Справа № 146/280/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" березня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Томашпіль кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербка Крижопільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

02 лютого 2016 року біля 11:15 год під час проведення огляду працівниками Томашпільського ВП Тульчинського ВП ГУНП України у Вінницькій області домогосподарства ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 , в одній із кімнат квартири на полиці меблевої стінки, було виявлено та вилучено дві металеві ємкості (банки), закриті металевими кришками та обклеєні етикетками жовто-червоного кольору, на яких нанесено топографічний текст «Порох охотничий бездымный СОКОЛ» у кожній з яких в середині знаходилась сипуча речовина прямокутної форми коричнево-зеленого кольору, загальною масою 276,002 г, яка згідно висновку експерта № 17 від 09 лютого 2016 року є вибуховою речовиною нітроцелюлоз ним (бездимним) порохом, яку ОСОБА_4 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу в своєму домогосподарстві.
Дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 263 КК України три роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням на строк один рік. На підставі ст. 76 КК України застосувати щодо ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене у ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе виним згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Відповідно до рахунка № 17 від 09.02.2016 року вартість судових витрат по справі за проведення дослідження матеріалів речовин, виробів та харчових продуктів становить 768 грн, які підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави( а.с.37).
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 03 березня 2016 року між прокурором прокуратури Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та признаячити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 03 березня 2016 року покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням на строк один рік.
На підставі ст. 76 КК України застосувати щодо ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 768,00 грн.
Запобіжний захід не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1