Справа № 520/3301/16-к
Провадження № 1-кп/520/359/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
розпорядженням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № 178-к від 14.10.2011 ОСОБА_5 з 17.10.2011 призначено на посаду начальника управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради Одеської області головного архітектора міста та присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування (п`ятої категорії посад).
Відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», являючись посадовою особою органу місцевого самоврядування, ОСОБА_5 при виконанні наданих йому повноважень, повинен керуватись Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Конституцією України, актами законодавства та нормативними документами, які стосуються державної служби та служби в органах місцевого самоврядування, Указами Президента України, постановами та розпорядженнями Верховної Ради України та відповідних органів виконавчої влади.
ОСОБА_5 , обіймаючи посаду начальника управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, достовірно знаючи про необхідність погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, на яких планується розташування об`єктів будівництва, що потребує забезпечення належного їх вивчення та перевірки, відповідального ставлення до службових обов`язків, 03.11.2014, через несумлінне виконання службових обов`язків, самонадіяно, сподіваючись на інших спеціалістів у галузі містобудування, які не наділені повноваженнями контролю, а також ненастання негативних наслідків для територіальної громади смт Затока Білгород-Дністровського району Одеської області, не перевіривши відповідність містобудівному законодавству поданих йому для підписання проектів землеустрою з відведення земельних ділянок у приватну власність 65 особам для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за адресами: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг, №№ 37-а/26 37-а/62, 37-а/66 - 37-а/74, АДРЕСА_2 , діючи у порушення положень Генерального плану смт. Затока, затвердженого рішенням Затоківської селищної ради № 1461 від 25.02.2005, яким на вказаній території передбачено розміщення рекреаційних установ, а також у супереч ст.ст. 16, 17, 18, 20, 21, 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 186-1 Земельного кодексу України, п.п. 3.39* ДБН 360-90** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених Наказам Держкоммістобудування України від 17.04.1962 №44, останнім з яких визначено, що будівництво нових дачних районів в межах міських населених пунктів не допускається, підписав не вивчаючи та не перевіряючи 65 висновків №№ 679-683, 687-696, 698-728, 730-747, 749 про розгляд проектів землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва, погодивши таким чином 4 проекти землеустрою.
Отже, підписані та надані ОСОБА_5 позитивні висновки «Про розгляд проектів землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва» за №№ 679-683, 687-696, 698-728, 730-747, 749 містять хибні рішення про відповідність призначення земельних ділянок Генеральному плану смт. Затока, затвердженого рішенням Затоківської селищної ради № 1461 від 25.02.2005, а також відповідність проектів землеустрою вимогам чинного законодавства України та іншим нормативно-правовим актам.
Внаслідок, безпідставного самоусунення від виконання службових обов`язків, нехтування обов`язками начальника управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради Одеської області головного архітектора міста, тобто невжиття заходів до недопущення порушення містобудівного законодавства, підписані та надані ним хибні висновки стали підставою для затвердження органами місцевого самоврядування смт Затока проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_6 та іншим (всього 16 осіб), гр. ОСОБА_7 та іншим (всього 13 осіб), гр. ОСОБА_8 та іншим (всього 18 осіб), грн. ОСОБА_9 (всього 19 осіб) для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , що спричинило тяжкі наслідки.
Рішеннями LVIII сесії VI скликання Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області №№ 2745-2748 від 29.12.2014 вказані проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 3,1678 га нормативно-грошовою вартістю 1 580 732 грн., затверджені та земельні ділянки передані з комунальної у приватну власність, тобто на користь інших фізичних осіб.
На підставі вказаних рішень Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва Державною реєстраційною службою м. Білгород-Дністровський Одеської області зареєстровано право власності на 65 земельних ділянок, а саме:
Отже, дії ОСОБА_5 виразились у неналежному контролі за додержанням містобудівного законодавства, не проведенні перевірки відповідності проектів землеустрою містобудівному та земельному законодавству України, що призвело до тяжких наслідків у вигляді незаконного вибуття земельних ділянок вартістю 1 580 732 грн. з комунальної у приватну власність на користь 65 фізичних осіб.
Таким чином, начальник управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради Одеської області головний архітектор міста ОСОБА_5 підозрюється у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам мешканців смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області.
Під час досудового розслідування, прокурором прокуратури Одеської області, з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 , з другого боку 22 березня 2016 р. було укладено угоду про визнання винуватості. За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 , що виразились в неналежному контролі за додержанням містобудівного законодавства, не проведенні перевірки відповідності проектів землеустрою містобудівному та земельному законодавству України, що призвело до тяжких наслідків у вигляді незаконного вибуття земельних ділянок вартістю 1 580 732 грн. з комунальної у приватну власність на користь 65 фізичних осіб, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України службова недбалість, неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам.
Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 367 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями на строк 1 рік, без штрафу, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік, та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений підтримав угоду про визнання винуватості та повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження судом зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки затвердження даної угоди, відтак просить затвердити угоду, оскільки реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Також зазначив, що в скоєному щиро кається.
Захисник також просив суд врахувати щире каяття підзахисного, тяжкий стан здоров`я, та затвердити угоду.
Прокурор зазначив, що вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки зазначена угода відповідає вимогам КПК України і не порушує права та законні інтереси учасників судового розгляду.
Вивчивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, вислухавши прокурора обвинуваченого та його захисника, суд дійшов до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.
Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 367 КК України за кваліфікуючими ознаками - службова недбалість, неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам, обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.367 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості, свою вину визнав повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч.2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Позицію обвинуваченого підтримав також і його захисник.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, підстав передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання визначена у межах санкції ч.2 ст. 367 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, не суперечить інтересам суспільства, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, співпрацював зі стороною обвинувачення, що пом`якшує йому покарання; відсутні обставини, які б обтяжували покарання; також врахована його позитивна характеристика.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку про затвердження укладеної між прокурором і обвинуваченим угоди про визнання
винуватості та призначенню останньому узгодженого сторонами покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 474- 476 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 березня 2016 року, укладену між прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями на строк 1 рік, без штрафу.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши з - під варти в залі суду.
Скасувати арешт майна земельної ділянки, дачного будинку, домоволодіння, що накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 19.02.2016 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1