УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/8561/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 жовтня 2016 року, -
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 жовтня 2016 року на підставі ст.ст. 131-132, 170-171, 173 КПК України задоволено клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 про арешт майна.
Накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові будівлі (корівник загальною площею 1758,6 м. кв. та корівник загальною площею 920,7 м. кв.) за адресою: АДРЕСА_2 ; на автомобіль марки ГАЗ, модель 2705, 2002 року випуску, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 ; на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках у Житомирському РУ ПАТ «КБ «Приватбанк» (МФО 311744), які відкрито 23.08.2011 року в національній валюті гривня, а саме на рахунках №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканець с. Радовель Олевського району Житомирської області ОСОБА_8 , який відповідно до наказу № 8 від 19.03.2014 року призначений директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна-2» (далі - TOB «Фортуна-2») та згідно до протоколу № 2 загальних зборів учасників TOB «Фортуна-2» від 19.03.2014 року є єдиним фактичним власником 100% статутного капіталу даного товариства, являючись службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, діючи умисно та з корисливого мотиву направленого на одержання неправомірної вигоди для себе та членів злочинної групи, будучи обізнаним про передбачений законодавством порядок проведення рубок лісу, а також закупівлі деревини в уповноважених підприємств, використовуючи своє службове становище в супереч інтересам юридичної особи, розуміючи, що його діями буде створена суспільна небезпека, на початку 2015 року, вирішив для скоєння тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості організувати спільне злочинне об`єднання.
Із зазначеною метою ОСОБА_8 для себе визначив, що для запланованої злочинної діяльності, а саме вчинення незаконних порубок лісу на територіях лісових господарств Олевського району Житомирської області і подальшої реалізації незаконно здобутої обробленої деревини, йому до складу створюваної ним злочинної групи необхідно залучити осіб в якості виконавців із числа службових та матеріально відповідальних осіб ДП «Білокоровицьке ЛГ», ДП «Олевське ЛГ АПК», підлеглих працівників TOB «Фортуна-2» та мешканців с. Радовель Олевського району Житомирської області.
На виконання зазначеного злочинного наміру, направленого на створення злочинної групи для скоєння злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, ОСОБА_8 в кінці травня у різний час 2015 року, перебуваючи на території TOB «Фортуна-2», що за адресою Житомирська область Олевський район с. Радовель, вул. Леніна, буд. № 50-А, а також в с.Радовель Олевського району Житомирської області, запропонував виконувачу обов`язки лісничого Радовельського лісництва державного підприємства «Білокоровицьке лісове господарство» Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України (далі - Радовельське лісництво ДП «Білокоровицьке ЛГ») ОСОБА_10 , виконувачу обов`язки лісничого Жубровицького лісництва державного підприємства «Білокоровицьке лісове господарство» Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України (далі - Жубровицьке лісництво ДП «Білокоровицьке ЛГ») ОСОБА_11 , майстру лісу ділянки №4 Радовельського лісництва ДП «Білокоровицьке ЛГ» ОСОБА_12 , ліснику обходу №7 Кишинського лісництва ДП «Олевське лісове господарство АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради (далі Кишинське лісництво ДП «Олевське ЛГ АПК») ОСОБА_13 , водієві TOB «Фортуна-2» ОСОБА_14 та мешканцями с. Радовель Олевського району Житомирської області ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 приймати участь у скоєнні кримінальних правопорушень для особистого збагачення - вчиняти незаконні порубки лісу на територіях лісових господарств Олевського району Житомирської області, проводити лісопильну та стругальну обробку незаконно здобутої деревини потужностями його товариства із подальшою реалізацією отриманої продукції на території України та отримувати кошти, які використовувати на потреби злочинної групи. При цьому, заходи щодо приховування злочинної діяльності від можливого викриття правоохоронними та контролюючими органами, по усуненню можливих перешкод він покладав на себе і таким чином переконав учасників у безпеці їх дій. На пропозицію ОСОБА_8 перелічені особи погодились.
В ході злочинної діяльності вказаної вище групи осіб, протягом 2015 року було вчинено ряд незаконних рубок лісу на території Олевського району Житомирської області, чим відповідно до висновку від 31.08.2016 року проведеної судової комісійної інженерно-екологічної експертизи завданими діями підозрюваних у кримінальному провадженні навколишньому природному середовищу завдано шкоди на загальну суму понад 3 млн. грн.
Викладене, у свою чергу підтверджується: розсекреченими протоколами №15/913 від 31.03.2015, №15/1041 від 17.04.2015 та №2/1229 від 22.04.2015, негласних оперативно-розшукових заходів, протоколами обшуку Радовельського лісництва ДП «Білокоровицьке лісове господарство», державного підприємства «Білокоровицьке лісове господарство», протоколом допиту бухгалтера ДП «Білокоровицьке лісове господарство» ОСОБА_19 , оглядом місця події від 28.09.2015 та іншими матеріалами провадження.
10.10.2016 року ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 364-1, ч.3 ст. 27, ст. 246 КК України.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення відшкодування в подальшому підозрюваним ОСОБА_8 завданої шкоди (збитків) слідчий суддя вважав за необхідне накласти арешт на майно, що перебуває у власності останнього.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 про арешт майна ОСОБА_8 . Вказує, що ухвала слідчого судді винесена в порушення вимог КПК України, арештоване майно ОСОБА_8 не має жодних ознак майна, відповідно абз.1 ч.1 ст. 170 КПК України. В клопотанні слідчого не доведено наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України. Цивільних позовів до ОСОБА_8 не заявлено. В матеріалах справи відсутні письмові докази повідомленої ОСОБА_8 підозри. Також, зазначає, що арешт банківських рахунків ОСОБА_8 привів до зупинення підприємницької діяльності останнього.
Заслухавши доповідача, доводи захисника в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали даного клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п.4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч.6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим в клопотанні не вказано та в судовому засіданні не встановлено ознак майна, перелік яких визначено абз. 1 ч.1 ст. 170 КПК України та не доведено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею було прийнято передчасне рішення про задоволення вказаного клопотання про арешт майна.
Крім того, в матеріалах клопотання відсутнє повідомлення ОСОБА_8 про підозру, а також оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, згідно з вимогами абз. 2 ч.2 ст. 171 КПК України.
Доводи прокурора в судовому засіданні апеляційного суду про те, що 31.10.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про наявність начебто в матеріалах кримінального провадження позовної заяви про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави 923 226 грн. (за жовтень 2015р.), які були відсутні в матеріалах клопотання на час розгляду в суді, не є підставою для задоволення зазначеного клопотання, оскільки апеляційний суд переглядає законність судового рішення на час його постановлення.
На підставі вищевикладеного, ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 жовтня 2016 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно ОСОБА_8 : житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові будівлі (корівник загальною площею 1758,6 м. кв. та корівник загальною площею 920,7 м. кв.) за адресою: АДРЕСА_2 ; на автомобіль марки ГАЗ, модель 2705, 2002 року випуску, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 ; на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках у Житомирському РУ ПАТ «КБ «Приватбанк» (МФО 311744), які відкрито 23.08.2011 року в національній валюті гривня, а саме на рахунках №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: