Справа № 152/684/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2015 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
судового засідання ОСОБА_2 ,
по обвинуваченню: ОСОБА_3 , народженого: ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 25.11.2003 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 02.06.2005 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням ухвали Верховного Суду України від 27.03.2007 до позбавлення волі на строк 6 років; 31.08.2011 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
учасники кримінального
сторона обвинувачення:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
представник потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 , маючи судимість за злочини, передбачені статями 185, 186 КК України, 16 квітня 2015 року, у вечірню пору доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області, зайшов на територію СФГ «Відродження», розташоване по вул. Польова, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з метою крадіжки, заліз під вхідні двері та проник у середину складу, звідки викрав мідний кабель чотирьохжильний із перерізом 16,0 мм кв. загальною довжиною 50 метрів, вартістю за 1 м кабелю 150 грн на загальну суму 7500 грн.
У подальшому викраденим кабелем ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав СФГ «Відродження» матеріальну шкоду на загальну суму 7500 грн.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 16 квітня 2015 року, близько 23-ї години, він, будучи нетверезим, проник в середину приміщення складу, який належить СФГ «Відродження» в с. Копистирн по вул. Польова, звідки викрав мідний кабель, який потім продав. Про вчинене шкодує, обіцяє більше такого не вчиняти, завдану злочином шкоду він відшкодував, придбавши для СФГ «Відродження» кабель.
Ураховуючи те, що обвинувачений, прокурор та представник потерпілого у судовому засіданні не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд цього провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших обставин у кримінальному провадженні, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, поєднану з проникненням у приміщення, вчинену повторно, а тому кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується незадовільно.
Обставинами, пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 , є визнання ним винуватості та його щире каяття, а також те, що обвинувачений повністю відшкодував завдану злочином шкоду, що підтвердив у судовому засіданні представник СФГ «Відродження» ОСОБА_5 . Обставиною, обтяжуючою покарання ОСОБА_3 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Окрім того, з урахуванням обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а також, ураховуючи те, що обвинуваченим відшкодовано завдану злочином шкоду, думку прокурора та представника потерпілого, який просив суд суворо не карати обвинуваченого, не призначаючи йому реальне покарання, суд дійшов висновку, що доцільним є застосування до ОСОБА_3 положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на три роки та покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки на переконання суду виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції його від суспільства.
Призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Підстав для застосування запобіжних заходів немає.
Керуючись ч. 3 ст. 349 статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом трирічного іспитового строку обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Згідно зі статтями 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1