Справа№ 640/5097/16-к
н/п 1-кп/640/343/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.11.2015 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 статті 190 КК України до 240 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -
ОСОБА_4 своїми умисними діями ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт, будучи засудженим вироком Київським районним судом м. Харкова від 13.11.2015 року до 240 годин громадських робіт за наступних обставин.
13.11.2015 року ОСОБА_4 був визнаний винним Київським районним судом м. Харкова у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та засуджений до покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин. Вищезазначений вирок Київського районного суду м. Харкова набрав законної сили 14.12.2015.
11.01.2016 року ОСОБА_4 був письмово ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та отримав направлення до Київського районного суду м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська (Блюхера), 7-Б, для відпрацювання громадських робіт, згідно якого повинен був приступити до їх відбування з 13.01.2016 року. Того ж дня, ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України, за ухилення від відбування громадських робіт.
13.01.2016 року ОСОБА_4 прибув до Київського районного суду м. Харкова та був ознайомлений із графіком відбування громадських робіт у січні 2016 року, після чого приступив до їх виконання і відбував їх 13.01.2016 року, 14.01.2016 року та 15.01.2016 року, відпрацювавши в цілому 12 годин. Після чого з 18.01.2016 року до 29.02.2016 року ОСОБА_4 діючи умисно з метою ухилитися від призначеного йому вироком суду покарання, без поважних причин жодного разу, починаючи з 18.01.2016 року не з`явився до Київського районного суду м. Харкова для відбування громадських робіт, ігноруючи призначене йому вироком суду покарання і станом на 29.02.2016 року відбув лише 12 годин з призначених йому 240 годин громадських робіт.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував фактичні обставини справи та пояснив, що був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2015 року протягом січня-лютого місяців 2016 року, проте ухилився від відбування призначеного судом покарання, допустив порушення графіку виходу на роботу для відбування громадських робіт, зазначив про відсутність поважних причин невиконання громадських робіт та відсутність документів в підтвердження неможливості виконувати громадські роботи в обумовлений графіком період часу, у вчиненому щиро розкаюється
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності та істинності позицій обвинуваченого та інших учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд визнав відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження зміст цих обставин.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 389 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушенні. Обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на положення ст. 67 КК України судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння, обставини по справі, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, його щире каяття, приймаючи до уваги, що за місцем проживання характеризується посередньо та приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді арешту, на строк у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, оскільки вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню і бути необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд вважає за необхідним призначити покарання за правилами статті 71 КК повністю приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2015 року у вигляді 228 години громадських робіт за правилами, встановленими п. 4) ч.1 статті 72 КК України.
Питання про речові докази після набрання вироком законної чинності вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись статтями 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 статті 389 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць.
На підставі ч.1 статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2015 року за правилами п. 4) ч.1 статті 72 КК України та остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) місяця 28 днів арешту.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Київського районного суду
м. Харкова ОСОБА_1