№ 243/6995/13-к
Кримінальне провадження № 1-кс/243/445/2013
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2013 року слідчий суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області - Кузнецов Р.В., при секретарі Денисенко О.Ю., за участі прокурора Чорного В.В., заявниці ОСОБА_1 представника потерпілого ОСОБА_2, розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, винесену 11 липня 2013 року слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000063 від 15 квітня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

19 липня 2013 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_1Ю на постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, винесену 11 липня 2013 року слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000063 від 15 квітня 2013 року.

Доводи своєї скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постановою слідчого СВ Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000063 від 15 квітня 2013 року, розпочатого за фактом незаконного заволодіння ОСОБА_4 належною їй та членам її сімї квартирою № 236, розташованою у буд. № 34 по вул. Комунарів м. Словянська, закрито провадження на підставі постанови від 30 травня 2013 року.

Вважаючи вказану постанову про закриття кримінального провадження незаконною, вона звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області із відповідною скаргою. Однак, старший прокурор Словянської міжрайонної прокуратури Донецької області ОСОБА_5 своєю постановою від 20 червня 2013 року скасував вказану постанову, а матеріали кримінального провадження направлені до органу досудового розслідування для подальшого проведення слідства, із вказанням на необхідність проведення визначених процесуальних та інший дій, у проведенні яких виникла необхідність.

Зазначає, що 02 липня 2013 року нею як потерпілою подано клопотання про проведення низки слідчих дій. Проте, із 18 пунктів клопотання, слідчий СВ Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_3 задовольнив лише 6, а в іншій частині відмовив, про що виніс відповідну постанову від 11 липня 2013 року.

З даною постановою вона не згодна, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, за наступних підстав.

У порушення вимог ст. 9 КПК України, слідчим не прийняті усі необхідні заходи для всебічного, обєктивного та повного досудового розслідування кримінального провадження. Посилання слідчого на недостатність анкетних даних осіб, які підлягають допиту, є необґрунтованими, оскільки вона зазначала прізвища та місце роботи осіб.

Відмова у доступі до документів, повязаних з купівлею-продажем будинку та квартири, який знаходяться у володінні КП «БТІ» та нотаріуса є неправомірним, зважаючи на те, що дані документи є основними доказами, які підтверджують її пояснення щодо незаконності дій ОСОБА_4 з оформлення угод. Крім того, вказані документи необхідні для проведення почеркознавчої експертизи, оскільки вона не проводилась, а проводилось лише дослідження.

Також, вважає необхідним проведення експертизи з оцінки квартири № 236, розташованої у буд. № 34 по вул. Комунарів м. Словянська та будинку № 134 по вул. Пролетарській м. Словянська, оскільки в залежності від розміру вартості наведеного нерухомого майна безпосередньо залежить кваліфікація вчиненого правопорушення.

Тому, просить суд скасувати постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, винесену 11 липня 2013 року слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000063 від 15 квітня 2013 року, та зобовязати слідчого виконати процесуальні дії, вказані у п.п. 2, 3, 7, 8, 9, 10, 12, 14, 15, 16, 17 її клопотання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені нею вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у скарзі.

Представник потерпілого ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені ОСОБА_1 вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі.

У судовому засіданні прокурор Словянської міжрайонної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 заперечував проти заявлених ОСОБА_1 вимог, просив відмовити у їх задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку щодо наявності обєктивних підстав для частково задоволення скарги ОСОБА_1 на постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, винесену 11 липня 2013 року слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000063 від 15 квітня 2013 року.

Пунктом сьомим частини першої статті 303 Кримінально-процесуального кодексу України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов'язання припинити дію;

3) зобов'язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до слідчого СВ Словянського МВ ГУМВС України ОСОБА_3 із клопотанням про проведення низки слідчих дій

Вказане клопотання отримано слідчим СВ МВ Словянського ГУМВС України в Донецькій області 02 липня 2013 року.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов'язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Таким чином, частково відмовивши 11 липня 2013 року у задоволенні наведеного клопотання сторони захисту, слідчим не було дотримано законодавчо встановленого строку розгляду клопотання, поданого під час досудового розслідування, а отже доводи скарги ОСОБА_1 в частині порушення слідчим СВ Словянського МВ в Донецькій області ОСОБА_3 строків розгляду клопотання є обґрунтованими й відповідають дійсності.

Крім того, з оскаржуваної постанови вбачається, що зазначене клопотання задоволено частково, а саме в частині допиту нотаріуса ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та вилучення у ОСОБА_2 аудіозапису. В іншій частині клопотання залишене без задоволення.

Слідчий своє рішення мотивував тим, що: витяг з ЄРДР надавався раніше; відсутні достатні відомості для перекваліфікації кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 190 на ч. 3 ст. 190 КК України; не визначено процесуальний статус власників вказаного у клопотанні майна, а отже провести судову будівельно-технічну експертизу неможливо; недостатньо доказів для подання до суду клопотання про тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні КП «БТІ» та приватного нотаріуса ОСОБА_7; почеркознавче дослідження вже проводилось та згідно висновку якого встановити, ким виконано підпис на заяві № 1839 від 09 червня 2013 року є неможливим; не надано достатніх анкетних даних та місця роботи працівників ЖЕКу ОСОБА_14 та ОСОБА_15; не надано достатніх даних на нотаріуса ОСОБА_16; а також вказано на минування строку давності притягнення ОСОБА_4до кримінальної відповідальності та відсутність достатніх підстав для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Однак, з такими висновками слідчого СВ Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_3 погодитись неможливо, зважаючи на наступне.

Відмова у видачі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у звязку з тим, що його вже було видано, є необґрунтованою з тих підстав, що у матеріалах кримінального провадження відсутнє будь-яке документальне підтвердження отримання заявницею ОСОБА_1 вказаного витягу.

Згідно заяви ОСОБА_1, зазначене у ній нерухоме майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, а отже посилання на відсутність визначенності процесуального статусу даного майна є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Частиною другою статті 160 Кримінально-процесуального кодексу України закріплено, що У клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв'язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Разом з тим, заявницею ОСОБА_1 належним чином обґрунтовано необхідність проведення такої слідчої дії, як тимчасовий доступ до документів, наведено значення речей і документів для встановлення необхідних у кримінальному провадженні обставин, можливість використання їх як доказів та вказано обставини, які передбачається встановити та довести за допомогою цих документів. Отже, слідчий невмотивовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні її клопотання в частині звернення до слідчого судді із клопотаннями про тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні приватного нотаріуса ОСОБА_7 та КП «БТІ».

Крім того, слідчим неналежним чином мотивовано відмову у допиті приватного нотаріуса ОСОБА_16, працівників ЖЕКу ОСОБА_14 та ОСОБА_15, оскільки не вказано у чому саме виявилась недостатність наданих анкетних даних.

Рішення ж слідчого про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 в частині повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України є передчасним, у звязку з тим, що органом досудового розслідування не проведено всіх необхідних процесуальних дій, за результатами проведення яких обєктивно було б встановлено наявність чи відсутність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

А так само передчасним є висновок слідчого щодо спливу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, оскільки встановлені у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000063 від 15 квітня 2013 року обставини є недостатніми й неповними, що унеможливлює здійснення такого висновку.

Аналізуючи доводи скарги та клопотання, поданого слідчому СВ Словянського МВ ГУМВС України ОСОБА_3, а також постанову прийняту за результатами розгляду даного клопотання, приходжу до висновку щодо обґрунтованості викладених у скарзі доводів та вимог, оскільки: заявлене стороною захисту на досудовому розслідуванні клопотання спростовує обставини встановлені під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000063 від 15 квітня 2013 року та покладені в основу постанови, винесеної 11 липня 2013 року слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України ОСОБА_3, у звязку з чим доводи й вимоги викладені в ньому є обґрунтованими та прийнятими.

У звязку з викладеним, вважаю, що доводи й обставини, викладені ОСОБА_1 у своїй скаргі на постанову про часткову задоволення клопотання, винесену 11 липня 2013 року слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України ОСОБА_3 у кримінальному провадженню № 0000063 від 15 квітня 2013 року, є обґрунтованими, а сама скарга підлягає частковому задоволенню.

Що ж стосується вимоги скарги ОСОБА_1 щодо зобовязання слідчого СВ Словянського МВ ГУМВС України ОСОБА_3 виконати процесуальні дії, викладені у п.п. 2, 3, 7, 8, 9, 10, 12, 14, 15, 16, 17 клопотання заявниці від 01 липня 2013 року, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки на думку суду є передчасною та необґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, винесену 11 липня 2013 року слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000063 від 15 квітня 2013 року задовольнити.

Постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, винесену 11 липня 2013 року слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000063 від 15 квітня 2013 року скасувати.

В задоволенні іншої частини вимоги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено у апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_17