 прибула за адресою: АДРЕСА_3 до ОСОБА_7 та підтвердивши слова, особи, яка попередньо повідомила ОСОБА_7 неправдиві відомості щодо її сина, отримала грошові кошти в сумі 8000 гривень, якими в подальшому розпорядилася наступним чином: 7 500 грн. перерахувала на невстановлений в ході досудового розслідування банківський рахунок, а 500 грн. розпорядилася на власний розсуд.
Крім того, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, з умислом направленим на вчинення шахрайських дій з метою заволодіння грошовими коштами зателефонувала 20.05.2015 року об 16 годині 42 хвилині на стаціонарний домашній телефон ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та повідомила їй неправдиві відомості про те, що її син - ОСОБА_10 - став винуватцем дорожньо - транспортної пригоди, внаслідок якої постраждалій особі терміново необхідно якомога більше грошей на надання медичної допомоги. Надалі, ОСОБА_6 прибула до ОСОБА_9 близько 17 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_4 та підтвердивши слова особи, яка попередньо повідомила ОСОБА_9 неправдиві відомості щодо її сина, та отримала грошові кошти в сумі 17 000 грн., якими в подальшому розпорядилася наступним чином: 16 500 грн. перерахувала на невстановлений в ході досудового розслідування банківський рахунок, а 500 грн. розпорядилася на власний розсуд.
Допитана в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, не заперечує, що 15.05.2015 року після телефонного дзвінка невстановленої особи на ім`я ОСОБА_11 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та повідомлення ОСОБА_7 неправдиві відомості про те, що її син ОСОБА_8 став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої постраждалій особі терміново необхідні грошові кошти на надання медичної допомоги вона приїжджала за її місцем проживання, підтвердивши слова вказаної особи та отримувала від неї грошові кошти в розмірі 8000 грн., з яких 7 500 грн. перерахувала йому на банківський рахунок, а 500 грн. залишила собі. Також не заперечувала, що 20.05.2015 року після телефонного дзвінка невстановленої особи на ім`я ОСОБА_11 та повідомлення ОСОБА_10 неправдивих відомостей про те, що її син ОСОБА_10 став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої постраждалій особі терміново необхідні грошові кошти на надання медичної допомоги, приїжджала за її місцем проживання, підтвердивши слова вказаної особи та отримала від неї грошові кошти в розмірі 17 000 грн., з яких 16 500 грн. перерахувала на йому банківський рахунок, а 500 грн. залишила собі. У вчиненому щиро розкаялася, просила врахувати її другорядну роль співучасті в інкримінованих кримінальних правопорушення та прийняти до уваги, що не вчиняла ніяких активних дій з використанням щодо введення в оману потерпілих, отримані грошові кошти витратила на утримання дитини, а також часткове добровільне відшкодування завданого збитку потерпілим.
Разом з тим, незважаючи на визнання своєї провини обвинуваченою ОСОБА_6 її винність у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 , з яких вбачається, що 15.05.2015 року приблизно о 14 годині 30 хвилин їй на стаціонарний телефон зателефонував невідомий чоловік, голос якого був схожий на голос її сина ОСОБА_8 який повідомив, що став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди під час якої збив дівчину, внаслідок якої постраждалій особі терміново необхідні грошові кошти на надання медичної допомоги. Після цього, інша особа повідомила, що є другом її сином та який сказав, що потрібні грошові кошти в розмірі 1000 доларів США на що вона відповіла, що в неї є лише 8000 грн., при цьому він повідомив, що за грошима приїде його дружина. Через 20 хвилин на її стаціонарний телефон подзвонив ОСОБА_12 , який сказав, що його дружина знаходиться біля вхідних дверей її квартири. Відчинивши двері, вона побачила раніше незнайому дівчину, яку запросила до квартири та передала їй 8000 грн., на її запитання про подробиці події вона повідомила, що поспішає за запевнила її щоб вона зберігала спокій та позитивному вирішенні цього питання, після цього покинула квартиру. Далі вона подзвонила дружині свого сина, в телефонній розмові повідомила, що з сином все буде в порядку, проте їй відповіли, що її син не був учасником ніяких дорожньо-транспортних пригод, що її грошовими коштами заволоділи шахрайським шляхом, після чого їй стало погано, вона викликала швидку допомогу, після цього звернулась з заявою до правоохоронних органів;
- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , з яких вбачається, що 25.05.2015 року у ввечері йому подзвонила його мати ОСОБА_7 яка запитала як у нього як справи та повідомила, що від нього приїжджали люди до неї додому, яким вона передала гроші в розмірі 8000 грн. у зв`язку з тим, що він потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, збив людину та було потрібним віддати ці гроші потерпілій в якості компенсації, на що він відповів, що учасником будь-яких ДТП він не був, нікого не збивав, оскільки був на роботі. Зрозумівши, що грошима його матері заволоділи шахраї, він запропонував звернутися до правоохоронних органів;
Наведені показання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , повністю підтверджують дані про час, місце, спосіб та обставини вчиненого обвинуваченою ОСОБА_6 заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, повторно, оскільки вказані показання логічні, послідовні, узгоджуються між собою та з іншими дослідженими доказами по справі. При цьому суд вважає за необхідним визнати достовірними показання зазначених свідків і покласти їх свідчення, поряд з іншими доказами, перевіреними в судовому засіданні, поклавши їх в основу цього вироку, оскільки ці показання відповідають фактичним обставинам, встановленим у судовому засіданні, а саме:
- письмовою заявою ОСОБА_7 до начальника Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, зареєстрованого 15.05.2015 року за № 8567 про вжиття заходів відносно невідомих осіб, які 15.05.2015 року приблизно о 14 годині 45 хвилин за місцем її проживання шахрайським шляхом заволоділи грошима в розмірі 8000 грн.;
витягом про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про вчинення відносно них кримінальних правопорушень;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2015 року в ході якого обвинувачена ОСОБА_6 вказала місце вчинення кримінального правопорушення зазначила механізм вчинення кримінального правопорушення за обставинами, що мали місце 15.05.2015 року за адресою: АДРЕСА_3 , де вона отримала від потерпілої ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 8000 грн., вказала на місце розташування банківського терміналу через який вона відправила гроші;.
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.07.2015 року згідно якого ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка приходила до неї в квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , якій вона передавала грошові кошти;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.07.2015 року згідно якого ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка приходила до неї в квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , якій вона передавала грошові кошти;
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_6 . Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч.2 статті 190 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, вчинено повторно.
При призначенні покарання обвинуваченій відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, враховує щире каяття обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушенні.
Обставини, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 огляду на положення ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння, обставини по справі, особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, її щире каяття, приймаючи до уваги, що вона працювала без офіційного працевлаштування, має на утриманні неповнолітню доньку, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у нарколога чи психіатра, враховуючи інші обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 і попередження вчинення нею нових злочинів призначення їй основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими вона обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинені злочини.
При призначенні покарання судом враховуються вимоги ч. 4 статті 70 КК України, оскільки ОСОБА_6 вчинила інкриміноване кримінальне правопорушення до винесення вироку Апеляційним судом Харківської області від 02 лютого 2016 року, яким вона визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч. 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову кримінальному провадженні.
Питання про речові докази після набрання вироком законної чинності вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись статтями 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_6 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 статті 190 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 по цьому кримінальному провадженні не обиралась.
Строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 , тобто з 14.12.2015 року.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушення в розмірі 7500,00 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушення задовольнити.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Київського районного суду
м. Харкова ОСОБА_1