Справа № 495/6626/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :
26.08.2016 року старший слідчий Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим старшим прокурором Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури клопотанням про арешт майна.

Так, слідчий просить суд накласти арешт на автомобіль «Mercedes Е-320», державний номерний знак НОМЕР_1 .
В клопотанні зазначено, що 25.08.2016 року на автодорозі по вул. Перемоги в м. Білгород-Дністровський, мала місце ДТП, в ході якої автомобіль «Mercedes Е-320», д/н НОМЕР_1 , під керуванням невстановленої особи, яка втекла з місця ДТП, здійснив наїзд на ОСОБА_5 та останньому спричинені тілесні ушкодження.

За даним фактом відомості внесено до ЄРДР за №0002609 від 26.08.2016 року за ч.1 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування.

За твердженням слідчого, в ході проведення досудового слідства, з автомобілем «Mercedes Е-320», д/н НОМЕР_1 , потрібно провести авто технічну експертизу технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічну експертизу слідів, характерних для зіткнення. У зв`язку з цим на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначеного автомобіля.

За твердженням слідчого, оскільки автомобіль «Mercedes Е-320», д/н НОМЕР_1 , міг зберігти на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що він є доказом вчинення злочину.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати , що воно відповідає критеріям , зазначеним у ст.98 КПК України.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1)правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3)розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення та цивільний позов;

4)наслідки арешту майна для інших осіб;

5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Тимчасово вилученим може бути майно, на підставі ч.2 ст.167 КПК України, у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використанні як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2)призначалися ( або використовувалися ) для схиляння особи до кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення ; 3) є предметом кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та /або є доходами від них , а також майно ,в яке їх було повністю або частково перетворено .

Так, відповідно до вимог ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту. Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення такого майна.

Вирішуючи питання про арешт, слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб.

З матеріалів клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна випливає, що підозра за вказаним кримінальним провадженням нікому не пред`явлена, та взагалі не встановлено кому на праві власності належить даний автомобіль, а матеріали кримінального провадження слідчому судді не надані.

Отже, судом встановлено, що відсутні правові підстави для арешту майна, передбачені ч.2 ст.173 КПК України, по справі відсутні особи, яким повідомлено про підозру та не доведено, що незастосування заходу забезпечення у вигляді арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вище викладені обставини та розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна суд вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 171-174 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1