справа № 208/1070/16-к
провадження № 1-м/208/1/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську матеріали клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого Вироком Головинського районного суду м. Москви від 27.03.2013 року,

В С Т А Н О В И В:

До Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Головинського районного суду м. Москви від 27.03.2013 року відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.

Із посиланням на положення ст. 9 Конституції України, ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року заявник просить суд визначити норми КК України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Головинського районного суду м. Москви від 27.03.2013, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Головинського районного суду м. Москви від 27.03.2013.

Прокурор вважав за можливим задовольнити клопотання Міністерства юстиції України в повному обсязі.

Заявник до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Вироком Головинського районного суду м. Москви від 27.03.2013 ОСОБА_4 визнаний винним та його дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 30, п. «б» ч. 2 ст. 228.1 КК РФ як замах на незаконний збут наркотичних засобів в крупному розмірі, а також за ч. 1 ст. 30 п. «г» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ як приготування до незаконного збуту наркотичних засобів в особливо крупному розмірі.

Згідно вироку Головинського районного суду м. Москви від 27.03.2013 ОСОБА_4 визнаний винним в здійсненні злочинів та йому призначено покарання: за ч. 3 ст. 30, п. «б» ч. 2 ст. 228.1 КК РФ в вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; за ч. 1 ст. 30 п. «г» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ в вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років. На підставі ч. 2 ст. 69 КК РФ, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено 9 (дев`ять) років позбавлення волі з відбуттям покарання в виправній колонії строго режиму. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 вересня 2012 року. Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що вступив в законну силу, вирок Головинського районного суду м. Москви від 27.03.2013 набрав законної сили 10.06.2013 року. Станом на 03.09.2015 відбута частина покарання становить 2 роки 11 місяців 12 днів. Згідно заяви, доданої до клопотання, ОСОБА_4 просить перевести його для подальшого відбування покарання на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КК РФ приготуванням до злочину визнається підшукування, виготовлення або пристосування особою засобів чи знарядь здійснення злочину, підшукування співучасників злочину, змова на здійснення злочину або інше умисне створення умов для здійснення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця по незалежним від особи обставинам. Ч. 3 ст. 30 КК РФ зазначає, що замахом на злочин визнається умисна дія (бездіяльність) особи, безпосередньо направлені на здійснення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця по незалежним від цієї особи обставин.

Ч. 2 ст. 69 КК РФ визначає, що, якщо всі злочини, вчинені по сукупності, є злочинами невеликої або середньої тяжкості, або приготуванням до тяжкого або особливо тяжкого злочину, або замахом на тяжкий або особливо тяжкий злочин, остаточне покарання призначається шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом часткового або повного складання призначених покарань. При цьому остаточне покарання не може перевищувати більш ніж на половину максимальний строк або розмір покарання, передбаченого за більш тяжкий із вчинених злочинів.

Як передбачено ч. 1 ст. 14 КК України готуванням до злочину є підшукування або пристосування засобів чи знарядь, підшукування співучасників або змова на вчинення злочину, усунення перешкод, а також інше умисне створення умов для вчинення злочину. Згідно ч. 1 ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Ч. 2 ст. 15 КК України передбачено, що замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі. Ч. 2 ст.68 КК України закріплено, що за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 70 КК України при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

П. «б» ч. 2 ст. 228.1 КК РФ передбачає, що незаконний збут наркотичних засобів в крупному розмірі, карається позбавленням волі строком від п`яти до дванадцяти років зі штрафом в розмірі до п`ятисот тисяч рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до трьох років або без такого або з обмеженням волі на строк до двох років або без такого. Вказана норма відповідає ч. 2 ст. 307 КК України за якою, незаконний збут наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби, карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

П. «г» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ передбачає, що незаконний збут наркотичних засобів, в особливо крупному розмірі, карається позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права займати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого і зі штрафом в розмірі від одного міліонна рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до п`яти років або без такого. Вказана норма відповідає ч. 3 ст. 307 КК України, за якою незаконний збут наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах, карається позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна».

Кваліфікація злочину за ч. 3 ст. 30 , п. «б» ч. 2 ст. 228.1 КК РФ відповідає ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України; ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ відповідає ч.1 ст. 14, ч. 3 ст. 307 КК України.
Згідно положень п. 1 ч. 4 ст. 610 КК України суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України у випадку, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави.

За ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 307 КК України строк покарання не може перевищувати 6 (шести) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України строк покарання не може перевищувати 6 (шести) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі, у зв`язку з чим вирок Головинського районного суду м. Москви від 27.03.2013 року підлягає приведенню у відповідність із законодавством України. Максимальний строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України не повинен перевищувати 6 (шість) років 8 (вісім) місяців позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст. 372, 602, 609, 610 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Головинського районного суду м. Москви від 27.03.2013 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 3 ст. 30, п. «б» ч. 2 ст. 228.1, ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 3 ст. 228.1 КК РФ із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК РФ до 9 (дев`яти) років позбавлення волі з відбуттям покарання в виправній колоній строго режиму.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 307 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч.2 ст. 70 КК України шляхом частково складання покарань вважати ОСОБА_4 остаточно засудженим до покарання у вигляді 6 (шести) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 21 вересня 2012 року.
Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Суддя ОСОБА_1