Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора потерпілого представника потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 09 лютого 2016 року кримінальну справу за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 03 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 17 липня 2014 року.
Зазначеною постановою
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України,
такого, що в силу ст. 89 КК не має судимості,
звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 8 липня 2011 року, а кримінальну справу відносно нього закрито.
Цивільний позов представника потерпілого залишено без розгляду.
Вирішено питання про речові докази у справі.
Ухвалою апеляційного суду вказану постанову залишено без зміни.
Органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що він 05 липня 2009 року о 19 годині біля магазину «Червона калина» в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області в ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно завдав неповнолітньому ОСОБА_5 декілька ударів по голові та тулубу. Після того, як потерпілий забіг до приміщення магазину за допомогою, ОСОБА_7 наздогнав останнього та виштовхав його з приміщення на двір, де штовхнув ОСОБА_5 , від чого той впав на асфальт. Вказаними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Представник потерпілого ОСОБА_6 у касаційній скарзі з доповненнями просить судові рішення скасувати у зв`язку з неправильним застосування кримінального закону та істотними порушеннями кримінально-процесуального закону, а справу направити на додаткове розслідування або на новий судовий чи апеляційний розгляд. Уважає, що у діянні ОСОБА_7 діях наявні ознаки злочинів, передбачених статтями 356, 296, 304 КК та ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК. Крім того, на переконання скаржника, суд неправильно застосував до ОСОБА_7 . Закон України «Про амністію у 2011 році», не врахувавши при цьому, що відносно останнього розслідується інша кримінальна справа, а злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК, вчинено щодо малолітнього. Крім того, всупереч вимогам процесуального закону суд звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, а не від покарання, закрив провадження у справі та не вирішив цивільного позову. Стверджує, що суд не забезпечив рівності сторін судового провадження, неодноразово порушував таємницю наради суддів і залишив нерозглянутими клопотання сторони потерпілого, у тому числі клопотання про відвід судді та щодо направлення справи на додаткове розслідування у встановленому процесуальним законом порядку. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні деякі записи фіксації судового засідання. З урахуванням того, що апеляційний суд не усунув зазначених порушень, його ухвалу вважає також незаконною.
Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого та його представника на підтримання скарги, думку прокурора, який заперечив проти касаційних вимог потерпілої сторони, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів уважає, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року підставами для скасування або зміни вироку, ухвали є істотне порушення кримінально-процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 273 КПК 1960 року в усіх питаннях, які вирішуються судом під час судового розгляду, суд виносить ухвали. Ухвали про направлення справи для провадження додаткового розслідування, призначення експертизи, а також при вирішенні інших окремих питань, зазначених у цій нормі закону виносяться судом у нарадчій кімнаті і викладаються у вигляді окремого документа, який підписується всім складом суду. При одноособовому розгляді справи в зазначених у цій статті випадках суддя виносить постанови.
Недотримання цих положень є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.
Як убачається з матеріалів справи, у судовому засіданні Решетилівського районного суду від 14 лютого 2014 року потерпілий ОСОБА_5 подав письмове клопотання про направлення справи на додаткове розслідування через неповноту досудового слідства (т. 5 а.с. 161), також аналогічні вимоги усно заявив і представник потерпілого ОСОБА_6 . Крім того, у цьому ж судовому засіданні потерпілою стороною заявлялося клопотання про проведення додаткової експертизи щодо наявності у ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень. Проте, відповідно до наявних у матеріалах справи звукозапису на технічному носії та протоколу вказаного судового засідання (т. 5 а.с. 190-191) суд відмовив у задоволенні зазначених клопотань у спосіб, не передбачений ст. 273 КПК 1960 року, тобто без виходу у нарадчу кімнату для ухвалення відповідного процесуального документу. Жодних мотивів, з яких потерпілому та його представнику було відмовлено у вказаних клопотаннях, зі справи не убачається.
Між тим клопотання стосувалися того, що у діях підсудного містяться склади більш тяжких злочинів, за вчинення яких амністія не застосовується.
У зв`язку з чим колегія суддів, приходить до висновку, що ухвалення місцевим судом постанови про застосування амністії щодо ОСОБА_7 є передчасним.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що зазначена постанова місцевого суду підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням вимог кримінально-процесуального закону.
Оскільки апеляційний суд під час перевірки справи в апеляційному порядку не звернув увагу на ці порушення вимог кримінально-процесуального закону, скасуванню підлягає також і ухвала апеляційного суду.
За таких обставин кримінальну справу щодо ОСОБА_7 слід направити на новий судовий розгляд, під час якого суду належить вжити заходів для повного, всебічного дослідження обставин справи, дати належну оцінку зібраним доказам, врахувати й ретельно перевірити усі доводи, на які посилається представник потерпілого у апеляційній та касаційній скаргах, і постановити у справі законне й обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.
Керуючись статтями 394396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 задовольнити частково.
Постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 03 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 17 липня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3