Справа №705/3761/15-к
1-кп/705/75/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.09.2016 м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області матеріали кримінального провадження зареєстровані в ЄРДР за № 0000625 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 23 квітня 2015 року , близько 13 години 45 хвилин, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень , наніс ОСОБА_5 удари в обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, крововиливу верхньої повіки правого ока , крововиливів підборіддя та шиї , які згідно висновку судовомедичної експертизи № 341 від 24.04.2015 року , відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав.В своїх поясненнях він вказав, що в квітні 2015 року в них з його братом ОСОБА_5 , на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_1 , стався словесний інцидент. Він саме вийшов з будинку та пішов до гаража, щоб наточити сапу. В гаражі не було світла і він пішов до хати перевірити. Коли він повертався назад, то побачив брата, який виходив з гаражу, він спитав його, що він там робить, той відповів, що де хоче там і ходе. От після цього, в них з братом почалась словесна суперечка. Він не втримався та хотів дати брату ляпаса, але не попав по ньому, брат побіг до вікна кричати, що треба міліцію визвати. Потім брат почав його ображати та бити на очах у його дитини. На галас прибігли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і забрали дитину. Брат продовжував його бити, але їх розтягли дівчата. Він хотів дати брату «пенделя» і в них знову ж почалась бійка. Тоді прибіг ОСОБА_9 і розтяг їх. Він пішов додому та дивися телевізор, нікого не чіпав. Пізніше до нього прийшов дільничний та повідомив, що проти нього відкрите кримінальне провадження. Він брата не бив, лише лежав на землі та закривався від ударів брата, захищався. Він міг заподіяти брату тілесні ушкодження, але тільки тоді, коли він захищався.

Не дивлячись на не визнання обвинуваченим своєї вини, та його захисну версію, його вина у вчиненні за викладених вище обставин умисного легкого тілесного ушкодження, підтверджується крім власне його показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , показав що він проживає за адресою АДРЕСА_1 . До смерті їх матері в нього з братом ОСОБА_4 були нормальні рідні стосунки. Після смерті матері брат почав обвинувачувати його у крадіжці коштів, вимагав гроші, на цьому ґрунті в них постійно виникали сварки, які часто переростали в бійки. Того дня, він разом з дружиною ОСОБА_10 мали йти на кладовище, щоб прибрати на могилах. Він пішов до гаражу взяти інструменти. Виходячи з гаражу він зустрів брата ОСОБА_11 , який спитав його, чого він тут ходить. Він, в нормальній формі без грубощів відповів, що має повне право тут ходити. Брат почав його ображати. Брат наніс йому удар у правий висок, потім ще один удар, а за третім разом він ухилився від удару. Почалась бійка. Дружина та ОСОБА_8 підбігли та почали їх розбороняти. Він пішов в напрямку будинку, але ОСОБА_12 взяв тормозну накладку та кинути у нього, однак не попав. Брат підбіг до нього, хотів вдарити, але він намагався його зупинити, шляхом заломлення рук. Вони впали удвох на землю, почали боротись, при цьому брат намагався його вдарити. Він вдарив брата лише кілька разів, коли той намагався видавити йому очі. Він попросив дружину, щоб вона викликала працівників міліції. Він не проти помиритись з братом, але останній категорично проти примирення.

Допитана судом свідок ОСОБА_13 , показала, що вона є дружиною ОСОБА_14 , а ОСОБА_15 є рідним братом її чоловіка. Того дня вони з чоловіком мали йти на кладовище, щоб прибрати на могилах. Чоловік пішов в гараж. Вона вже мала виходити з хати як почула сварку між братами. Коли вийшла на подвір`я, то побачила, що ОСОБА_12 голосно сварився, а ОСОБА_16 намагався його заспокоїти. Коли ОСОБА_16 почав відходити ніби назад, то ОСОБА_12 почав ніби наступати. Вона просила їх заспокоїтись, але хлопці не слухали та почали боротись. Вона бачила, що ОСОБА_12 почав бити Вітю в обличчя та по тілу. ОСОБА_17 також вдарив брата, щоб зупинити його. Свідками даної бійки були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Останнього вона сама покликала, щоб розборонив хлопців.

Допитана судом свідок ОСОБА_8 , показала, що вона приїхала провідати їх матір на кладовище і зайшла до ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на чай. Вона бачила, як ОСОБА_12 почав казати ОСОБА_19 , чого він тут ходить, коли зустрів його біля гаражу. Тоді, вона бачила, як ОСОБА_12 перший вдарив ОСОБА_17 у висок, вони почали сваритись і почалась бійка. Вітя намагався захиститись. Вона з ОСОБА_18 намагались їх розборонити. Взявши дитину, дочку ОСОБА_20 , яка бачила сварку та плакала, вона пішла до хати.

Допитаний судом свідок ОСОБА_9 , показав, що він проживає по сусідству з братами Пасічниками. Того дня йому подзвонила дружина ОСОБА_21 та попросила прийти розтягнути хлопців. Коли він прийшов, він побачив, що хлопці лежали на землі біля будинку ОСОБА_21 , на той момент вони вже не бились.

Як видно з висновку судово-медичного експерта № 341 від 24 квітня 2015 року у ОСОБА_5 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців та садна обличчя, крововиливу верхньої повіки правого ока, крововиливів підборіддя та шиї і відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Факт нанесення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_5 , обвинуваченим ОСОБА_4 за вказаних вище обставин підтверджується дослідженими судом : заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 23 квітня 2015 року, а також протоколами проведених слідчих експериментів від 17.06.2015, 19.06.2015 року з відповідною фототаблицею до них, щодо одержаних потерпілим тілесних ушкоджень, локалізація яких відповідає описаному вище.

За таких обставин, суд визнає показання потерпілого, свідків, дані, які містять протоколи проведення слідчих експериментів, заяви про вчинене кримінальне правопорушення, наведений вище висновок експерта, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу ОСОБА_4 на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК.

Будь-які докази у підтвердження невинуватості ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, вчинення якого ним не визнавалось в судовому засіданні, самим обвинуваченим суду надані не були.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, - кваліфіковано вірно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, позицію потерпілого щодо призначення міри покарання обвинуваченому та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є те, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітніх дітей, позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового злочину.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому під час досудового та судового провадження не обиралась.

Процесуальні витрати по справі - відсутні .
Речові докази по кримінальному провадженню - відсутні .

Керуючись, ст..ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно: суддя: