АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/1314/15-к Номер провадження 11-кп/786/801/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7
захисника обвинуваченого ОСОБА_8
обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000638, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Машівського районного суду Полтавської області від 12 липня 2016 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куми Карлівського р-ну Полтавської обл., українця, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого:

- 31.05.2013 Карлівським районним судом Полтавської області .за ч.3 ст.185,75,104 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 19.11.2013 Карлівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185,70,75,104 КК України на 3роки 1місяць позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-19.03.2014 Машівським районним судом Полтавської області за ч.2 та ч.3 ст.185, 70 ч.1 та ч.4, 75, 104 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, з випробуванням 2 роки;

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15,ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця с. Гордіївка Липовецького р-ну Вінницької обл., українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого, проживаючого в АДРЕСА_2 ,

якого визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15,ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Вироком Машівського районного суду Полтавської області від 12 липня 2016 року ОСОБА_9 , визнаний виним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_9 покарання шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Машівського районного суду від 19 березня 2014 року у виді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15,ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Виріщено питання про речові докази.

Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно 703 грн. 68 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

06 жовтня 2015 близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 з метою таємного викрадання чужого майна, через отвір у паркані, виконаному з залізобетонних плит, проникли до території Кумівського відділку ПП`Ланна-Агро», яке розташоване в с. Куми Карлівського району Полтаської області, де з підрозділу підприємства-місця для розбирання техніки, намагалися викрасти брухт чорних металів у вигляді фрагменту рейки та фрагменту конструкції, виготовленої на основі профільної квадратної труби, загальною вагою 75кг., чим могли спричинити ПП «Ланна-Агро» матеріальну шкоду на суму 270 грн., але з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були затримані охороною ПП «Ланна-Агро».

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком зважаючи на значну кількість обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Інші учасники вирок суду не оскаржили.

Представником потерпілого подані заперечення на апеляційну скаргу в яких останній зазначає про обґрунтованість вироку суду та просить залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_9 , та його захисника, які підтримали мотиви апеляційної скарги, представника потерпілого, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, заперечення прокурора проти доводів скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які повно та всебічно досліджені судом першої інстанції та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Дії ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України судом кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд, дотримуючись вимог загальних засад призначення покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, не працює, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, однак на шлях виправлення не став, вчинив новий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком суду.

Судом враховані пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Водночас судом безпідставно визнано обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 рецидив злочинів, зважаючи на положення пункту 19 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», яким передбачено, що якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

У даному випадку повторність вже врахована як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, а тому рецидив злочину не може повторно враховуватися як обтяжуюча покарання обставина. Вказівка у вироку суду на цю обставину підлягає виключенню.

За відсутності обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , колегія суддів приходить до висновку про можливість пом`якшення останньому покарання.

Водночас висновок суду про необхідність відбування ОСОБА_9 покарання реально узгоджується з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 з подальшими змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання, в якій зазначено, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Таким чином вчинення ОСОБА_9 злочину під час іспитового строку за попереднім вироком, унеможливлює повторне застосування ст. 75 КК Україні при призначенні йому покарання.

Доводи апеляційної скарги, з цього приводу, є безпідставними та на увагу не заслуговують.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково, пом`якшити Вдовіну покарання за вчинений злочин, передбачений ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Машівського районного суду Полтавської області від 19 березня 2014 року.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

На підставі ч.2 ст. 404 КПК України, вирок Машівського районного суду Полтавської області від 12 липня 2016 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку обставину що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рецидив злочинів.

Пом`якшити ОСОБА_9 покарання за вчинений злочин, передбачений ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Машівського районного суду Полтавської області від 19 березня 2014 року у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі та призначити остаточне покарання у виді 4 років 7 місяців позбавлення волі.

У зв`язку з набранням вироком законної сили, ОСОБА_9 взяти під варту в залі суду.

Строк покарання ОСОБА_9 рахувати з 5 жовтня 2016 року.

В решті вирок щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_9 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4