Справа № 297/1318/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому засіданні судове провадження № 11-сс/777/353/16 за апеляційною скаргою прокурора Берегівської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду від 26.10.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Так, клопотання слідчого мотивовано тим, що 14.04.2016 року в період часу з 10:00 години по 11:00 годину ОСОБА_6 повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, умисно, шляхом віджиму вікна на першому поверсі проник у будинок АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_8 , звідки таємно скоїв крадіжку подарункового сувенірного набору Jagermeister вартістю 530 грн., бензинової косилки кусторез Stihl , вартістю 1400 грн., відповідно до висновку експерта про вартість майна потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на загальну суму близько 1930 гривень.

Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, визнає свою вину, вчинив кримінальне правопорушення у молодому віці, в розшуку не перебував. Слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не доведено, яким чином ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, буде перешкоджати встановленню істини у справі та вказав, що ризик переховування від слідства та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення. При постановленні рішення слідчий суддя також врахував вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міьскрайонного суду від 26.10.2016 року, постановивши нову ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді тримання щодо підозрюваного ОСОБА_6 . Вважає, що слідчим суддею не враховано, що злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України належить до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, незважаючи на свій молодий вік неодноразово засуджений за злочини майнового характеру, не одружений та не має на утриманні малолітніх дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та надає можливість порушити процесуальні обов`язки, покладені на нього після застосування запобіжного заходу та виїхати за межі області.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , який вважає клопотання слідчого необґрунтованим та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що 17.10.2016 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен ретельно перевірити наявність обставин, визначених ст. ст. 177, 183 КПК України, а також взяти до уваги особисті обставини життя підозрюваного, характер справи, наслідки вчинених діянь, з тією метою, щоб до підозрюваного була застосована належна правова процедура.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані не в повному обсязі.

У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Клопотання вмотивовано також тим, що ОСОБА_6 , маючи непогашену судимість за скоєння умисного злочину, вчинив умисний злочин, який відповідно до ч.4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років . З врахуванням наведеного слідство вважає реальними ризики того, що ОСОБА_6 , залишаючись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Так, зокрема, апеляційним судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, про що свідчать наявні в матеріалах провадження протоколи допиту свідків, допиту потерпілого, протоколи огляду місця події та пред`явлення речей для впізнання.

Слідчий суддя не звернув уваги, що заявлені у клопотанні слідчого ризики існують, мають значний ступінь небезпеки, про що свідчать ті обставини, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, пов`язаних із посяганням на чуже майно, після скоєння попередніх злочинів на шлях виправлення не став, а продовжує вчиняти кримінально-карані діяння. На даний час підозрюваному ОСОБА_6 оголошено підозру і вчиненні іншого умисного злочину на території Воловецького району Закарпатської області.

Крім того, як правильно вказано прокурором в поданій ним апеляційній скарзі, у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання так як він є неодружений, на утриманні нікого не має, ніде не навчається, не має постійного місця роботи, а тому може покинути своє місце проживання.

Так, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на які вказувалось у клопотанні слідчого та беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим , попередню соціальну поведінку підозрюваного, що проявляється у не бажанні стати на шлях виправлення та дотримуватись норм громадянського суспільства, наявність не погашеної судимості, відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання та приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 підлягало задоволенню, а тому ухвала слідчого судді від 26.10.2016 року є необґрунтованою та підлягає до скасування.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді в разі скасування ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції зобов`язаний постановити нову ухвалу.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідним визначати розмір застави у кримінальному провадженні з урахуванням майнового стану підозрюваного і встановити її у розмірі 20 мінімальних заробітних плат , що становить 29000 гривень.

Керуючись ст.ст. 404 407, 412 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора Берегівської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2016, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту - скасувати.

Клопотання слідчого Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали встановити до 16.12.2016 року включно.

Визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 29 000 гривень ( двадцять дев`ять тисяч гривень)

У разі внесення застави на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки: прибувати до особи кримінального провадження - слідчого, прокурора за першою вимогою; не відлучатися без дозволу слідчого, суду із населеного пункту в якому він проживає; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон.

Організацію виконання ухвали Апеляційного суду Закарпатської області доручити процесуальному прокуророві ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: