АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/16/16 Справа № 704/324/15-к Категорія: ч.2 ст. 121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 червня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишнопіль Тальнівського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, стан здоров`я задовільний, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Обрано ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 18.01.2015 року близько 17.00 год., знаходячись у приміщенні кухні власного житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в ході конфлікту зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останній три удари металевим совком по спині в поперекову область, внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи №24 від 26.02.2015 року спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми заочеревинного простору та живота (макроскопічно: садна поперекової ділянки (3), крововиливи в м`які тканини попереку по центру (1) та справа (1), крововилив в паранефральну жирову клітковину лівої нирки, крововилив в м`які тканини заочеревинного простору, розрив кореню брижі кишківника з крововиливом в навколишні тканини, гемоперитонеум 690мл; мікроскопічно: крововиливи в капсулу підшлункової залози, без клітинної реакції. Крововиливи в підшкірну жирову клітковину №1 (шкіри з м/т поперекової ділянки) та в №3 (м/т ділянки кореня брижі з місця розриву), без клітинної реакції №2 (згорток крові з черевної порожнини) з фібрином та незначною клітинною реакцією. Крововиливи в м`які тканини заочеревинного простору, з клітинною реакцією), що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1.3.л/о/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»), внаслідок чого потерпіла померла близько 22.00 год. 18.01.2015 року.

Не погоджуючись з вказаним вироком, прокурор, подав апеляцію, в якій вказує, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Не погоджуючись з вказаним вироком, обвинувачений ОСОБА_7 , подав апеляцію, в якій вказує, що вирок суду першої інстанції необхідно змінити, призначивши йому більш м`яке покарання, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи та постановлення вироку допустив однобічність та неповноту судового слідства, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Просить змінити вирок суду першої інстанції, та призначити йому більш м`яке покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 121 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК та застосуванням ст. 75 КК України, оскільки призначене йому покарання Тальнівським райсудом судом за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала подану прокурором апеляцію, та просила її задоволити з наведених в ній підстав, а апеляцію засудженого залишити без задоволення, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , та його захисника ОСОБА_8 , які просили вирок суду залишити без змін, а апеляцію прокурора залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення, а апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду, щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за яке його засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121 КК України є вірною і ніким з учасників процесу не оспорюється.

По справі зібрано достатньо доказів, які свідчать, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та обґрунтовано постановив обвинувальний вирок.

Доводи, викладені в апеляції засудженого ОСОБА_7 , щодо суворості призначеного покарання, на думку колегії суддів, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції всі обставини викладені в апеляції, були перевірені та не в повній мірі взяті до уваги, внаслідок чого ОСОБА_7 призначено занадто м`яке покарання за вчинення умисного тяжкого злочину.

В свою чергу, на думку колегії суддів, доводи зазначені в апеляції прокурора заслуговують на увагу, оскільки при призначенні ОСОБА_7 покарання за цим законом місцевий суд не в повній мірі виконав вимоги ст. 65 КК України, та вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», що призвело в кінцевому результаті до призначення покарання, яке є несправедливим внаслідок його м`якості.

Так, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України класифікується як тяжке.

Під урахуванням особи винного повинно передбачатись врахування судом позитивних і негативних соціальних, фізичних, психічних і правових характеристик особи, які мають кримінально-правове значення зазначені обставини також місцевим судом до уваги не взяті.

Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, у відповідності до ч.1 ст. 69 КК України, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Обставини, зазначені місцевим судом, не можуть слугувати як підстава застосування вимог ч.1 ст. 69 КК України, оскільки поведінка та відносини обвинуваченого і потерпілої не є пом`якшуючими обставинами та не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину внаслідок якого позбавлено життя людину.

При призначенні покарання апеляційний суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, характеризуючі дані на підсудного, який по місцю проживання характеризується позитивно, щире каяття, як пом`якшуючу покарання обставину, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України є несудимий, тому суд з урахуванням цих обставин вважає за можливе призначити до відбуття мінімальне покарання передбачене санкцією ч.2 ст. 121 КК України.

Враховуючи наведене, вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 червня 2015 року, в частині призначеного покарання, є незаконним та необґрунтованим, та підлягає скасуванню в цій частині внаслідок м`якості з винесенням нового вироку.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 червня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначеного покарання ОСОБА_7 скасувати внаслідок м`якості.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому показання за ч.2 ст. 121 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

В решті вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 червня 2015 року - залишити без змін.

Засудженого ОСОБА_7 взяти під варту негайно після проголошення даного вироку.

Вирок суду може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяця з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , з часу отримання копії вироку.

Головуючий :

Судді :