Код суду 233 Справа № 233/3985/16-к
Вирок
Іменем України
17 серпня 2016 року. Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого 22 лютого 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850грн., який фактично сплачений 22 березня 2016 року, не працює, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
22 липня 2016 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, підозрюваний ОСОБА_5 знаходився на території залізничної станції Костянтинівка, яка знаходиться за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Правобережна,81, а саме, поблизу залізничного тупику №20.
У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме, тротуарної плітки розміром 20х20х8 см, якою облицьовано тупик залізничної колії.
У цей же день, 22 липня 2016 року, о 22 години 15 хвилин, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, умисно руками почав знімати тротуарну плитку з тупику залізничної колії №20 станції Костянтинівка та переносити до будівлі трансформаторної будки біля вул.Правобережної, м.Костянтинівка Донецької області.
В цей же день, приблизно о 22 годині 30 хвилин, коли ОСОБА_5 зняв та переніс 12 штук тротуарної плитки, тобто таємно викрав чуже майно на загальну суму 224грн.40коп., спричинивши регіональній філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на вказану суму, він був затриманий з викраденим майном працівниками поліції.
Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
Згідно цієї угоди представник потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст.471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій підозрюваного за ч.1ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, наявність та розмір шкоди, завданої потерпілому, яка фактично відшкодована, при цьому підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ч.1ст.185 КК України.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке підозрюваний ОСОБА_5 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме у виді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені представнику потерпілого та підозрюваному.
Розглядаючи в порядку, встановленому п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді про примирення покарання та інші, передбачені угодою заходи.
Представник потерпілого ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним і підозрюваним ОСОБА_5 та призначити останньому узгоджену ними міру покарання, при цьому підтвердив, що йому роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення угоди та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив суд вказану угоду, укладену між ним та представником потерпілого затвердити і призначити йому узгоджену в угоді міру покарання та інші, передбачені угодою заходи. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.185 КК України, в обсязі оголошеної йому підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, крім того зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
При вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до вимог ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між представником потерпілого та підозрюваним є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з представником потерпілого угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. Крім того, представник потерпілого ОСОБА_4 , в свою чергу, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Перевіряючи угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать вимогам закону, інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст. 65 КК України.
Виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 10 серпня 2016 року покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази: 12 тротуарних плиток передані за належністю власнику, - регіональній філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця».
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору, представнику потерпілого та засудженому.
Суддя