АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 365-2 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 20 лютого 2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алмати, Республіки Казахстан, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 365-2 КК України, повернуто прокурору з мотивів недотримання вимог ст. 291 КПК України та порушення порядку повідомлення про підозру.
В ухвалі суду зазначено, що матеріали кримінального провадження не містять даних, визначених ч. 4 ст. 291 КПК України, щодо вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_9 та його захисникам. Стороною обвинувачення не надано підтвердження про вручення копії обвинувального акту підозрюваному ОСОБА_9 та його захисникам у порядку, визначеному ст. ст. 135, 136 КПК України, що, на думку суду, є безумовною підставою для повернення обвинувального акту.
Також підставою для повернення обвинувального акту згідно з ухвалою суду стало недотримання органом досудового розслідування вимог ст.ст. 36, 276-279, 480, 481 КПК України, п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при врученні ОСОБА_9 повідомлення про підозру.

Прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу про направлення обвинувального акту до Печерського районного суду м. Києва для проведення підготовчого судового засідання.
При цьому апелянт посилається на те, що прокурор намагався вручити ОСОБА_9 копію обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та копії цивільного позову, проте підозрюваний відмовився від отримання цих документів, про що складено відповідний протокол, який приєднано до обвинувального акту разом з відповідним відеозаписом.

Також прокурор вказує на те, що на адресу сторони захисту поштою направлено обвинувальний акт з додатками, факт отримання яких ОСОБА_9 та його захисники підтвердили в підготовчому судовому засіданні.

Щодо порушення порядку вручення підозри ОСОБА_9 апелянт вказує на те, що досліджуючи вказане питання, суд вийшов за межі своїх повноважень, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000234 скасувати.
На думку представника потерпілого, питання щодо відмови в отриманні обвинувального акта та додатків до нього у ст. 291 КПК України не врегульовано, а тому твердження суду першої інстанції, що в даному випадку повинні бути застосовані тільки вимоги, передбачені ст. ст. 278, 136, КПК України є необґрунтованим.

Апелянт, зазначає, що ст. 42 КПК України не містить вказівки про те, що підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний отримувати від слідчого, прокурора процесуальні документи передбачені КПК України, а отже це є право особи, а не обов`язок.

Також представник потерпілого вважає, що суд вийшов за рамки своєї компетенції на даній стадії судового провадження, оскільки відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачена можливість повернення обвинувального акту прокурору тільки у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

В запереченнях на апеляційні скарги захисники ОСОБА_9 адвокати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вказують, що ухвала Печерського районного суду м. Києва є законною, обґрунтованою та ухвалена з дотриманням норм кримінального процесуального закону, тому просять залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, про відсутність в матеріалах провадження даних щодо вручення обвинувального акта підозрюваному ОСОБА_9 не відповідає фактичним обставинам провадження, оскільки до обвинувального акту долучено документи, з яких убачається, що прокурор намагався вручити ОСОБА_14 обвинувальний акт з додатками, проте підозрюваний відмовився отримувати вказані документи.
Так, у протоколі про відмову підозрюваного від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування зафіксовано, що 23 квітня 2015 року прокурор ОСОБА_15 у присутності понятих, на виконання вимог ст. 293 КПК України у кримінальному провадженні № 0000234, здійснив спробу вручити ОСОБА_9 копію обвинувального акту, цивільних позовів та реєстру матеріалів досудового розслідування, а ОСОБА_9 відмовився від отримання таких документів (т. 1, а.п. 32). До вказаного протоколу приєднано диск з відеозаписом подій, відображених у протоколі (т.1, а.п. 33).
Отже, відсутність в матеріалах кримінального провадження розписки про вручення ОСОБА_9 копій обвинувального акту, цивільних позовів та реєстру матеріалів досудового розслідування пояснюється тим, що підозрюваний не побажав отримати копії вказаних документів та вказана обставина не свідчить про те, що прокурором не виконані вимоги ст. 293 КПК України щодо вручення копії документів підозрюваному.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту має бути додана розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Оскільки згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_9 відмовився отримати копії документів, зазначених у п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, то його розписка не могла бути додана до обвинувального акта, який направлено до суду. Натомість до обвинувального акту приєднані документи, які пояснюють причину відсутності розписки підозрюваного про отримання копій обвинувального акту, цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Щодо відсутності розписок захисників підозрюваного ОСОБА_9 про отримання ними копій обвинувального акту, цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування, то колегія суддів звертає увагу на те, що ч. 4 ст. 291 КПК України не передбачено приєднання таких розписок до обвинувального акту при направленні його до суду, як на це посилається суд першої інстанції.
Частиною четвертою статті 291 КПК України у якості додатків до обвинувального акту передбачені лише два види розписок: розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування та розписка або інших документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову.
За таких обставин, на думку колегії суддів, що у суду першої інстанції не було підстав вважати, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляцій про те, що вирішуючи у підготовчому судовому засіданні питання про дотримання вимог кримінального процесуального закону при врученні підозри ОСОБА_9 , суд вийшов за межі питань, визначених у ст. ст. 314 та 315 КПК України.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 314 та 315 КПК України питання про перевірку правильності вручення підозри обвинуваченому не може бути розглянуто у підготовчому судовому засіданні.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги щодо обвинувального акту, викладені у ст. 291 КПК України, якою не передбачено будь-яких положень щодо вручення підозри чи приєднання документів щодо вручення підозри.
Отже, будь-які питання, пов`язані з врученням підозри, не можуть впливати на питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, та не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні відносноОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 365-2 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_16 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1016/2016 Категорія КК: ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 365-2 КК України

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_17

Доповідач ОСОБА_1