УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2016 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , особи, в інтересах якої подано скаргу, ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність старшого слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000055 від 24 липня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність старшого слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000055 від 24 липня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

У судовому засідання особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 пояснив, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року було надано дозвіл старшому слідчому управління фінансових розслідувань ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 або працівникам податкової міліції, які перебувають у слідчо-оперативній групі, на обшук в складських приміщеннях, розташованих на АДРЕСА_1 , та на вул. Пухівська, 2, в м. Києві.

Під час проведення обшуку 10 листопада 2015 року за вище вказаними адресами було вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 .

Клопотання слідчого та ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року аргументують прийняття рішення на проведення обшуку тим, що незаконно виготовлені алкогольні напої реалізуються в роздрібній торгівельній мережі м. Києва громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказані особи не мають відношення і незнайомі ОСОБА_4 , якому належить вилучене майно. Окрім того, майно, що вилучено під час обшуку, не має відношення до виготовлення та реалізації незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

На даний час, через два місяці після проведення обшуку ОСОБА_4 не є підозрюваним, однак позбавлений права володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Особа, в інтересах якої подано скаргу, ОСОБА_4 просив скаргу задовольнити в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, а тому враховуючи положення ст.ст. 22, 26 КПК України, та думку учасників процесу, які вважали за можливе провести судовий розгляд у відсутність слідчого, вважає за можливе розглянути дане клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши надане клопотання на відповідність КПК України, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У даному випадку, заявником подано до слідчого судді клопотання про повернення тимчасового вилученого майна.

Стаття 303 КПК України передбачає, що на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Так, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2016 року було надано дозвіл на проведення обшуку в складських приміщеннях, розташованих на АДРЕСА_1 , та на вул. Пухівська, 2, в м. Києві

В той же час, ухвалою слідчого судді від 11 листопада 2015 року було задоволено клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Зокрема, з положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

За таких обставин, враховуючи те, що на майно, щодо неповернення якого подано скаргу, накладено арешт, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 167-173, 309, 303, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність старшого слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000055 від 24 липня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою для безумовного виконанню на всій території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1