Справа №№ 148/2398/15-к
В И Р О К
Іменем України

22 березня 2016 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 28.05.2015, Тульчинським р/с за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років п/в, з встановленням іспитового строку на 2 роки;

- 27.01.2016, Апеляційним судом Вінницької області ст. 185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
24.09.2015, гр. ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік від вулиць Войкова та Орджонікідзе у м. Тульчин, де збирав горіхи, в ході чого ОСОБА_5 зайшов на територію яблуневого саду, що розташований по АДРЕСА_2 та належить громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де побачив підбір яблук різних сортів та у нього виник умисел на протиправне заволодіння завідомо неналежним йому майном. Після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшої реалізації, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, повторно, протиправно заволодів завідомо неналежним йому майном, шляхом підбору з землі та поміщенням яблук, загальна вага яких склала 70 кг, до трьох мішків, які, з метою збуту, ОСОБА_5 розташував на велосипеді та перевіз до пункту прийому яблук, що розташований у АДРЕСА_3 , де їх продав, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд, за що отримав винагороду у розмірі 90 гривень.

Не припиняючи свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , взявши з дому два мішки, повернувся на територію яблуневого саду, що розташований по АДРЕСА_2 та належить гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з корисливих мотивів, повторно, з метою подальшої реалізації, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, протиправно заволодів завідомо неналежним йому майном шляхом підбору з землі та поміщенням яблук, загальна вага яких склала 86 кг, до двох мішків, які, з метою збуту, ОСОБА_5 розташував на велосипеді та перевіз до пункту прийому яблук, що розташований у АДРЕСА_3 , де їх продав, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд, за що отримав винагороду у розмірі 115 гривень. Відповідно до довідки, виданої дирекцією ПАТ «Дружба-ВМ», вартість підбору яблук складає 2 гривні, 40 копійок за 1 кілограм.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 374 гривні 40 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю і суду показав, що 24.09.2015, він збирав горіхи неподалік вулиці Ордженікідзе, що в м. Тульчині. Під час цього, він зайшов в яблуневий садок на одному із домогосподарств. Там на землі, він побачив багато яблук, які опали з дерев, тому він вирішив їх зібрати і здати на пункт прийому. Зібравши три повних мішки, він завіз їх в м. Тульчин, де здав. При зважуванні, виявилось, що там було 70 кг, за які він отримав кошти в сумі 90 грн. Після цього, він поїхав на велосипеді додому, де взяв два мішки і знову повернувся до садка, і назбирав яблука, які знову здав на пункт прийому. При зважуванні там виявилось 86 кг, за які він отримав гроші в сумі 115 грн. Всі отриманні кошти він потратив на власні потреби В скоєному кається, просить суворо не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , який суду показав, що в нього у власності перебуває будинок за адресою АДРЕСА_2 . У вказаному домогосподарстві знаходиться яблуневий сад з елітними сортами яблуневих дерев. Приблизно 29-30 вересня 2015, він приїхав до даного домогосподарства, і виявив, що всі плоди були зірвані, садок залишився без яблук взагалі. Тому він звернувся до міліції з відповідною заявою про крадіжку яблук. В ході досудового слідства, йому повідомили, що крадіжку вичинив ОСОБА_5 . Однак, він не погоджується із тією кількістю яблук, які викрав ОСОБА_5 і їх вартістю. Так, як яблука були викрадені з дерев, і їх вартість становить 7 грн. за 1 кг. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, йому була завдана матеріальна і моральна шкода. Так, загальна вартість викрадених яблук становить 3500 грн. Крім того, внаслідок крадіжки погіршився стан його здоров`я, і для його відновлення йому необхідно купити ліків на суму 3118,40 грн. Завдану моральну шкоду він оцінює в 50 000 грн. Зазначені кошти просить стягнути з ОСОБА_5 .

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи та матеріалів цивільного позову.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є повторність, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, в зв`язку з чим його дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, після призначення покарання за попередніми вироками на шлях виправлення не став, продовжував вчиняти злочини, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд відносить каяття в скоєному злочині.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції визначеної ст. 185 ч.2 КК України у виді арешту, яке останній повинен відбувати.

При призначенні покарання, суд також враховує і вирок Апеляційного суду Вінницької області від 27.01.2016, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 185 ч.2 КК України до трьох місяців арешту. Враховуючи, що інкримінуємий злочин було вчинено до постановлення вказаного вироку, покарання ОСОБА_5 необхідно призначити відповідно до вимог ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового зарахування відбутого покарання за даним вироком.

Крім того, суд враховує і вирок Тульчинського районного суду від 28.05.2015, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі, з встановленням, на підставі ст. 75 КК України, іспитового строку на два роки. Враховуючи, що інкримінуємий злочин, передбачений ст. 185 ч.2 КК України, було вчинено після постановлення даного вироку Тульчинським районним судом, в період іспитового строку, остаточне покарання ОСОБА_5 необхідно призначити відповідно до вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, за правилами встановленими ст. 72 КК України, із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають один день арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з часу його затримання з 10.02.2016, зарахувавши строк відбуття покарання за попереднім вироком, в строк відбуття остаточного покарання.

Стосовно запобіжного заходу, враховуючи, що відносно ОСОБА_5 запобіжні заходи не обирались, і останній на даний час відбуває покарання у виді арешту, суд вважає, що до вступу вироку в законну силу підстав для обрання чи зміни запобіжного заходу не має.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілим, з врахуванням встановленої в судовому засіданні вини обвинуваченого, на підставі ст. ст. 1166, 1167, 1177 ЦК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Надаючи оцінку доводам потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3500 грн., яку він оцінює, як шкода завдана внаслідок крадіжки яблук із садка, суд враховує встановленні в судовому засіданні обставини, що яблука були викраденні, які знаходились на землі, і їх вартість становить 374,40 грн., саме така матеріальна шкода інкримінується обвинуваченому. Доказів того, що обвинувачений ОСОБА_5 викрав всі яблука із садка, ні під час досудового розслідування, а ні в судовому засіданні не встановлено.

Також не підлягають задоволенню вимоги потерпілого щодо стягнення з обвинуваченого коштів в сумі 3118,40 грн., як відшкодування матеріальної шкоди, за витрачання коштів на лікування. Так, в поданій позовній заяві та в судовому засіданні, потерпілим зазначено, що ліків на вказану суму він не купував, а представлена накладна без номера та дати, свідчить лише про їх вартість.

Стосовно заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_4 , то враховуючи ту обставину, що останній зазнав моральних страждань, які супроводжувались психологічними переживаннями пов`язаними з вчиненням кримінального правопорушення щодо майна, яке перебувало у його власності, суд, з врахуванням вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, вважає, що еквівалентом грошового стягнення, яке підлягає відшкодуванню, є грошова компенсація на суму 2000 грн.

Також з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню в дохід держави судові витрати з оплати судового збору станом на 2015 рік, в сумі 487,20 грн., пропорційно задоволених вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди та 1218 грн. пропорційно задоволених вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-374, 377 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на три місяці.

Відповідно до вимог ст. 70 ч.4 КК України, з врахуванням вироку Апеляційного суду Вінницької області від 27.01.2016, покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю злочинів, шляхом часткового зарахування відбутого покарання за даним вироком, у виді арешту строком на чотири місяці.

На підставі ст. 71 КК України, з врахуванням вироку Тульчинського районного суду від 28.05.2015, остаточне покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, за правилами встановленими ст. 72 КК України, із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають один день арешту, у виді позбавлення волі строком на три роки і два місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з 10.02.2016, зарахувавши строк відбуття покарання за попереднім вироком в строк відбуття остаточного покарання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого АДРЕСА_4 , кошти за заподіяну матеріальну шкоду в сумі 374,40 грн. та 2000 грн. за спричинену моральну шкоду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн., пропорційно задоволених вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди та 1218 грн. пропорційно задоволених вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, прокурору.

Суддя: