Провадження № 1-кс/201/8483/2016
УХВАЛА
Іменем України
20 жовтня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №000224 від 16.03.2016, внесеного до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №000224 від 16.03.2016, внесеного до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
В обґрунтування доводів скарги зазначив, що з моменту внесення до ЄРДР його заяви слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне дослідження обставин кримінального провадження. Слідчий лише допитав в якості свідків старшого слідчого СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та процесуального керівника прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 , та самого заявника, що явно не свідчить про всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та законність оскаржуваної постанови.
Слідчий в оскаржуваній постанові вказав, що інші зібрані докази не підтверджують факту зловживання владою працівниками правоохоронних органів, при цьому зі змісту постанови не зрозуміло, які це інші докази зібрані слідчим.
Також, слідчим не надано оцінки тому факту, що старший слідчий СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , направляючи на товарознавчу експертизу окуляри ОСОБА_3 , які внаслідок вчиненого відносно нього кримінального правопорушення були зламані, для визначення їх вартості прямо поставив питання про ринкову вартість наданих на експертизу окулярів. Експерт надав висновок, що вартість зламаних окулярів (1 грн.). Така відповідь була надана експертом, так як слідчий не вірно постав питання експерту. Зокрема, слід було сформулювати питання про визначення ринкової вартості наданих на експертизу окулярів до їх пошкодження. Крім того, слідчий в ОВС ОСОБА_5 зазначив у постанові, що допитаний старший слідчий ОСОБА_6 пояснив, що потерпілий ОСОБА_3 під час перехресного допиту з експертом ОСОБА_8 здійснював фіксацію питань та відповідей експерта, при цьому не вказав, чи досліджувався ним запис цього допиту. Також, слідчий не допитував понятих, що були свідками відмови від підпису потерпілим ОСОБА_3 протоколу допиту. Не надано оцінки безпідставного утримання ОСОБА_3 старшим слідчим ОСОБА_9 понад п`ять годин. Не перевірено факт, що ОСОБА_3 звертався до слідчого ОСОБА_9 з проханням перенести перехресний допит у зв`язку з поганим самопочуттям.
Вважає, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованим, перевірка доводів ОСОБА_3 зроблена формально та фактично ґрунтується лише на поясненнях осіб, відносно яких заявником було подано заяву про вчинення ними кримінального правопорушення, слідчим не з`ясоване питання щодо підстав не притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб у скоєнні злочину, а обвинувальний акт направлено до суду лише стосовно двох осіб з п`яти. У зв`язку з чим заявник просить скаргу задовольнити.
В судовому засіданні заявник та його представник скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Суд, вислухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених, частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.

Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як встановлено судом, що постановою слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 31.04.2016 закрито кримінальне провадження № 000224, внесене до ЄРДР 16.03.2016, за фактом незаконних дій працівників Красногвардійського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області та Дніпропетровської прокуратури № 4, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
В оскаржуваній постанові йдеться про наступне.
До прокуратури Дніпропетровської області надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (у справі № 201 /2567/16-к) від 25 лютого 2016 року, якою прокуратуру Дніпропетровської області зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати розслідування за заявою ОСОБА_3 за фактом незаконних дій працівників Красногвардійського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області та Дніпропетровської прокуратури № 4. 16.03.2016 прокуратурою до ЄРДР внесено відомості дані відомості за ч. 1 ст. 367 КК України та розпочато розслідування у кримінальному провадженні № 000224.
У ході досудового розслідування встановлено, що у провадженні Красногвардійського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 680003633 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 129, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 384 КК України.
За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженн № 0003633 прокурором направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України до Красногвардійського районного суде м. Дніпропетровська для розгляду по суті. 29.04.2015 суд повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків. 18.06.2015 апеляційний суд Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2015 - без змін.
Своє рішення суд апеляційної інстанції мотивував тим, що суд першої інстанції в своїй ухвалі обґрунтовано зазначив, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, є неконкретним, оскільки в обвинувальному акті не зазначено, які тілесні ушкодження були заподіяні потерпілому ОСОБА_3 обвинуваченим ОСОБА_10 .
Крім цього, в обвинувальному акті, в порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначено, яка саме матеріальна шкода була завдана потерпілому ОСОБА_3 протиправними діями ОСОБА_10 , в наслідок яких були пошкоджені окуляри, автомобіль та ворота домоволодіння потерпілого.
Далі, 16.07.2015 прокурором повторно направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду по суті. На даний час у кримінальному провадженні № 0003633 відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 триває судовий розгляд.
Допитаний потерпілий ОСОБА_3 показав, що слідчий Красногвардійського ВП ОСОБА_12 та процесуальний керівник у кримінальному провадженні ОСОБА_13 неналежним чином здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні № 680003633. Зокрема, слідчий не розглядав у встановлені законодавством строки його клопотання та проводив слідчі дії без його участі. Не надавав можливість задавати питання учасникам слідчої дії. Внаслідок чого, слідчий зловживав своїм становищем та на неналежному рівні розслідував кримінальне провадження, істину в справі не встановив. Процесуальний керівник допускав порушення з боку слідчого, який процесуальні дії проводив з порушенням розумних строків. Таким чином, на думку потерпілого, процесуальний керівник також зловживав своїм становищем та владою, що призвело до того, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України є не повною.
Допитаний свідок старший слідчий СВ Красногвардійського ВП ОСОБА_6 повідомив, що у 2014 році у його провадженні перебувало кримінальне провадження № 0003633 від 10.08.2013, за заявою ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України.
15.07.2015 досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було завершено, обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скеровано до Красногвардійського районного суду.
Ним особисто здійснювалось досудове розслідування з квітня 2014 року по серпень 2014 року, після чого провадження було зупинено у зв`язку оголошенням підозрюваних в розшук та в подальшому з листопада 2014 по березень 2015 року провадження було передано іншому слідчому.
Стосовно доводів потерпілого про його безпідставно утримання понад п`ять годин пояснив наступне.
27.01.2015 в його службовому кабінету здійснювався перехресний допит між потерпілим ОСОБА_14 та судово-медичним експертом ОСОБА_8 . В ході одночасного допиту потерпілому була надана можливість поставити питання судово-медичному експерту щодо експертизи, яка ним проводилась. Ним здійснювалось фіксування питань та відповідей експерта. Одночасний допит проводився з перервами та після того, як всі питання були вичерпані ним був роздрукований протокол слідчих дій який був наданий для ознайомлення. Ознайомившись з протоколом ОСОБА_3 відмовився його підписувати, не пояснюючи причину відмови у зв`язку з чим було запрошено двох понятих з метою підтвердження факту відмови потерпілим підписувати протокол. Під час проведення слідчих дій ОСОБА_3 не наполягав на її припиненні або перенесенні на інший час. Поняті були запрошені в присутності потерпілого, він сказав, що не бажає підписувати, хоча з протокол ознайомився.
Від ОСОБА_3 неодноразово надходили клопотання, які були розглянуті, прийняті рішення за результатами їх розгляду, до прокуратури, а також слідчому судді вони оскаржені не було.
Окрім того, ним здійснювалось досудове розслідування і по іншим кримінальним провадженням за заявами ОСОБА_3 . На даний час весь перелік кримінальних проваджень та їх номера пригадати не може, в той же час ним приймались рішення про закриття кримінальних проваджень. Про прийняті рішення невідкладно повідомлялось потерпілого.
Також зазначив, що ним за погодженням з процесуальним керівником з кримінального провадження № 0003633 від 10.08.2013 за заявою ОСОБА_3 були виділені епізоди, за яким не були зібрані достатні докази для повідомлення особі про підозру. Про прийняте рішення повідомлено ОСОБА_3 , який з ним не погодився внаслідок чого кримінальні провадження були знову об`єднані.
Стосовно розміру заподіяної шкоди з приводу вартості окулярів був допитаний ОСОБА_3 та призначена товарознавча експертиза, оскільки в ході допиту ОСОБА_3 не вказував вартості окулярів та не надав жодних документів щодо їх придбання окуляри були оцінені на незначну суму, з якою потерпілий був не згодний.
З приводу розмежування тілесних ушкоджень, які були виявлені у потерпілого повідомив, що після спричинення тілесних ушкоджень з ранку ОСОБА_14 до лікувальних установ не звертався, отримані ним зранку в день вчинення кримінального правопорушення тілесні ушкодження жодним чином не зафіксовані, всі виявлені у потерпілого тілесні ушкодження спричинені в один день. Встановити які тілесні ушкодження спричинені вранці, а які ввечері, не представлялось можливим.
З приводу встановлення власника будівельного риштування, повідомив, що в ході досудового розслідування встановлено власника - ТОВ «Спецбудпостачання», (директором якого є підозрюваний ОСОБА_15 ), яким надані відповідні документи про право власності на риштування. В ході допитів сам ОСОБА_14 не заперечував факту отримання ним риштування на складі ТОВ «Спецбудпостачання».
З приводу заяв про злочини від потерпілого ОСОБА_3 , які надходили до Крансогвардійського РВ, йому відомо не було, вказані заяви для розгляду та прийняття рішення він не отримував.
Щодо встановлення власника автомобіля «Газель» вживались заходи, а саме направлялись запити до ВДАІ, направлялись постанова про проведення процесуальних дій на іншій території за місцем мешкання власника вказаного автомобіля, та було встановлено, що власник за місцем реєстрації не проживає, знаходиться за кордоном.
Щодо вилучених в ході огляду каменя та бруска, зазначив, що вказані предмети були досліджені на підставі постанови слідчого експертами біологами, після чого визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів.
Зазначив, що відповідно до ст. 40 КПК України, передбачено процесуальну самостійність слідчого під час здійснення досудового розслідування, вимоги якої неодноразово роз`яснювались потерпілому ОСОБА_3 . У зв`язку з необізнаністю ОСОБА_3 з вимогами чинного законодавства України, а саме КПК та КК України, порядку збирання та дослідження доказів у кримінальному провадженню, у нього неодноразово виникали певні непорозуміння з приводу досудового розслідування кримінального провадження №0003633, послугами професійного захисника ОСОБА_3 не бажав.
Допитаний прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 повідомив, що ним здійснювалось процесуальне керівництво по кримінальному провадженню №0003633 з 03.02.2015.
У ході досудового розслідування проведення слідчих дій неодноразово були зірвані через незрозумілу позицію потерпілого ОСОБА_3 , він постійно скаржився на слідчих до прокуратури області, затягуючи процесуальний час.
Кваліфікацію даного кримінального провадження було визначено прокурором області, на той час, ОСОБА_16 .
Вина обвинувачених підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які пояснили, що 09.08.2013 ОСОБА_11 та ОСОБА_10 спричинили їм тілесні ушкодження за місцем їх проживання; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , яка підтвердила свідчення потерпілих щодо спричинення тілесних ушкоджень; висновками первинних, додаткових та комісійних судово-медичних експертиз, відповідно до яких у потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_17 встановлено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а у потерпілого ОСОБА_18 легкі тілесні ушкодження; висновками автотоварознавчої експертизи, товарознавчої, комісійно- будівельної експертизи; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_11 та ОСОБА_10 як осіб, що спричинили їй та іншим потерпілим тілесні ушкодження; протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_3 ; речовими доказами; іншими матеріалами провадження у їх сукупності.
У ході досудового розслідування у кримінальному провадженню 05.01.2015 прокурором Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_20 строк досудового розслідування продовжено до 3 місяців, а саме до 05.02.2015. В подальшому строк розслідування продовжувався відповідними рішеннями прокурорів. 02.04.2015 прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська затверджено обвинувальний акт та 03.04.2015 направлено до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. 29.04.2015 акт повернуто прокурору. 18.06.2015 Апеляційним судом Дніпропетровської області винесено ухвалу про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
15.07.2015 прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська затверджено обвинувальний акт та 16.07.2015 знову направлено його до суду. 10.09.2015 обвинувальний акт знову повернуто прокурору. 14.09.2015 ухвалу суду оскаржено в апеляційному порядку. 22.10.2015 Апеляційним судом Дніпропетровської області винесено ухвалу про задоволення апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції - скасовано, направлено справу на новий розгляд.
01.11.2015 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська винесено ухвалу про призначення справи до судового розгляду.
На сьогоднішній день триває судовий розгляд, допитано свідків: ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . ОСОБА_25 . Залишилось допитати ОСОБА_26 та ОСОБА_27 .
В порядку ст. 358 КПК України розпочато дослідження письмових доказів, наразі досліджено 3 томи кримінального провадження.
В порядку ст.ст. 353, 356 КПК України потерпілі, експерти по провадженню ще не допитувалися. Наступне судове засідання призначено на 27.04.2016 року.
Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що самі по собі показання потерпілого ОСОБА_3 щодо зловживанням владою старшим слідчим Красногвардійського ВП ОСОБА_12 та заступником прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_13 не доводять винуватість останніх у вчиненні кримінальних правопорушень поза межами розумного сумніву та не можуть бути безумовною підставою для їх притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки показання ОСОБА_3 чи інші зібрані докази не підтверджують факту зловживання владою працівниками правоохоронних органів. Як вбачається із показів слідчого ОСОБА_12 та процесуального керівника по кримінальному провадженню ОСОБА_7 то фактично кожен спростовує твердження потерпілого в частині їх неупередженості при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0003633. Наполягають на тому що потерпілий будучи не обізнаний щодо порядку збирання та дослідженні доказів, не розуміє, що його позиція по кримінальному провадженню суперечить нормам КПК та КК України.
Таким чином, порушення вимог кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування може впливати на допустимість чи недопустимість доказів у кримінальному провадженні. При цьому, сам факт недотримання вимог кримінального процесуального законодавства України сам по собі не може вказувати на вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Кримінальним кодексом України.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону прокурором не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.
Суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не надано оцінки тому факту, що старший слідчий СВ Красногвардійського ВП ОСОБА_6 , направляючи на товарознавчу експертизу окуляри ОСОБА_3 , які внаслідок вчиненого відносно нього кримінального правопорушення були зламані, для визначення їх вартості ставить питання: Яка ринкова вартість наданих на експертизу окулярів. Тому експерт надав висновок про вартість зламаних окулярів.
Слідчий ОСОБА_5 не з`ясував питання про те, чому слідчий ОСОБА_6 не допитував понятих, що були свідками відмови від підпису потерпілим ОСОБА_3 протоколу допиту. Не надано оцінки утримання ОСОБА_3 старшим слідчим ОСОБА_9 понад п`ять годин, хоча ОСОБА_3 вказує, що звертався до слідчого ОСОБА_9 з проханням перенести перехресний допит у зв`язку з поганим самопочуттям. Слідчим не з`ясоване питання щодо підстав не притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб у скоєнні злочину, а обвинувальний акт направлено до суду лише стосовно двох осіб з п`яти ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .
За викладеного, суд приходить до висновку, що слідчим по даному кримінальному провадженню не були вжиті вичерпні заходи, спрямовані на повне та всебічне проведення досудового слідства, у зв`язку з чим постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303 - 307 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №000224 від 16.03.2016, внесеного до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №000224 від 16.03.2016, внесеного до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Матеріали кримінального провадження №000224 від 16.03.2016, внесеного до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, направити до прокуратури Дніпропетровської області для організації продовження досудового розслідування з урахуванням зауважень слідчого судді, викладених в даній ухвалі.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 жовтня 2016 року. Повний текст ухвали складений 25 жовтня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1