ЄУН № 174/572/16-к
н/п № 1-кп/174/58/2016
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
29 листопада 2016 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, освіта професійно-технічна, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 15.03.2012 року Ленінським районним судом м. Донецька за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,-
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
17 липня 2016 року, близько 01.00 год., ОСОБА_6 знаходився біля продуктового магазину «Ант», розташованого по вул.Молодіжній (колишня вулиця Ленінського Комсомолу), 32, в м. Вільногірську Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел на викрадення чужого майна, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_2 вказаного будинку та належить ОСОБА_4 .
В цей же день, тобто 17 липня 2016 року, близько 01.05 годин, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи фізичну силу та фізичні навички, заліз на піддашок вказаного під`їзду, де зняв з вікна квартири АДРЕСА_2 москітну сітку та проник у приміщення вказаної квартири, де діючи, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон «Рrestigio 4055 Duo», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 чорного кольору, який був у використанні, без пошкоджень, в робочому стані, вартістю 950,00 грн., флеш-картку пам`яті «mісrо-SD» ємністю 16 Гб., яка була у використанні, без пошкоджень, в робочому стані, вартістю 145,00 грн., шкіряний гаманець чорно-коричневого кольору, який був у використанні, без пошкоджень, вартістю 275 грн. з грошовими коштами в середині в сумі 100 грн., невеличку чоловічу сумочку з синтетичного матеріалу сірого кольору, яка була у використанні, без пошкоджень, вартістю 150 грн., в якій знаходились грошові кошти в сумі 3000 грн., після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4620 грн. 00 коп.
Крім того, 21 липня 2016 року, близько 02.30 год., ОСОБА_6 знаходився біля 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел на викрадення чужого майна, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_5 .
В цей же день, тобто 21.07.2016 року, близько 02.35 годин, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи фізичну силу, зняв з вікна квартири АДРЕСА_4 москітну сітку та проник у приміщення вказаної квартири, де діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «Nокіа С2-00», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 чорного кольору, який був у використанні, вартістю 394 грн. 66 коп., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 394 грн. 66 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю і показав, що 17.07.2016 р. в нічний час гуляв по алеї біля магазину «Ант», побачив відчинене вікно квартири на другому поверсі та вирішив проникнути до вказаної квартири. По даху магазину пройшов до вікна квартири, зняв москітну сітку, заліз у приміщення кухні, по коридору пройшов до прихожої, де побачив телефон, гаманець та сумку, які забрав. У сумці було 3000 грн., в гаманці - 100 грн., які витратив на власні потреби, телефон загубив, гаманець повернув потерпілому. 21.07.2016 р., також в нічний час, гуляв по місту, побачив відчинене вікно квартири на першому поверсі будинку. Зняв москітну сітку, через вікно заліз на кухню, але почув в кімнаті шум, зрозумів, що хтось прокинувся, тому схопив телефон, який лежав на кухні, та втік. У вчиненому щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_4 показав, що влітку 2016 року, ввечері його дружина займалася консервацією, тому залишила відчинене вікно на кухні. Приблизно о 02 год. ночі, можливо 17.07.2016 р., прокинулася їх дитина, разом з дружиною також прокинулися та виявили, що на вікні кухні відсутня москітна сітка, а з прихожої зникли його мобільний телефон, сумка з грошима в розмірі 3000 грн., гаманець, в якому було 100 грн. Крадіжкою йому завдано матеріальну шкоду на загальну суму 4620 грн. Звернувся до поліції. В послідуючому телефон та гаманець йому повернули працівники поліції.
Потерпілий ОСОБА_5 показав, що влітку 2016 р., можливо 21.07.2016 р., вночі знаходився вдома, спав. Дружина вночі прокинулася та пішла до іншого приміщення, він також прокинувся та почув, що з вікна кухні хтось стрибнув та побіг, зрозумів, що до квартири проникла стороння особа, тому також схопився та через вікно кухні стрибнув на вулицю, оббіг будинок, але нікого не побачив. Коли повернувся додому, виявив, що з приміщення кухні зник його мобільний телефон марки Нокія. Крадіжкою йому завдано шкоду у розмірі 394 грн. 66 коп., звернувся до поліції, в послідуючому телефон повернули працівники поліції.
Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.
Таким чином, факти вчинення злочинів ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, обставини, які пом`якшують його покарання, особу ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_6 вчинив тяжкі злочини.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, при судовому розгляді справи не встановлено.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується посередньо, не працює і не має легальних джерел доходів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, дітей не має.
З врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
Так, відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 р. № 254-VІІІ, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.
Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 p., будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Після 20 лютого 2014 p., тобто після тимчасової окупації м. Донецька, відповідно до Розпорядження КМУ від 7.11.2014 р. № 1085-р, органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Згідно розпорядження Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» та відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-VII від 12.08.2014 року, визначена територіальна підсудність справ Ворошиловського районного суду м.Донецька - Селідовському міському суду Донецької області.
Таким чином, вказана довідка, видана установою виконання покарань Донецьким СІЗО, який діє на окупованій території України, не може бути прийнята судом в якості належного доказу по справі.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Донецька від 15.03.2012 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, строк відбуття покарання ОСОБА_6 обраховано з 05.09.2011 р., і на даний час покарання по попередньому вироку ОСОБА_6 у повному обсязі не відбув, тому загальну міру покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю вироків, за правилами ч.1 ст.71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання по попередньому вироку до знову призначеного.
Додаткове покарання у виді конфіскації майна, призначене ОСОБА_6 за попереднім вироком, підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків на підставі ч.3 ст. 71 КК України.
Речові докази по справі: мобільний телефон «Рrestigio 4055 Duo», шкіряний гаманець, які знаходяться на збереженні у потерпілого ОСОБА_4 , мобільний телефон «Nокіа С2-00», який знаходиться на збереженні у потерпілого ОСОБА_5 - слід залишити потерпілим; сліди пальців рук, слід долоні руки, які зберігаються у Вільногірському ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області слід знищити; DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту, який зберігається в матеріалах справи - слід зберігати там же.
Відповідно до ст.124 КПК України, судові витрати на залучення експертів для проведення судово-дактилоспопічних експертиз у розмірі 703 гривень 68 копійок та у розмірі 537 гривень 76 копійок (а.с.55, 84 т.1), підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.
Оскільки при проведенні досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався, і відповідні клопотання учасниками процесу під час розгляду справи в суді не заявлялися, то до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід відносно обвинуваченого обранню не підлягає.
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.ч.1,3 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до знову призначеного покарання частково, у вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання по вироку Ленінського районного суду м. Донецька від 15.03.2012 року та додаткову міру покарання по цьому ж вироку у виді конфіскації всього майна, яке є власністю ОСОБА_6 , і остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи на призначений строк, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Речові докази по справі: мобільний телефон «Рrestigio 4055 Duo», шкіряний гаманець, які знаходяться на збереженні у потерпілого ОСОБА_4 , мобільний телефон «Nокіа С2-00», який знаходиться на збереженні у потерпілого ОСОБА_5 - залишити потерпілим; сліди пальців рук, слід долоні руки, які зберігаються у Вільногірському ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області знищити; DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту, який зберігається в матеріалах справи - зберігати там же.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експертів для проведення судово-дактилоскопічних експертизи у розмірі 1241 грн. 44 коп.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обраховувати з 29 листопада 2016 року.
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1