Справа № 303/6861/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , розглянув у відкритому засіданні апеляційні скарги: потерпілого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора Мукачівського району на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 17.11.2015 року по матеріалам кримінального провадження № 11-кп/777/134/16 яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, без освіти, приватний підприємець, одружений, раніше не судимий

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 1360 грн. ( одну тисячу триста шістдесят гривень).

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 667 грн. ( шістсот шістдесяти семи гривень) та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. ( п`яти тисяч гривень).

Речових доказів по справі немає.

Судові витрати відсутні.

За вироком ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що 17.08.2015 року, о 11:00 годині в с. Червеньово, вул. Лісна, Мукачівського району, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки з потерпілим ОСОБА_8 наніс останньому рукою зжатою в кулак близько трьох ударів в область голови та тулуба, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В апеляційних скаргах:

В уточненій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить вирок Мукачівського міськрайонного суду від 17.11.2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі. Вказує на те, що обвинувачений продовжує погрожувати потерпілому та членам його сім`ї, категорично не бажає виконувати постановлений вирок суду. Крім того, просить задовольнити цивільний позов у повному обсязі та дослідити письмові докази, а саме протоколи допиту ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції не досліджено обставини щодо участі інших осіб у скоєнні злочину щодо нього.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити, відмовивши в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди. Вважає що висновки суду щодо стягнення з ОСОБА_6 саме такого розміру моральної та матеріальної шкоди є припущенням та жодними доказами не підтверджена.

Прокурор прокуратури Мукачівського району просить скасувати вирок Мукачівського міськрайонного суду від 17.1.2015 року в частині призначеного покарання внаслідок його м`якості та призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не враховано даних про особу обвинуваченого, який є приватним підприємцем, а тому може сплатити штраф у більшому розмірі. Крім того, вказує на те, що завдану шкоду обвинувачений не відшкодував та вчинив злочин щодо особи похилого віку.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення потерпілого та його представника на підтримання поданої апеляційної скарги , думку прокурора , який частково підтримав подані апеляційні скарги та просив скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з відсутністю звукозапису судового засідання, перевіривши та дослідивши матеріали провадження в межах доводів поданих апеляційних скарг, спробувавши прослухати звукозапис судових засідань, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги потерпілого та прокурора підлягають частковому задоволенню, а апеляційна скарга адвоката не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_6 він 17.08.2015 року близько 11:00 години, перебуваючи в с. Червеньово по вул. Лісній, Мукачівського району на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_8 , у ході словесної сварки, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 два-три удари кулаком руки в область голови та тулуба, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у виді ушитої рани на ділянці верхньої губи з права: тотальних синців у лівій орбітальній області в ділянці лівої щоки з травматичним набряком м`яких тканин.

Суд першої інстанції, всупереч пред`явленому обсягу обвинувачення, за відсутності повідомлення прокурора про зміну обсягу обвинувачення, при встановленні фактичних обставин справи вказує на те, що ОСОБА_6 17.08.2015 року, о 11:00 годині в с. Червеньово, вул. Лісна, Мукачівського району, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки з потерпілим ОСОБА_8 наніс останньому рукою зжатою в кулак близько трьох ударів в область голови та тулуба, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. При цьому суд першої інстанції визнав винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Згідно ч.2 ст. 125 КК України особа визнається винною у вчиненні передбаченого злочину у випадку нанесення нею умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Так, згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Судом першої інстанції всупереч вимогам ч. 1 ст. 337 КПК України виключено обов`язкову кваліфікуючу ознаку вчиненого правопорушення яка передбачає форму вини обвинуваченого у виді умислу при нанесенні тілесних ушкоджень, тобто зменшено обсяг пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення, без наведення будь-яких мотивів прийнятого рішення.

Крім того, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ч.1 ст. 412, п.7 ч.2 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Колегією суддів встановлено, що до матеріалів кримінального провадження приєднано технічний носій інформації, який містить звукозапис судового засідання такої якості, який не дає можливості колегії суддів прийти до висновків про дотримання процедури розгляду провадження, прав учасників судового розгляду та про обсяг та порядок досліджених доказів , що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено порушення вимог п.7 ч.2 ст. 412 КПК України, що є безумовною підставою скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Одночасно , колегія суддів вважає , що доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілого про невідповідність призначеного покарання ОСОБА_6 тяжкості злочину та особи винного, а у зв`язку з цим невмотивованість вироку суду в частині призначення покарання є слушними.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд належним чином не мотивував, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнав такими, що приводять до висновку про можливість застосування найменш суворого виду покарання щодо нього, лише вказавши на визнання вини обвинуваченим та відсутність судимостей.

Як правильно зазначено в апеляційних скаргах прокурора та потерпілого, при призначенні покарання обвинуваченому, судом не у повній мірі враховано: тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та його поведінку після вчинення діяння, зокрема, заперечення завданої ним шкоди та невідшкодування заподіяних збитків.

Отже, висновок суду щодо призначення найменш суворого виду покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , свідчить про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, таке покарання не можна вважати достатнім для виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

З цих підстав доводи апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги потерпілого та адвоката в інтересах обвинуваченого підлягають до ретельної перевірки.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407-415, 418-419 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_8 та прокурора - задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду від 17.11.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - скасувати, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Судді: