Справа № 602/174/16-к
Провадження № 1-кп/602/20/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" травня 2016 р.

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ланівці кримінальне провадження № 0000035 від 04 лютого 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ланівці Лановецького району Тернопільської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, має одну малолітню дитину, не працюючої, судимої 10 листопада 2015 року Лановецьким районним судом за ч.1 ст.185 КК України до 140 годин громадських робіт
за ч.2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Лановецького районного суду від 10 листопада 2015 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 140 годин громадських робіт. З метою виконання даного вироку кримінально-виконавчою інспекцією Управління державної пенітенціарної служби Лановецького району 15 грудня 2015 року та 21 грудня 2015 року було здійснено виклик засудженої ОСОБА_4 для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт. 28 грудня 2015 року на адресу Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області направлено подання для здійснення приводу засудженої ОСОБА_4 до інспекції на 04 січня 2016 року. Привід було здійснено 29 грудня 2015 року і цього дня ОСОБА_4 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт з 30 грудня 2015 року, про що відібрано письмову розписку та зобов`язання. Крім того, ОСОБА_4 було роз`яснено наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт згідно ст.389 ч.2 КК України та винесено постанову про встановлення днів явки для реєстрації, згідно якої засуджена ОСОБА_4 зобов`язана з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації в другий понеділок кожного місяця, та заведено лист реєстрації.

29 грудня 2015 року кримінально-виконавчою інспекцією Управління державної пенітенціарної служби Лановецького району ОСОБА_4 вручено направлення до Гриньківської сільської ради для відпрацювання 140 годин громадських робіт з 30.12.2015 року по 4 години на добу. Від засудженої ОСОБА_4 відібрано розписку про отримання направлення на громадські роботи, згідно якої вона зобов`язана прибути до Гриньківської сільської ради з направленням 30.12.2015 року та приступити до відпрацювання громадських робіт з 30.12.2015 року.

Однак, з метою ухилитися від виконання вироку суду ОСОБА_4 без поважних причин в кримінально-виконавчу інспекцією Управління державної пенітенціарної служби Лановецького району на реєстрацію не з`явилася, до відпрацювання громадських робіт не приступила, 140 годин громадських робіт, призначених вироком Лановецького районного суду від 10 листопада 2015 року, не відпрацювала.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю та заявила клопотання не досліджувати докази, зібрані по справі, фактичні обставини яких вона не заперечує.

Обвинувачена дала суду показання про те, що вироком Лановецького районного суду вона засуджена за крадіжку до покарання у виді громадських робіт. В кримінально-виконавчій інспекції вона отримала направлення для відпрацювання громадських робіт за місцем реєстрації - до Гриньківської сільської ради. Однак до виконання призначеного їй покарання вона не приступила через те, що фактично проживає без реєстрації на території Великокуськовецької сільської ради і не має можливості доїжджати до призначеного місця виконання громадських робіт.

Обвинувачена ОСОБА_4 просить її суворо не наказувати. Крім повного визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення самою обвинуваченою, її вина повністю доведена зібраними органом досудового слідства доказами, наявними у кримінальному провадженні, які обвинувачена не оспорює та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також роз`яснено про позбавлення права оскаржити вказані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведені по справі обставини, суд прийшов до висновку про доведеність кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 і її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно із ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, що вона позитивно характеризується за місцем реєстрації та має неповнолітню дитину.

Санкцією ч.2 ст.389 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до вимог ч.3 ст.60 КК України арешт не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років, а відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

За змістом п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) може мати місце за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній посилатися на ч.1 ст.69 КК України. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав повинен постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 має дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наведеного суд вважає, що відповідно до зазначених вимог ОСОБА_4 підлягає визнанню винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і підлягає звільненню від кримінального покарання.

Матеріальні збитки у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 60, 61 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та звільнити її від покарання за ч. 2 ст. 389 КК України на підставі ч.3 ст. 60, ч.3 ст. 61 КК України.

Вирок Лановецького районного суду від 10 листопада 2015 року, яким ОСОБА_4 засуджена до покарання у виді 140 годин громадських робіт, виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6 Сенюх