Справа№522/1845/16-к
Провадження №1-«КС»/522/1808/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 р. м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000205 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому він просить накласти арешт на автомобіль «BMW-730»2007 року випуску, з номером шасі НОМЕР_1 , та державним номером НОМЕР_2 заборонивши особам ним розпоряджатися.

Розглянувши клопотання та матеріали, які обґрунтовують клопотання, вислухавши думку прокурора, який просив клопотання задовольнити, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

До ЄРДР за №0000205 внесено відомості про те, що на початку березня 2015 р. невстановлена особа, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману заволоділа автомобілем марки «BMW-730»2007 року випуску, який належить ОСОБА_4 , спричинивши матеріальну шкоду у розмірі 600000 гривень. Правова кваліфікація злочину ч. 4 ст. 190 КК України, про підозру жодній особі не повідомлено.

Як вбачається з клопотання, на початку березня 2015 р., ОСОБА_4 домовився про продаж свого автомобіля за 25000 доларів США, і передав автомобіль марки «BMW-730», 2007 року випуску з ключами та технічним паспортом ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), який виплатив завдаток за автомобіль у сумі 2000 доларів США. При цьому, між ними була домовленість, у відповідності до якої ОСОБА_6 ) кожний місяць мав виплачувати 50000 доларів США за автомобіль марки «BMW-730». Після закінчення терміну виплати ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) грошові кошти не виплатив автомобіль не повернув, та пояснив, що він, нібито, передав зазначений автомобіль у користування іншій особі.

У відповідності до вимог п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання. В порушення вимог ч. 2 ст.171 КПК України, в клопотанні слідчого не вказані документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До матеріалів, що обґрунтовують клопотання долучено копію технічного паспорту, на автомобіль марки «BMW-730», легковий седан, проте з копії технічного паспорту, якою слідчий обґрунтовує клопотання не вбачається хто є власником вказаного автомобіля. Таким чином, в обґрунтування клопотання не долучено копію документу, який б підтверджував право власності на майно що належить арештувати, що є грубим порушенням вимог ст. 171 КПК України.

Крім того, в клопотанні слідчий просить накласти арешт на автомобіль «BMW-730» 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , заборонивши особам ним розпоряджатися, вказуючи, що автомобіль є предметом вчинення злочину. В той же час, ОСОБА_4 , який є власником автомобілю марки «BMW-730» 2007 року випуску, не видавав довіреностей або інших правовстановлюючих документів на зазначений автомобіль. Як вбачається з клопотання, він є єдиною особою, яка має законне право розпоряджатися зазначеним автомобілем. Таким чином, слідчий в своєму клопотанні просить заборонити розпоряджатися автомобілем потерпілому, що не передбачено чинним КПК України, при цьому слідчий не просить заборони користуватися зазначеним автомобілем іншим особам, що було б доречніше у даному випадку.

Згідно з ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Згідно з витягом з узагальнення судової практики щодо розгляду слідчими суддями клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою вчинено злочин, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки, на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру».

Таким чином, щодо осіб, які не є підозрюваними обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Старшим слідчим СВ Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 не наведено законних і достатніх підстав для арешту автомобіля «BMW-730»2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , а тому застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження не є виправданим та може призвести до порушення прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000205 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна - автомобіля «BMW-730», 2007 року випуску, з номером шасі НОМЕР_1 , та державним номером НОМЕР_2 відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: (підпис) копія вірна

Слідчий суддя:

Секретар:

09.02.2016