Справа180/363/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Марганець кримінальне провадження № 0000097, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, із неповною середньою освітою, не працює, не інвалід, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу статті 89 КК України,

обвинувачується за ч.1 ст.164 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 за рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2006 року зобов`язаний до сплати аліментів щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_7 в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 09 березня 2006 року і до повноліття дитини. Відділом державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції в Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_3 про примусове стягнення з нього коштів на утримання доньки. Обвинувачений був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.164 КК України за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини. Однак, на протязі тривалого часу, маючи реальну можливість сплачувати аліменти, умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не повідомляв державного виконавця про місце своєї роботи, отримані доходи, матеріальної допомоги потерпілій на утримання доньки не надавав, будь-яких заходів для погашення заборгованості по сплаті аліментів не вживав.

Станом на 01 лютого 2016 року в результаті злісного ухилення від виплати аліментів в період з 16 вересня 2014 року до 01 лютого 2016 року обвинувачений має заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 3600 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину за ч.1 ст.164 КК України за обставин, зазначених вище, визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що йому відомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів в розмірі 200 гривень щомісячно на утримання доньки ОСОБА_8 до її повноліття, він повідомлений державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, але кошти на утримання дитини не надає, оскільки має ще трьох малолітніх дітей, життям доньки не цікавиться, і вже десять років її не бачив У вчиненому розкаюється та не заперечує проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений, починаючи з дня народження доньки, не надавав ніякої матеріальної допомоги на її утримання.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що останній не оспорює фактичних обставин справи, вказаних в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, визнає себе за ч.1 ст.164 КК України винуватим повністю, не наполягає на дослідженні інших доказів, які є у справі, і розуміє неможливість в подальшому оскаржити в апеляційному порядку визнані ним фактичні обставини справи, суд, приймаючи також до уваги думку прокурора та потерпілої, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами не оспорюються, і вважає за можливе дослідити лише ті матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена, а його дії належить кваліфікувати за ч.1 ст.164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим ОСОБА_3 , відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем мешкання та місцем роботи характеризується задовільно, на обліку у лікіря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий в силу ст.89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є повне визнання обвинуваченим своєї вини. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно зі ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1