Справа № 755/2902/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2016 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001880 та додані до нього матеріали відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
23.10.2014 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки,
В С Т А Н О В И В:
12.02.2016 року старший слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001880 відносно ОСОБА_5 .
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 23.10.2014 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

10.02.2016 року, приблизно о 2-40 годині, перебуваючи за адресою м.Київ просп.Тичини, 12-в, ОСОБА_5 помітив припаркований автомобіль «Міцубіші Кольт», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме майна, що знаходилось в салоні вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_5 підійшов до вказаного автомобіля, після чого, використовуючи принесений на місце вчинення злочину інструмент, розбив скло водійських дверей автомобіля. В подальшому, впевнившись, що його дії залишаються таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_5 через розбите вікно проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав відеореєстратор «FalconHD29-LCD», вартістю 945 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 945 гривень.

В подальшому, 10.02.2016 року, о 02-50 годині, ОСОБА_5 був затриманий працівниками УПП в м.Києві ДПП.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 10.02.2016 року, згідно якого зафіксовано розбиття скла водійських дверей автомобіля «Міцубіші Кольт», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , а також відсутність речей в салоні автомобіля; документами на викрадене майно; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він з балкону власної квартири спостерігав, як невстановлена особа проникала в салон автомобіля, після чого негайно викликав працівників поліції, повідомивши при цьому прикмети підозрюваного, а саме прикмети його одягу, та в подальшому впізнав його; протоколом огляду місця події від 10.02.2016 року, згідно якого, у ОСОБА_5 виявлено та вилучено відеореєстратор «FalconHD29-LCD», серійний номер якого відповідає серійному номеру, що вказаний в документах, наданих потерпілим ОСОБА_8 , а також предметів, що можуть бути використані для розбиття скла та проникнення до салону автомобіля; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

10.02.2016 року о 02-50 годині ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України. 10.02.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Беручи до уваги те, що на даний час існують ризики, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, так як не одружений, має цивільну дружину, з якою однією сім`єю не проживає, в зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки він раніше судимий за вчинення аналогічних умисних злочинів проти власності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, не має стабільного джерела прибутку, та свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ним вказаного злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить суд застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримала своє клопотання та послалася на обставини, які у ньому були викладені, додавши, що обґрунтованість підозри підтверджується наявними у кримінальному провадженні допустимими доказами.
Прокурор в судовому засіданні стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пояснивши, що неофіційно працює на автомийці, інкримінований злочин не вчиняв, вилучений у нього відеореєстратор придбав незадовго до того, як до нього під`їхали працівники поліції, інші вилучені речі потрібні йому для роботи, в ту ніч він прогулювався в районі, де постійно проживає.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на відсутність ризиків та необґрунтованість підозри, яка не підтверджена належними доказами, а також те, що підозрюваний має малолітню дитину, неофіційно працює, відбуває покарання з випробуванням, не порушуючи відповідні обов`язки. Просив суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого, оскільки воно є необґрунтованим.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом було встановлено, що 10.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (кримінальне провадження №0001880).
Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного та захисника щодо вручення їм копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.02.2016 року, ОСОБА_5 був затриманий 10.02.2016 року о 02-50 годині відповідно до ст.208 КПК України без ухвали слідчого судді. Тому, саме вказаний час (02-50 година 10.02.2016 року) є моментом затримання ОСОБА_5 у розумінні вимог ст.209 КПК України.
З вказаного протоколу затримання вбачається, що підставою затримання ОСОБА_5 стало те, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
10.02.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.
Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколами огляду місць події від 10.02.2016 року, документами на викрадене майно; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, раніше судимий за вчинення тяжкого корисливого злочину, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку, встановленого вироком суду, офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має.
Вказані вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
При цьому наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема те, що останній має на утриманні малолітню дитину та цивільну дружину, наявність неофіційного місця роботи, на що посилається сторона захисту, як на підставу для відмови у задоволенні клопотання слідчого, на думку слідчого судді не виключають наявність зазначених вище ризиків.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Крім того, задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.183 КПК України та вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст.182 КПК України, а саме 15 мінімальних розмірів заробітної плати, яка з урахуванням положень п.16 ч.1 ст.3 КПК України становить 20670 гривень та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись, ст.ст.3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001880 відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України у м.Києві та Київській області.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту його фактичного затримання з 02-50 години 10.02.2016 року.
ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у розмірі 20670 (двадцяти тисяч шістсот семи десяти) гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м.Києва (одержувач Дніпровський районний суд м.Києва, , банк одержувач ГУДКСУ у м.Києві, МФО 820019, розрахунковий рахунок №3058) .
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, два рази на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м.Києва без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;
- носити електронний засіб контролю.
Встановити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту винесення ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Виконання ухвали доручити начальнику Київського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України у м.Києві та Київській області.
Копію ухвали вручити підозрюваному та захиснику негайно після її проголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м.Києва.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м. Києва ОСОБА_1