Справа № 464/1294/16-к
пр.№ 1-кп/464/121/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.09.2016 Сихівський районний суд міста Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, судимості не має, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Червоноград Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, судимості не має, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 , протягом липня 2015 року, будучи військовослужбовцем 80-ї десантно-штурмової бригади Збройних Сил України, перебуваючи в зоні проведення антитерористичної операції у смт. Побєда Луганської області, знайшов на території проведення бойових дій одну гранату Ф-1, що є боєприпасом, п`ять уніфікованих запалів ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ та один уніфікований запал ручної гранати дистанційної дії типу УЗРГМ-2, п`ять електродетонаторів типу ЕДП, один електродетонатор типу ЕДП-р, що є складовими частинами боєприпасів, два пластичних предмети овальної форми, які є сумішевою вибуховою речовиною на основі гексогену, дистилятної нафтової оливи та іонів калію та нітрат-іонів, один капсуль детонатора, дві запалювальні трубки промислового виробництва, які є засобами ініціювання вогню, тринадцять запалів типу МД-5, два детонуючі шнури ДШ-В, які є засобами ініціювання вибуху і чотири механічні частини мінних уніфікованих підривачів типу МУВ, які в подальшому повинен був здати на військовому полігоні поблизу м. Житомир, однак усвідомлюючи, що знайдені предмети є вибуховими речовинами, бойовими припасами та їх частинами, з метою подальшого зберігання, привласнив їх, зберігав та носив у своїй сумці без передбаченого законом дозволу. В подальшому, повернувшись із зони проведення антитерористичної операції у м. Львів, будучи демобілізованим з лав Збройних Сил України, приблизно о 13.30 год 22 вересня 2015 року неподалік будинку АДРЕСА_3 був зупинений працівниками СБУ у Львівській області, які виявили в нього вищевказані предмети, вилучені після цього працівниками Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.
ОСОБА_6 , протягом липня 2015 року, будучи військовослужбовцем 80-ї десантно-штурмової бригади Збройних Сил України, перебуваючи в зоні проведення антитерористичної операції у смт. Побєда Луганської області, знайшов на території проведення бойових дій три гранати Ф-1, одну гранату типу РГД-5, шістнадцять патронів із маркувальними позначеннями на дні „270-94, що є боєприпасами патронами кал. 9х18 мм ПМ, три універсальні запали до гранат типу УЗРГМ-2, що є складовими частинами боєприпасів, які в подальшому повинен був здати на військовому полігоні поблизу м. Житомир, однак усвідомлюючи, що знайдені предмети є бойовими припасами, з метою подальшого зберігання, привласнив їх, зберігав та носив у своїй сумці без передбаченого законом дозволу. В подальшому, повернувшись із зони проведення антитерористичної операції у м. Львів, будучи демобілізованим з лав Збройних Сил України, приблизно о 13.30 год 22 вересня 2015 року неподалік будинку АДРЕСА_3 був зупинений працівниками СБУ у Львівській області, які виявили в нього вищевказані предмети, вилучені після цього працівниками Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні визнали факт придбання, зберігання та носіння вибухових речовин, вибухових пристроїв, бойових припасів та їх частин за вищевказаних в обвинуваченні обставин та дали аналогічні за змістом показання про те, що вночі повернулись до військової частини у АДРЕСА_3 з зони проведення АТО та вдень мали намір прямувати до свого місця проживання. Біля обіду, коли вийшли за КПП військової частини до них підійшли особи, які представились співробітниками СБУ та запитали, чи не мають заборонених речей. Після цього обвинувачені видали вибухові речовини та бойові припаси згідно з переліком, що наявний в матеріалах кримінального провадження. Також ствердили, що такі предмети повинні ними здаватися лише після відповідної команди чи наказу, яких за місцем служби не надходило. Не повідомили у військовій частині у АДРЕСА_3 про ці предмети, оскільки хотіли швидше повернутися додому, не затримувати інших військовослужбовців та мали намір дорогою додому в подальшому позбутися таких, наприклад втопити в водоймі, та таким чином їх знешкодити. Просили суд звільнити їх від кримінальної відповідальності на підставі ч.3 ст. 263 КК України.
Винуватість обвинувачених у вчиненому повністю та об`єктивно стверджується також наступними доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду.
Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 про те, що приблизно влітку чи восени 2015 року був запрошений понятим під час проведення слідчої дії. Там були присутні військові, яким ставили запитання, сказали показати свої речі, а потім вони вчиняли якісь дії, зокрема витягували та демонстрували наявні в їх сумках речі. Жодного примусу щодо них не чинили. Підтвердив підписання ним протоколу допиту в ході досудового слідства та протоколу огляду місця події. Перелік речей, які вилучались у обвинувачених на час допиту повідомити не зміг.
Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який є оперуповноваженим УСБУ у Львівській області, про те, що 21 або 22 вересня 2015 року отримали інформацію про те, що військовослужбовці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають намір перемістити з зони проведення АТО боєприпаси та вибухові речовини. З іншими співробітниками УСБУ приїхали до КПП 80-ї аеромобільної бригади на вул. Стрийську у м. Львові та, підійшовши до цих осіб, запитали, чи є в них боєприпаси чи вибухові речовини. Коли вони відповіли ствердно, тоді викликали слідчо-оперативну групу. Заборонені предмети знаходилися в особистих речах. Вказав, що особисто спілкувався з ОСОБА_5 , а з ОСОБА_6 спілкувалися співробітники військової служби правопорядку. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на момент огляду не були затримані, до них лише підійшли працівники УСБУ та запитали про наявність заборонених речей, оскільки була інформація, що вони можуть такі переміщати.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання про те, що працював у вибухотехнічному відділі експертної служби та надійшла інформація про те, що затримані військовослужбовці, в яких вилучені предмети, схожі на вибухові пристрої. У складі оперативної групи прибув на місце події, де побачив автомобіль, військовослужбовців, працівників міліції та працівників СБУ. Біля автомобіля були розкладені корпуси гранат, ракети, запали до гранат, капсуль-детонатори, бронежилети, різна амуніція. Була оглянута сумка, в якій були виявлені ці предмети. Також оглянули багажник автомобіля, де в рюкзаку були виявлені вибухові пристрої та речовини. Вилучене було передано працівникам міліції та в подальшому ним проводилася експертиза, висновок якої підтримав. Вказав, що вищевказані предмети були виявлені в речах обох обвинувачених.
Рапортом старшого оперуповноваженого УСБУ у Львівській області ОСОБА_8 від 22.09.2015 на ім`я заступника начальника УСБУ у Львівській області ОСОБА_10 , згідно з яким в ході проведення оперативної діяльності отримано інформацію щодо можливого незаконного переміщення із зони проведення АТО боєприпасів та засобів ураження. За наявною інформацією військовослужбовці НОМЕР_1 аеромобільної бригади ОСОБА_6 та ОСОБА_5 незаконно перемістили із зони проведення АТО в м. Львів гранати, запали до них, вибухівку та планували передати зазначені предмети своїм спільникам під виглядом волонтерів біля КПП 80-ї аеромобільної бригади (м. Львів, вул. Стрийська). Також у рапорті йдеться про обставини виявлення у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборонених предметів (Т.1 а.с.3).
Протоколом огляду місця події, згідно з яким оглянуто автомобіль „BMW, р.н. НОМЕР_2 , територію поблизу такого, в ході чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 добровільно видали предмети, які з місця події в подальшому вилучені та передані для проведення експертиз (Т.1 а.с.5-9).
Висновком експерта №2/126 Е від 06.11.2015, згідно з яким: чотири корпуси гранат типу Ф-1 є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини; корпус гранати РГД-5 є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини; п`ять електродетонаторів ЕДП є засобами ініціювання вибуху; електродетонатор ЕДП-р є засобом ініціювання вибуху; капсуль-детонатор КД-8А є засобом ініціювання вибуху; запал гранати РКГ-3 є засобом ініціювання вибуху; тринадцять запалів МД-5 є засобами ініціювання вибуху; чотири уніфікованих запалів до ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2 є засобами ініціювання вибуху; п`ять уніфікованих запалів до ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ є засобами ініціювання вибуху; дві запалювальні трубки промислового виробництва ЗТП-150 є засобами ініціювання вибуху; два відрізки детонуючого шнура ДШ-В є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини (Т.1 а.с.40-57).
Висновком експерта №5/1685 від 04.11.2015, згідно з яким шістнадцять патронів із маркувальними позначеннями в донній частині „270-94 є боєприпасами; шістнадцять патронів із маркувальними позначеннями в донній частині „270-94 є боєприпасами, патронами кал. 9х18 мм ПМ, які призначені для стрільби із бойової коротко ствольної вогнепальної зброї, пістолетів та пістолет кулеметів відповідного калібру, придатні до стрільби, виготовлені заводським способом; магазин до вогнепальної зброї, є складовою частиною, магазином до бойової нарізної вогнепальної зброї, кулемета моделі „РКК кал. 5,45х39 мм. (Т.1 а.с.63-65);

Висновком експерта №3/1449 від 31.12.2015, згідно з яким два пластичні предмети овальної форми світло-жовто-коричневого кольору, які містяться в тканинних сумці та торбинці, є сумішевою вибуховою речовиною на основі гексогену, дистилятної нафтової оливи, іонів калію та нітрат-іонів (Т.1 а.с. 71-73)
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263 КК України є правильною, оскільки останній вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 263 КК України є правильною, оскільки останній вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Таку кваліфікуючу ознаку як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин з обвинувачення ОСОБА_6 необхідно виключити, оскільки таких речовин в останнього не виявлено, а в обвинуваченні зазначено про незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу

Відсутні підстави для задоволення клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі ч.3 ст. 263 КК України.
Так, ч.3 ст. 263 КК України передбачено, що звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 26.04.2002 „Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами під добровільною здачею органам влади зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, яка згідно з ч. 3 ст. 263 КК є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі зберігати будь-який із зазначених предметів, незалежно від мотивів за власним бажанням передає його відповідному державному органу.
Разом з тим, в ході розгляду кримінального провадження встановлено, що обвинувачені на момент звернення до них працівників правоохоронних органів не мали наміру здавати зброю органам влади чи правоохоронним органам, а планували знищити зброю, зокрема, викинути в водойму. Такі предмети були ними видані лише після зупинки їх працівниками правоохоронного органу та відповідних запитань.
Крім цього, встановлено, що вказані предмети переміщені обвинуваченими на значну відстань з зони АТО до військової частини у АДРЕСА_3 , в ході чого могло бути реалізоване бажання здати такі добровільно. При цьому, командуванню про такі предмети обвинувачені не повідомляли. Твердження про відсутність відповідного наказу, небажання затримувати інших військовослужбовців є такими, що у даному випадку не заслуговують на увагу та спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості злочину, який є тяжким, особу підсудного, який неодружений, не працює.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив злочин вперше, є особою молодого віку, що є обставинами, які пом`якшують покарання, позитивно характеризується за місцем проживання та служби, беручи до уваги факт здійснення бойових дій в зоні антитерористичної операції та неможливість у зв`язку з цим з боку держави забезпечити повний та своєчасний контроль за переміщенням зброї, бойових припасів та вибухових речовин, суд приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості злочину, який є тяжким, особу підсудного, який неодружений, не працює.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив злочин вперше, є особою молодого віку, що є обставинами, які пом`якшують покарання, позитивно характеризується за місцем проживання та служби, беручи до уваги факт здійснення бойових дій в зоні антитерористичної операції та неможливість у зв`язку з цим з боку держави забезпечити повний та своєчасний контроль за переміщенням зброї, бойових припасів та вибухових речовин, суд приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Крім цього, з обвинувачених необхідно стягнути судові витрати на проведення експертиз, враховуючи виявлені у кожного з них предмети.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити покарання три роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити покарання три роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на проведення експертиз, а саме: половину вартості експертизи №2/126 Е у розмірі 768 грн. (Т.1 а.с.39-58); вартість експертизи №3/1449 від 31.12.2015 у розмірі 614,40 грн. (Т.1 а.с.70-73), а всього 1382,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати на проведення експертиз, а саме: половину вартості експертизи №2/126 Е у розмірі 768 грн. (Т.1 а.с.39-58); вартість експертизи №5/1685 у розмірі 491,04 грн. (Т.1 а.с.62-65), а всього 1259,04 грн.

Речові докази у справі, а саме: шістнадцять патронів кал. 9х18 мм ПМ; магазин до вогнепальної зброї, який є складовою частиною, магазином до бойової нарізної вогнепальної зброї, кулемета моделі „РКК кал. 5,45х39 мм.; чотири корпуси гранат типу Ф-1; корпус гранати РГД-5; п`ять електродетонаторів ЕДП; електродетонатор ЕДП-р; капсуль-детонатор КД-8А; запал гранати РКГ-3; тринадцять запалів МД-5; чотири уніфікованих запали до ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2; п`ять уніфікованих запалів до ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ; дві запалювальні трубки промислового виробництва ЗТП-150; два відрізки детонуючого шнура ДШ-В; два пластичні предмети овальної форми, які є сумішевою вибуховою речовиною на основі гексогену, дистилятної нафтової оливи, іонів калію та нітрат-іонів, перелік яких наявний у постанові слідчого від 25.01.2016 про визнання речових доказів та прилучення їх до матеріалів кримінального провадження, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області, знищити (Т.1 а.с. 82-88).
Апеляційна скарга на вирок подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий ОСОБА_1