УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/3134/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.184 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2016 року 21 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді. . . . . . . . . . . . ОСОБА_2
суддів: . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі справу за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2016 року.
Цією ухвалою щодо підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого та відносно якого в Обухівському районному суді на розгляді знаходиться обвинувальний акт, складений в межах кримінального провадження за ч.2 ст.186 КК України,
відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту,
в с т а н о в и л а:
28.05.2016 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.
Суд 1-ї інстанції умотивував своє рішення тим, що ризики можливого переховування від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявки до слідчого чи суду прокурором не доведено, оскільки факт проживання за межами Житомирської області не може беззаперечно свідчити про ризик неявки чи несвоєчасної явки ОСОБА_8 до слідчого.
Слідчий суддя враховуючи тяжкість пред`явленої підозри ОСОБА_8 , розмір майнової шкоди, відсутність даних про обрані раніше ОСОБА_8 запобіжного заходу, прийшов до висновку про недоведеність прокурором того, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не є достатнім для запобігання ризику можливого вчинення підозрюваним інших злочинів.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Посилається на неврахування слідчим суддею всіх обставин провадження, а також неврахування доказів, які могли істотно вплинути на його висновки. А саме, наявність ризику можливого продовження вчинення підозрюваним інших злочинів, оскільки ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, звільнившись з місць позбавлення волі у січні 2016 року та будучи підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, знову підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Викладене свідчить про схильність підозрюваного ОСОБА_8 до вчинення умисних корисливих злочинів та про його небажання стати на шлях виправлення, а тому вважає, що існують обґрунтовані ризики перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявки чи несвоєчасної явки до слідчого, прокурора, суду, ризики вчинення іншого кримінального правопорушення.
Прокурор зазначає, що в суді першої інстанції не досліджувалися характеристика за місцем проживання, довідка про склад сім`ї підозрюваного та вимога ВІТ ГУНП України, оскільки на момент розгляду клопотання слідчого у суді, відповіді на запити не надійшли.
Прокурор зазначає, що наявні ризики, зазначені у ч.1 пп. 1,4,5 ст.177 КПК України, яким може запобігти лише такий вид запобіжного заходу як тримання під ватрою.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та заперечення захисника проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши ухвалу суду в межах ст. 404 КПК України, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді районного суду про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необґрунтовані.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді подання слідчого про обрання запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу (ст.ст.177, 178, 184, 197, 199 КПК України).
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Як убачається із провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Судом 1-ї інстанції перевірялись всі ті доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор. На час прийняття рішення не було підстав для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою та обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.