Провадження № - 1кп/201/33/2016
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 жовтня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003137 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, не одруженого, має на вихованні малолітню дитину, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , судимого:

- 02.10.2008 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України до двох років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком два роки на підставі ст.. 75 КК України;

- 19.06.2009 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст.358, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на 4 роки. Звільнений 06.10.2011 умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 11 днів;

- 13.04.2016 Царичанським районним судом Дніпропетровської області по ч. 1 ст. 263 КК України до трьох років одного дня позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком один рік один день;

- 17.06.2016 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська по ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українцю, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в останнє судимого:

-12.12.2014 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 1 ст. 213 КК України до 100 годин громадських робіт;

-02.02.2015 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст.. 72, 76 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком два роки на підставі ст.. 75 КК України. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.12.2015 скасовано іспитовий строк та направлено ОСОБА_4 для відбування покарання призначеного вироком,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Могилів, Білоруської області, громадянину України, білорусу, освіта середня, не працюючого, не одруженому, проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , не судимого:

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисники ОСОБА_8

ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:
23.07.2015 року в період часу з 02-00 год. по 06-00 год. ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у групі, прибули на автомобілі за адресою АДРЕСА_4 . Знаходячись за вищевказаною адресою, при цьому розподіливши між собою ролі, під керуванням ОСОБА_3 , із заздалегідь приготованими ножицями та сумками ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_5 спрямували до вікна квартири АДРЕСА_5 з метою таємного викрадення майна, при цьому ОСОБА_4 залишався в автомобілі. Після чого продовжуючи свої злочині дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, діючи у групі за попередньою змовою, ОСОБА_3 за допомогою металевих ножиць для різки металу перекусив металеву решітку вікна, після чого, діючи погоджено у групі, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 віджали раму метало пластикового вікна та після чого ОСОБА_3 проник через вікно у приміщення квартири АДРЕСА_6 . Знаходячись в приміщенні квартири, ОСОБА_3 , продовжуючи свої неправомірні дії спрямовані на таємне викрадення майна, діючи погоджено в групі, таємно викрав майно, яке знаходилося в приміщенні квартири. В подальшому ОСОБА_3 , діючи у єдиному злочинному зговорі з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який спрямований на таємне викрадення майна, через раніше пошкодження ним вікно передав внутрішні частину кондиціонера марки Hualing, моделі CS-09HHA де його отримав ОСОБА_5 , який знаходився на вулиці. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_3 доставили викрадений кондиціонер в автомобіль. Після чого, виконавши всі необхідні дії з викраденим майном зникли з місця вчинення злочину на автомобілі та розпорядились викраденим на власний розсуд.

Того ж дня, 23.07.2015 року діючи погоджено у групі з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 повернулась до місця вчинення злочину за адресою: буд. АДРЕСА_4 . ОСОБА_3 чекав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в автомобілі, а ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 підійшли до вікна квартири АДРЕСА_5 де відкрутили зовнішню частину кондиціонера. Після чого начебто почувши крик сусідів вищевказаного будинку ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_4 покинули місце злочину разом з зовнішньою частиною кондиціонера, яку в подальшому залишили біля будинку.

ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 зникли з місця вчинення злочину на автомобілі за допомогою якого раніше приїхали на місце вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину самостійно.

Таким чином ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою таємно викрали з приміщення квартири АДРЕСА_5 внутрішню частину кондиціонера марки Hualing, моделі CS-09HHA та зовнішню частину кондиціонера марки Hualing, моделі CS-09ННА, яка знаходилась біля вікна квартири АДРЕСА_5 , чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду, яка відповідно до висновку експерта станом на 23.07.2015 року становить 3000 грн.

Вказаними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вчинили злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винним та пояснив, що 23.07.2015 р. вночі у них з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення кондиціонера з приміщення квартири розташованої по АДРЕСА_1 в якій, з пояснень ОСОБА_3 ніхто не проживає. Приблизно о 2-00 годин вони на автомобілі належному ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_3 під`їхали до будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 залишився в автомобілі, а ОСОБА_3 з ОСОБА_5 пішли до будинку. Знаходячись біля вікна будинку ОСОБА_3 металевими ножицями перекусив металеву решітку вікна, віджав раму вікна викруткою та заліз у середину, а ОСОБА_5 в цей час залишався на вулиці. Через деякий час ОСОБА_3 подав з вікна внутрішній блок кондиціонера, сам виліз і вони пішли до автомобіля, в який поклали кондиціонер і вирушили на автовокзал. Там вони залишили кондиціонер в камері схову і знову приїхали до будинку по АДРЕСА_1 . Під`їхавши до будинку, ОСОБА_3 залишився в автомобілі за кермом, а ОСОБА_5 і ОСОБА_4 пішли до того ж вікна будинку, де відкрутили зовнішню частину кондиціонеру від стіни і почали нести його в бік автомобіля, однак коли занесли за кут, хтось з перехожих сказав їм, що їх дії помітили і вони, кинувши кондиціонер, втекли ОСОБА_5 до автомобіля на якому поїхав з місця злочину разом з ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 зник у невідомому напрямку

ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним та пояснив, що 23.07.2015 р. вночі він на належному йому автомобілі під керуванням ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 приїхали на вул.. Дзержинського. ОСОБА_4 залишився в автомобілі, а ОСОБА_3 та ОСОБА_5 сказали, що підуть викрадуть кондиціонер і пішли в бік будинку. ОСОБА_4 не бачив, що там відбувалось, а через 10-15 хв. хлопці повернулись та поклали внутрішню частину кондиціонеру в автомобіль і вони поїхали на автовокзал, де ОСОБА_3 і ОСОБА_5 з кондиціонером пішли до автовокзалу і залишили його у камері схову. Після цього вони знову поїхали на теж місце по вул. Дзержинського, де ОСОБА_3 залишився в автомобілі, а ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 пішли до вікна будинку, де відкрутили зовнішню частину кондиціонеру від стіни і почали нести його в бік автомобіля, однак коли занесли за кут, хтось з перехожих сказав їм, що їх дії помітили і вони, кинувши кондиціонер, втекли, розбігшись у різні боки. Через деякий час ОСОБА_4 повернувся на місце де був автомобіль, однак обвинувачених з автомобілем там не було.

ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав свою вину та підтримав показання інших учасників від надання показів відмовився.

Крім повного визнання своєї вини, винність обвинувачених у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах, а саме.

Як вбачається з протоколу огляду місця події проведеного 23.07.2015 року за адресою: АДРЕСА_7 в ході огляду встановлено, що зліва від входу в приміщення на відстані 1,80 м. знаходиться решітка в якій раніше зберігалася зовнішня частина кондиціонера, на вікні виявлені сліди віджиму, під вікном з зовнішньої сторони не асфальті виявлено ніж з дерев`яною колодкою, під вікном з внутрішньої сторони на підлозі виявлено передня частина від пульту охорони, зліва від входу приміщення на стіні виявлено місце де розташовувався пульт охорони. (а.с. 125-126).

З протоколу огляду від 25.07.2015 року у приміщенні за адресою: АДРЕСА_8 було виявлено та вилучено зовнішню частину кондиціонера EVS білого кольору та внутрішню частину кондиціонеру HULANIK білого кольору, які зі слів власника ОСОБА_11 належать ОСОБА_3 .

З висновку експерта № 70/30-35 від 26.08.2015 р. (а.с. 147) вбачається, що рекомендована ринкова вартість спліт-системи кондиціонера марки Hualing, моделі CS-09 HHA/СU-09HA станом на 23 липня 2015 року складає 3000 гривень. (а.с.146-149).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.07.2015 року вбачається, що громадянин ОСОБА_12 серед пред`явлених для впізнання осіб вказав на ОСОБА_3 , як особу, яка 23.07.2015 вчинили крадіжку з квартири АДРЕСА_5 . (а.с. 133-135).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.07.2015 року вбачається, що громадянка ОСОБА_13 серед пред`явлених для впізнання осіб вказала на ОСОБА_3 , як особу, яка 23.07.2015 вчинили крадіжку з квартири АДРЕСА_5 . (а.с. 136-138).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26.08.2015 року вбачається, що громадянин ОСОБА_12 серед пред`явлених для впізнання осіб вказав на ОСОБА_4 , як особу, яка 23.07.2015 вчинили крадіжку з квартири АДРЕСА_5 . (а.с. 139-141).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26.08.2015 року вбачається, що громадянин ОСОБА_12 серед пред`явлених для впізнання осіб вказав на ОСОБА_5 , як особу, яка 23.07.2015 вчинили крадіжку з квартири АДРЕСА_5 . (а.с. 142-144).

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, а також в сукупності з показаннями обвинувачених, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що 23.07.2015 року ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою таємно викрали з приміщення квартири АДРЕСА_5 внутрішню частину кондиціонера марки Hualing, моделі CS-09HHA та зовнішню частину кондиціонера марки Hualing, моделі CS-09ННА, яка знаходилась біля вікна квартири АДРЕСА_5 , чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду, яка відповідно до висновку експерта станом на 23.07.2015 року становить 3000 грн.

Таким чином, вищевказаними діями обвинувачені таємно викрали чуже майно за попередньою змовою групою осіб, шляхом проникнення у житло, що заподіяло матеріальну шкоду і їх дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані, а саме:

-обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникнення у житло;

-обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинено за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникнення у житло;

-обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинено за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникнення у житло.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким, даних про особу обвинуваченого, який судимий (т. а.с. 151-152), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває ( а.с. 155-156), являється учасником бойових дій в ході проведення АТО, має поранення (т. 2 а.с. 16), нагороджений ордером «За мужність» (т. 2 а.с. 11-15), має на утриманні неповнолітню дитину,

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, який притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2016 року, то суд вважає за необхідне після призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України призначити покарання за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним цим вироком.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.04.2016 року по ч. 1 ст. 263, 75 КК України до трьох років одного дня позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком один рік один день, суд вважає, що вказаний вирок має виконуватись самостійно згідно роз`яснень даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_4 суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким, даних про особу обвинуваченого, який судимий (а.с. 159-162), вчинив новий злочин в період іспитового строку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 164-165).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, який не працює, притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2015 року до трьох років позбавлення волі, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2015 року.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_5 суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким, даних про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не судимий в силу ст.. 89 КК України,

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, який не працює, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2016 року більш суворим покаранням призначеним цим вироком у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.04.2016 року виконувати самостійно.

Зарахувати в строк відбування призначеного покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою з 27 липня 2015 по 24 вересня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання, 2 місяців позбавлення волі невідбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2015 року, визначивши остаточно до відбування три роки два місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання останнього після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: внутрішню частину кондиціонеру HULANIK, білого кольору повернути потерпілій ОСОБА_10 .

Речові докази: рюкзак камуфляжного кольору, рюкзак сірого кольору в якому містяться 4 гаєчних ключі, 1 розкладна викрутка, 4 насадки; сіра з синім сумка в якій міститься будівельний степлер, механічна дриль, зажим, 4 накладних ключі, 1 викрутка жовтого кольору, плоскогубці в кількості 2 шт. металевого та червоного кольору; сумка чорного кольору в якій знаходиться 3 напильники, липка стрічка чорного кольору, 2 канцелярських ножі жовтого та червоного кольору, 4 шестигранних ключі, 4 автомобільних свічки; коробка зеленого кольору в якій знаходиться інструменти: накидні ключів в кількості 12 шт.; чорний ящик для інструментів в якому в верхній частині знаходяться 5 накладних ключів, в середині ящика знаходяться: 2 металеві рулетки, плоскогубці розового кольору, 2 канцелярські ножі червоного кольору, склоріз марки ZYBR, капронова нитка, перехідник, ключі в кількості 53 шт., викрутки в кількості 4 шт. з червоними та чорними кольорами, гвинтики та болти, шуруповерти в кількості приблизно 200 шт.; тубус сірого кольору в якому знаходяться 3 лома, 1 фомка; мішок білого кольору в якому знаходяться курточки 3 шт., штанів камуфляжних 3 шт.; сумка сірого з жовтогарячим кольору в якій знаходяться гвинтові ключі в кількості 32 шт., кусачки червоного кольору, молоток, частина ключа, плоскогубці металеві, пристрій для зажиму скоб, ніж канцелярський синього кольору, кусок металевої труби вкрита чорною резиною з гачком зверху, викрутка синього кольору повернути ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1