Справа № 201/5081/16-к
Провадження № 1-кс/201/3099/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернути вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність слідчого ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні вилученого майна. В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 29.02.2016 під час проведення обшуку в офісному приміщенні ТОВ «Промресурс-Трейдінвест» були вилучені печатка та штамп, а також первіинні документи з господарської діяльності, які належать йому, як приватному підприємцю. Оскільки ухвалою слідчого судді арешт на зазначене майно не накладався, а останнє являється тимчасово вилученим майном, скаржник просить зобов`язати слідчого ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернути тимчасово вилучене майно.

Представника скаржника просив скаргу задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна гідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України закріплено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В ході розгляду даної скарги судом було встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2016 був проведений обшук в офісному приміщенні ТОВ «Промресурс-Трейдінвест» за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено печатку та штамп, а також документи з господарськоїдіяльності, які належать ФОП ОСОБА_3 , що відображено у п. 3, 3-34 протоколу обшуку.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, дослідивши обставини даної справи, суд приходить до висновку, що вимоги поданої скарги підлягають задоволенню, оскільки прокурор не надав жодних доказів, які б вказували на необхідність подальшого утримання вилученого майна, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України є підставою для повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 про зобов`язання слідчого ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернути вилучене майно задовольнити.

Зобов`язати слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) печатку та штамп, а також первинні документи з господарської діяльності, які були вилучені під час обшуку в офісному приміщенні ТОВ «Промресурс-Трейдінвест» 29 лютого 2016 року, що відображено в п. 3, 33-34 протоколу обшуку від 29.02.2016.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1