Справа № 642/9898/15-к
Провадження № 1-кп/642/137/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0002789 від 03.10.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Буди Харківського району Харківської області, громадянки України, з професійно- технічною освітою, не заміжню, проживаючої у цивільному шлюбі, маючу на утриманні малолітню доньку, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої:

1/ вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.06.2003р. за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки;
2/ вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.11.2004 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,104 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки;
3/ вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2005 р. за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
4/вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 28.07.2009 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 358,
ч. 3 ст. 358, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 21.10.2010 р. звільнена з
Надержинщенскої ВК Полтавської області по відбиттю строку покарання;
5/ вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.06.2013 р. за ч. 1 ст. 185 КК
України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки;
6/ вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.03.2014 р. за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185,
ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 11.06.2014 р. застосована ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році», не відбута частина вироку скорочена навпіл, звільнена 22.05.2015р.по відбуттю строку покарання;
7/ вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.12.2015 р. за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185
КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 79 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за скоєння злочину в сфері незаконного обороту наркотичних засобів, маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість, повторно скоїла злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів при наступних обставинах:

Так, 02 жовтня 2015 року, приблизно о 15.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Юннатів 6, біля прилеглої території шкільного двору школи № 86 під стовпом виявила пластмасову кришку, в якій знаходились два запаяні згортки з полімерного матеріалу блакитного кольору, всередині яких була кристалоподібна речовина білого кольору та достовірно знаючи, що дана речовина є наркотичним засобом - метадоном, маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту залишила його собі, тим самим незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб, та почала зберігати його для власного вживання, без мети збуту, після чого була затримана працівниками міліції.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1812 від 05.11.2015 р. вилучена речовина є речовина масою 0,1630 грам, та 0,2494 грам, яка містить у своєму складі наркотичний засіб - метадон, маса якого в перерахунку на масу представленої речовини, склала 0,0392 грам та 0,0665 грам., загальною масою 0,1057 грам, яку ОСОБА_4 незаконно придбала і зберігала без мети збуту.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро покаялася у скоєному кримінальному правопорушенні, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння та пояснила, як про це зазначено вище, що вона вживала наркотичні засоби, в тому числі і метадон. 02 жовтня 2015 року, приблизно о 15.00 год., вона знаходилась біля території шкільного двору школи № 86 м. Харкова, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Юннатів 6. Під стовпом вона побачила пластмасову кришку, в якій знаходились два запаяні згортки з полімерного матеріалу. Розгорнувши ці згортки вона побачила кристалоподібну речовина білого кольору та зрозуміла, що це наркотична речовина метадон, яку вона залишила собі для власного вживання, без мети збуту, після чого була затримана працівниками міліції.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів, що характеризують її особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинила незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене повторно, а таму ці її дії кваліфікує за ст. 309 ч.2 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судима, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню доньку 2012 року народження, має постійне місце реєстрації, позитивно характеризується, вчинила даний злочин через незначний період часу після звільнення з місця позбавлення волі за попереднім вироком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає рецидив злочину.

Згідно вимоги ст. 65 ч. 2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Крім того, відповідно до ст. 50 ч.2 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинна нести покарання у виді позбавлення волі , оскільки вважає, що саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останньої від суспільства.

Відповідно до п. 23 Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Враховуючи, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2015 року ОСОБА_4 засуджена за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 79 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, а за даним вироком вона вчинила злочин до винесення вироку в першій справі і засуджується до покарання, яке належить відбувати реально, вказані вироки повинні виконуватися самостійно.
Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням по справі судово- хімічної експертизи № 1812 від 05.11.2015 року в розмірі 1384 грн.95 коп. необхідно стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох ) років позбавлення волі.

Даний вирок та вирок Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2015 року, за яким ОСОБА_4 засуджена за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 79 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки - виконуються самостійно.
У відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку з 11.03.2016 року.

Речовий доказ: полімерний пакет, опечатаний біркою з написом «1812», в якому знаходиться полімерна кришка зі згортком фольги, всередині якої знаходяться два запаяні згортки з полімерного матеріалу з наркотичним засобом - метадоном, який перебуває на збереженні в камері зберігання речових доказів Ленінського відділу поліції ГУ НП в Харківській області знищити.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судово- хімічної експертизи у розмірі 1384 грн.95 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1