Справа №580/709/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/193/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження №580/709/15-к, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 18 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст. 89 КК України,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.119 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Терни Недригайлівського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.08.2004 р. Лебединським районним судом Сумської області за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122, ст.69 КК України до 1 року 6 місяців виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави;

- 17.02.2005 р. Лебединським районним судом Сумської області за ч.1 ст.308, ч.2 ст.309, ст.69, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ст.72 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі;

- 25.05.2005 р. Лебединським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 13.03.2008 р. Лебединським районним судом Сумської області за ст.395, ст.71 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 15.07.2009 р. Лебединським районним судом Сумської області за ст.395 КК України до 2 місяців арешту;

- 25.03.2010 р. Лебединським районним судом Сумської області за ч.3 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 20.06.2013 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.1 ст.289, ч.1 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.119 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 18.12.2015 р., в якій апелянт порушує питання про призначення йому більш м`якого покарання.

Даним вироком ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнані винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.119 КК України з призначенням покарання:

- ОСОБА_10 за ч.4 ст.187, ч.1,2 ст.69 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна та за ч.1 ст.119 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна;

- ОСОБА_9 за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років із конфіскацією всього належного йому майна та за ч.1 ст.119 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років із конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_9 покарання за даним вироком частково приєднано покарання, яке не відбуте ним за попереднім вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.06.2013 р. за ч.1 ст.289, ч.1 ст.85 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік і остаточно визначено йому до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років із конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 кошти в сумі 25000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалено стягнути в рівних частинах з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на відшкодування витрат за проведення експертиз по 437,52 грн. з кожного.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 не оспорюючи доведеності своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, просить пом`якшити йому строк покарання, оскільки він повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину та частково відшкодував заподіяну шкоду, змінивши міру покарання з 9 ти на 7 років позбавлення волі і застосувати до нього положення ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р.

Від представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 надійшло заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 , вважає вирок Лебединського районного суду Сумської області від 18.12.2015 р. законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу ОСОБА_9 такою, що не підлягає задоволенню.

Інші учасники кримінального провадження, законність і обґрунтованість вироку суду не оскаржували.

За вироком суду ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнані винними у тому, що 30.01.2015 р. о 20 год., перебуваючи в помешканні ОСОБА_12 , розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , який на той час був відсутнім за місцем свого проживання, під час спільного вживання спиртного з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за попередньою змовою між собою, вчинили напад на сп`янілих ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , завдавши їм множинних ударів руками й ногами в обличчя і по тулубу, та дізнавшись пін-код у останнього, заволоділи карткою ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , належною потерпілому ОСОБА_14 і мобільним телефоном не встановленої марки, який в подальшому ОСОБА_10 викинув. Після цього, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 зв`язали руки та ноги потерпілим, позбавивши їх можливості вільно рухатись та залишили у лежачому положенні.

Скориставшись карткою ОСОБА_14 , обвинувачені витратили частину грошей у сумі 24,50 грн. на придбання продуктів харчування, а зняті кошти з банкомату, в сумі 1250 грн., поділили порівну й витратили кожен на власний розсуд, заволодівши майном ОСОБА_14 на загальну суму 1274,50 грн. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 своїми діями спричинили ОСОБА_13 легкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_14 - тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер.

Дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд кваліфікував за ч.4 ст.187 КК України, оскільки вони вчинили розбій за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та за ч.1 ст.119 КК України, а саме вбивство, вчинене через необережність.

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 і його захисника ОСОБА_8 ,які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 і потерпілу ОСОБА_7 , які вважали вирок суду обґрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 такою, що задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин зазначених у вироку і юридична кваліфікація його дій за ч.4 ст.187, ч.1 ст.119 КК України є обґрунтованими, законними і під сумнів в апеляційній скарзі не ставиться. Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі з приводу пом`якшення йому строку покарання не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки при призначенні покарання суд першої інстанції повністю дотримався вимог ст.65 КК України, належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який повністю визнав свою вину, у скоєному розкаявся, частково відшкодував заподіяну шкоду, характеристику ОСОБА_9 , а також всі інші вимоги, з якими кримінальний закон пов`язує визначення виду і розміру покарання, що знайшло своє відображення у вироку суду з наведенням відповідних мотивів.

Крім того, за вчинення злочину ОСОБА_9 , передбаченого ч.4 ст.187 КК України, суд призначив йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, яке є мінімальним покаранням, передбачене санкцією даної статті.

Приймаючи до уваги всі обставини, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі з призначенням йому покарання у виді позбавленням волі, знову вчинив умисні злочини, суд обґрунтовано дійшов висновку, що обрана обвинуваченому ОСОБА_9 міра покарання з приєднанням невідбутої частини покарання за попереднім вироком буде необхідною і достатньою для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Грубих порушень чинного законодавства, при розгляді матеріалів кримінального провадження в суді, які були б підставою для зміни чи скасування ухваленого щодо обвинуваченого ОСОБА_9 вироку не встановлено.

Разом з тим, 24.12.2015 р. набрала чинності нова редакція ч.5 ст.72 КК України, згідно якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч.3 Прикінцевих положень Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015р., колегія суддів вважає за необхідне застосувати даний Закон до ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст.72,ч.5, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Лебединського районного суду Сумської області від 18 грудня 2015 року відносно ОСОБА_9 - залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - без задоволення.

Задовольнити заявлене обвинуваченим ОСОБА_9 клопотання і зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_9 строк тримання під вартою з 31 січня 2015 року по 11 лютого 2016 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вимог ч.5 ст.72 КК України.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для засудженого, який утримується під вартою - з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4