Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1791/16-к
№ провадження 1-кп/541/168/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2016 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, ніде не працюючого, не судимого,-

обвинуваченого по ст. 121 ч.1 КК України ,-

в с т а н о в и в :

06 липня 2016 року підсудний ОСОБА_6 умисно спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Так, 06 липня 2016 року, близько 18-00 години, біля будинку №35 по вул. Заливній м. Миргорода між підсудним ОСОБА_6 та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 виникла сварка з приводу того, що останній викинув на землю коробку з цигарок. В ході сварки підсудний ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і хоч і не бажав, але свідомо припускав їх настання, цілеспрямовано кинув в потерпілого камінь, підібраний ним із землі, та влучив в ліву сторону голови потерпілого, чим заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, відкритого скалкового імпресійного перелому лівої тім`яної кістки, забійної рани лівої тім`яної ділянки.

Підсудний ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що він дійсно 06 липня 2016 року, близько 18-00 години, на вулиці Заливній м. Миргорода під час сварки із потерпілим умисно кинув в останнього підібраний із землі камінь та влучив ним у голову потерпілого, чим заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження. При цьому підсудний зауважував, що не бажав настання таких наслідків, хоч і не виключав їх настання.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_6 його вина у вчиненні злочину повністю підтверджується:

-показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що 06.07.2016 року, близько 18-00 години, під час сварки з підсудним, останній кинув у нього камінь, влучивши ним у його голову, внаслідок чого ним було отримано тяжкі тілесні ушкодження;

-висновками судово-медичної експертизи від 26.07.2016 року, якими підтверджується, що в час та при обставинах, що не суперечать часу і обставинам, встановленим слідством та судом, потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, відкритого скалкового імпресійного перелому лівої тім`яної кістки, забійної рани лівої тім`яної ділянки (а.с.53-54);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом проведення вказаної слідчої дії, під час якого ОСОБА_6 розповідав і показував на місці обставини та механізм нанесення ним потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень (а.с.55-59);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом проведення цієї слідчої дії, під час якого потерпілий розповідав і демонстрував на місці обставини, при яких ОСОБА_6 камнем травмував йому голову(63-65);

-протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_7 та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом проведення вказаної слідчої дії, під час якого ОСОБА_7 розповідала про те, що вона була очевидцем того, як ОСОБА_6 06.07.2016 року, близько 18-00 години, під час сварки кинув, піднятий ним із землі, камінь у потерпілого ОСОБА_4 , влучивши ним в голову останнього. Внаслідок цього із голови потерпілого потекла кров. Вказані обставини свідок показувала на місці, де відбувалися ці події, а саме: на АДРЕСА_2 (а.с.60-62).

Дослідивши обставини кримінального провадження, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття судового рішення, суд вважає винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведеною повністю.

Дії підсудного ОСОБА_6 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він умисно спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя потерпілого в момент його заподіяння.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер його діянь та відомості про його особу, який за місцем свого проживання характеризується позитивно(а.с.74).

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_6 досудовим слідством і судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують його покарання , суд визнає щире каяття, сприяння у розкритті злочину, вчинення ним дій, спрямованих на залагодження наступивших наслідків (надавав першу медичну допомогу потерпілому, вживав заходів до відшкодування потерпілому шкоди, виплативши його матері 2000 грн), а також те, що його до вчинення злочину спровокував своїми протиправними діями сам потерпілий, який в судовому засіданні, як і його законний представник, просили лише про умовне засудження ОСОБА_6 .

Враховуючи наявність зазначених обставин, що пом`якшують покарання підсудного, та можливість виправлення його без ізоляції від суспільства, суд, засуджуючи ОСОБА_6 до позбавлення волі, виходячи з поняття і мети покарання, загальних засад призначення покарання (ст.ст.50,65 КК України), вважає можливим звільнити його від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Заявлені прокурором в інтересах держави в особі Фінансового управління Миргородської райдержадміністрації та Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфасовського до ОСОБА_6 цивільні позови про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок кримінального правопорушення, суд вважає необхідним задовольнити, стягнувши з останнього на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфасовського 4224 грн 90 коп а на користь Фінансового управління Миргородської Райдержадміністрації 408 грн 42 коп, оскільки згадані позови повністю визнав у судовому засіданні цивільний відповідач і вони підтверджуються матеріалами справи(а.с.26,31,41).

Керуючись ст. ст. 368, 370-371, 374 КПК України, суд , -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання 5(п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо засудженого не застосовувати.

Речові докази: рушник та полімерну пляшку, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, знищити, як речі, що не мають ніякої цінності.

Стягнути з ОСОБА_6 у відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфасовського 4224(чотири тисячі двісті двадцять чотири) грн 90 коп та на користь Фінансового управління Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області 408 (чотириста вісім) грн. 42 коп, задовольнивши таким чином цивільні позови Прокурора Миргородської місцевої прокуратури.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1