Провадження № 1-«кс»/522/910/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
представника ЖБК «Морський 1» - ОСОБА_5
Згідно клопотання, в результаті досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи в період 2000-2010 років ініціювали придбання та створення у групу афілійованих компаній ряд юридичних осіб для подальшого їх використання у їх будівельному бізнесі. У вказаний період часу невстановлена особа залучила до вказаної групи компаній юридичні особи, якими здійснювала фактичне управління через матеріально залежних від неї службових осіб цих підприємств, а саме: ПП «Прогрес-Риелт», ТОВ «Прогрес», ПП «Інвест-Прогрес», ТОВ «Будматеріали», ПП «Будівельник», ТОВ «Інвест-Прогрес», ТОВ «Прогресбуд», ТОВ «Добробут», ТОВ «Ремстрой-Україна», ТОВ «Фонд сприяння забудові», ТОВ «Будівельні реформи». У відповідності до Договору про право забудови між Виконавчим комітетом Одеської міської ради та Товариства з обмеженої відповідальності «Добробут», ТОВ «Добробут» - Забудовник, отримав право забудови будівельного майданчика за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 118-А. Шляхом впровадження різноманітних схем Забудовником, при залученні підрядників та субпідрядників, компаній-посередників, було залучено кошти інвесторів для будівництва. Однак, інвесторами не отримано у власність належне ним житло. Невстановлені особи з числа керівництва вищезазначеної групи компаній з корисливих спонукань вступило у попередню злочину змову між собою, направлену на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.
Станом на день звернення до суду, житлові комплекси "Золотий берег" («Південний», Фонтанська дор., 118-а), «Гагарін-Плаза» (вул. Генуезька, 1) і «Уютний» (вул. .Ген. Плієва,1) не побудовані та не здані у експлуатацію, а кошти, які громадяни, згідно з умовами укладених договорів перерахували на зазначені у договорах рахунки, - були привласнені та звернуті на свою користь. На день звернення до суду за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 118-А продовжуються будівельні роботи, а невідомі особи здійснюють відчуження недобудованих квартир в будинках ЖК «Золотий берег».
Заявник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_7 , зазначивши, що накладання арешту на зазначене майно може порушити права інших власників майна.
Представник ЖБК «Морський 1» - ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що на теперішній час про підозру нікому не повідомлено. На думку представника ЖБК «Морський 1», клопотання про арешт майна на думку є необґрунтованим, незаконним, таким, що не підлягає задоволенню, оскільки арешт багатоквартирного громадсько-житлового-готельного комплексу та заборона його будови не співрозмірні з вказаним заявником цивільним позовом.
Розглянувши клопотання ОСОБА_7 , вислухавши думку прокурора, представника ЖБК «Морський-1» - ОСОБА_5 , ознайомившись з матеріалами, доданими до клопотання, вважаю необхідним у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про накладання арешту відмовити з наступних підстав.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Окрім того, ОСОБА_7 документів на підтвердження отримання органом досудового розслідування цивільного позову, не надано.
Згідно пункту 2.6 розділу 2 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження», Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року, «Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене, правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру».
Зважаючи на вищенаведене, приходжу до висновку, що клопотання ОСОБА_7 є не обґрунтованим, оскільки останньою не доведені достатні підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт незавершеного будівництва та будівельного майданчика за адресою: АДРЕСА_1 , усіх будівель, будівельних конструкцій, будівельної техніки та обладнання, засобів та матеріалів, що розташовані за вказаною адресою, арешт вищезазначеного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, не є співрозмірним з завданням кримінального провадження та може призвести до порушення Законних прав та інтересів власників зазначеного майна, а тому клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 22, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, -
В задоволенні клопотання ОСОБА_7 про арешт майна - відмовити.
Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя
16.02.2016