Справа №487/5104/16-к 18.11.2016
Провадження: № 11-сс/784/490/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: оскарження ухвали слідчого судді Доповідач апеляційного суду:
про обрання запобіжного заходу ОСОБА_2
у вигляді тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2016 року відносно

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше несудимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8

захисник: ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва строком на 60 днів терміном до 05 год. 30 хв. 11 січня 2017 року.

Визначено розмір застави в сумі 29 000 грн., в разі внесення якої підозрюваний ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.

В разі звільнення під заставу на ОСОБА_7 покладено зобов`язання не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду (залежно від стадії кримінального провадження); прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного слідчим органу державної влади.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово покидати місце свого проживання: АДРЕСА_1 , покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На думку апелянта оскаржуване ним рішення слідчого судді є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з допущеними порушеннями норм міжнародного та національного законодавства, а саме Європейської конвенції з прав людини, Конституції України та Кримінального процесуального кодексу України.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя безпідставно дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому вказує, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчим використовувались шаблонні формулювання, не підтверджені матеріалами справи, а слідчий суддя без жодного доказу прийшов до висновку про наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, посилаючись при цьому лише на тяжкість інкримінованого злочину.

Стверджує, що слідчий суддя не прийняв до уваги принцип презумпції невинуватості, адже в своєму рішенні фактично звинуватив ОСОБА_7 у вчиненні злочину.

Вказує на те, що не відповідають фактичним обставинам справи твердження щодо відсутності у підозрюваного постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків та посередньої характеристики за місцем проживання.

При цьому апелянт посилається на пояснення підозрюваного ОСОБА_7 стосовно того, що останній мав власний дохід, оскільки до затримання неофіційно працював водієм таксі.

Зазначає, що ним як адвокатом підозрюваного долучено позитивну характеристику від сусідів.

Також апелянт звертає увагу на відсутність необхідності тримати ОСОБА_7 під вартою, оскільки ані слідчим, ані прокурором не доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Крім цього вказує, що слідчим суддею не були враховані та не знайшли свого відображення в ухвалі такі обставини, як відсутність у ОСОБА_7 судимостей, наявність стійких соціальних зв`язків, позитивна характеристика за місцем проживання, наявність власного джерела доходу, повне визнання вини у зберіганні вибухових матеріалів.

При цьому захисник пояснює, що оскільки всі небезпечні предмети у ОСОБА_7 вилучені, то він не представляє жодної суспільної небезпеки.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
СВ Заводського ВП ГУНП України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке 12.11.2016 року внесені до ЄРДР під № 0005323, за яким ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вказане клопотання вмотивоване обгрунтованістю підозри та існування ризиків того, що ОСОБА_7 переховуватиметься від слідства та суду, вчинить інший злочин, здійснюватиме незаконний вплив на свідків.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що обгрунтованість підозри підтверджується протоколом обшуку від 11.11.2016 року дачної ділянки № 225 СВТ «Чорноморець», під час якого виявлено та вилучено 3 гранати; довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 12.11.2016 року; протоколом затримання особи від 12.11.2016 року; повідомленням про підозру від 12.11.2016 року; поясненнями підозрюваного в судовому засіданні.

Крім того, під час вивчення матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, він не має постійного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків, характеризується посередньо за місцем проживання.

Такі обставини оцінені слідчим суддею як підстави для переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду, а так само вчинення ним нового злочину.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи, передбачені ст.ст. 176-178 КПК України, так і спеціальні положення, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України).
Так, слідчим суддею взято до уваги, що Заводським відділом поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005323 за фактом вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за вказаних у клопотанні слідчого обставин.
Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що здобуті під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження докази в достатній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочинного діяння, а також про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків.
Обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочинного діяння підтверджується не лише визнанням підозрюваним ОСОБА_7 своєї вини в повному обсязі під час розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, а також сукупністю здобутих під час досудового розслідування письмових доказів, зокрема: даними протоколу обшуку від 11.11.2016 року дачної ділянки АДРЕСА_2 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 12.11.2016 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.11.2016 року (а.с. 12-15, 16-20, 21, 23-24).
Також, зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 передбачених в ст. 177 КПК України дій, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оскільки максимальний розмір покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_7 в разі визнання його винуватим, становить 7 років позбавлення волі, усвідомлення неминучості настання покарання, відсутність стійких соціальних зв`язків може сприяти діям підозрюваного, направленим на переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
В свою чергу достатньо висока ймовірність продовження підозрюваним ОСОБА_7 злочинної діяльності підтверджена даними щодо особи підозрюваного, який не працює, постійного законного джерела доходу не має.
Разом з тим, необхідно зазначити, що відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Вищенаведеним спростовуються доводи апелянта про відсутність обгрунтованої підозри, про відсутність передбачених ст. 177 КПК України ризиків та про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Інші чинники, на які посилається захисник, на правильність та законність прийнятого судом рішення не впливають і не є підставою для скасування цього рішення.
Розмір застави, обраний слідчим суддею, відповідає критеріям, передбаченим п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 405, 407 ч. 3, 424 ч. 4 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: