АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 193/1592/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/781/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженогоОСОБА_6 ,1954 року народження, про умовно-дострокове звільнення.

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7
захисник - ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції від 12 вересня 2016 року та постановлення нової, якою просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в оскаржуваній ухвалі від 12 вересня 2016 року, відмовляючи засудженому у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення, дослідив документи, додані до клопотання, та матеріали особової справи, оцінив поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а саме, що вироком Заводського районного суд м. Дніпродзержинська від 6 жовтня 2009 року ОСОБА_6 засуджено по ч.1 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі.(а.п.12-15)

На засіданні комісії при Софіївєькій ВК №45 від 27 липня 2016 року засудженому ОСОБА_6 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як недовівшому своє виправлення (а.п. 6), дане рішення засудженим не оскаржувалось.

З характеристики засудженого убачається, що з 15 вересня 2014 року відбуває покарання в Софіївській ВК № 45 за скоєння особливо тяжкого злочину, на виробництві установи не працевлаштований.Характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ним належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.(а.п.7,8), врахувавши вище зазначене суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, у зв`язку з чим відмовив в задоволенні клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначав, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, у зв`язку з не дослідженням належним чином матеріалів справи, що характеризують його особу, не врахував, що у нього з дружиною на вихованні є двоє малолітніх дітей, що він не порушував режиму, що він дійсно не працює , проте він прибирає кімнату прийому їжі, допомагає прибирати в спальному помещени, в 63 роки він не отримує пенсії, також говорить про те, що написано в ухвалі не відповідає дійсності.Просить врахувати його вік , вік його дружини та сімейний стан.
Під час апеляційного розгляду в судовому засіданні захисник ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу засудженого та просив її задовольнити, звільнити засудженого умовно-достроково від подальшого відбування призначеного покарання.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, зазначав, що ОСОБА_6 своєю поведінкою не довів свого виправлення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, вивчивши матеріали провадження, вислухавши думку учасників процесу, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_6 суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини та в достатній мірі вмотивував свій висновок про те, що він не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання. Тому, колегія суддів з думкою засудженого про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання через неналежне дослідження судом першої інстанції його особи погодитись не може, і вважає такі доводи необґрунтованими
Так, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до суду про його умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув необхідну частину строку покарання, також пославшись на те , що його жінка зараз виховує двох онуків 13 і 14 років, він сумлінним ставленням до своїх обов`язків, довів своє виправлення та заслуговує на розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання (а.п.1)
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки таке звільнення є правом, а не обов`язком суду суд досліджує всі обставини .Головною умовою прийняття такого рішення є не відбуття певного строку покарання , а саме доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Разом з тим, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Судом першої інстанції досліджено всі обставини, особу засудженого і ,відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що засуджений своїм відношенням до праці та поведінкою не довів своє виправлення.
З цим висновком колегія суддів погоджується, оскільки він відповідає обставинам провадження, даним про особу і поведінку засудженого ОСОБА_6 , якого засуджено за вчинення тяжкого злочину (а.с.12 -15),який за період відбуття покарання в установі виконання покарання, за допущенні порушення уставного порядку відбування покарання притягувався згідно наданої довідки та характеристики до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав; характеризується негативно ,не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням; До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжи сумлінно через особисту неорганізованність, безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи і не вбачає суспільної необхідності в їх виконанні; не бере участі у реалізації програм диференційного виховного впливу;не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно- технічних навичок; не проявляє соціально-корисну активність; (а.п.7,8,9,10,11).
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 02 2016 року до засудженого застосовано вимоги ч.5 ст. 72 КК України (.а.п.16) і згідно довідки після 15 липня 2016 року наступило право на застосування умовно- дострокового звільнення (а.п.25)
Згідно витягу із протоколу №14 засідання комісії Софіївської ВК № 45 вбачається, що адміністрація установи виконання покарань вважає, що ОСОБА_6 станом на 27.07.2016 року не довів своє виправлення. ( а.п.6).
Як на думку колегії суддів, такі дані щодо засудженого ОСОБА_6 не можуть бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_6 зазнає позитивних змін і звільнення ОСОБА_6 від покарання умовно-достроково не буде гарантувати цілі покарання, не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним ст.ст. 50,65 КК України.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу засудженого такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржену ухвалу такою, що підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4