Справа № 135/1385/16-к
Провадження № 1-кп/135/71/16
УХВАЛА

04.11.2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст. 391 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні по даному кримінальному провадженню обвинувачений ОСОБА_4 заявив усне клопотання про вжиття заходів для забезпечення його безпеки, посилаючись на те, що в слідчому ізоляторі щодо нього чиниться тиск, погрожують фізичною розправою. До нього в камеру підсадили особу спортивної статури, яка поводиться підозріло, в неї бачив ніж. При цьому повідомив, що прокуратурою не проводиться належно досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено в ЄРДР за його заявою про побиття, його не освідовували.
Захисник підтримала клопотання обвинуваченго.
Прокурор просив відмовити в задоволенні даного клопотання через необгрунтованість.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, захисника, думку прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.
Заходи щодо безпеки осіб, які можуть бути взяті під захист відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь в кримінальному судочинстві», застосовуються виключно за наявності підстав, зазначених у ст. 20 вказаного закону (ч. 1 ст. 22 Закону), а саме коли є дані, що свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну таких осіб.
За змістом Закону реальність такої загрози означає дійсність небезпеки заподіяння шкоди конкретній особі, якщо заходи безпеки щодо неї вжиті не будуть.
Разом з тим, заявлене обвинуваченим клопотання не містить жодних даних, які могли б тлумачитися як інформація про наявність реальної загрози життю обвинуваченого чи його здоров`ю в слідчому ізоляторі, де він перебуває на час розгляду справи. Обвинуваченим не наведено жодних доказів на підтвердження реальності небезпеки, що може йому загрожувати.
Саме по собі твердження обвинуваченого, що в якоїсь особи, що з ним відбуває покарання в камері є заборонені предмети, не може однозначно свідчити про загрозу життю обвинуваченого.
Крім того, суд бере до уваги і те, що судом за заявою обвинуваченого було зроблене повідомлення в органи прокуратури щодо можливих неправомірних дій щодо обвинуваченого. І зі слів обвинуваченого, за вказаним повідомленням було внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Посилання обвинуваченого на те, що неналежно проводиться досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні не може свідчити про загрозу його життю чи здоров`ю і не є підставою для вжиття заходів безпеки.
Ухвалою суду від 21.10.2016 року вже розглядалось клопотання обвинуваченого про вжиття заходів забезпечення його безпеки, в клопотанні було відмовлено за безпідставністю.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 20, 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь в кримінальному судочинстві», ст. 370-372, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення безпеки по даному кримінальному провадженні відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: