ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/9139/16-к
Провадження № 1кс/201/5730/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 15 червня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в обґрунтування якої вказував на те, що 13 червня 2016 року до прокуратури Дніпропетровської області надано заяву про вчинене кримінальне правопорушення та оскільки на теперішній час відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР не були, скаржник просить суд зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР, виконавши вимоги ст. 214 КПК України.

Скаржник та представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримали, просили задовольнити.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Як вбачається зі змісту скарги, 13 червня 2016 року ОСОБА_3 надав до прокуратури Дніпропетровської області заяву про вчинення кримінальних правопорушень інспектором 6-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровську ОСОБА_6 та іншими службовими особами, передбачених ст. 366, 367, 372 КК України.

У зв`язку з тим, що з моменту звернення скаржника до правоохоронних органів минув значний час і відомості про злочин у встановлений ст. 214 КПК України 24 годинний строк, зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань не були, суд доходить до висновку про те, що органом досудового розслідування було допущено бездіяльність.

З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги наявність факту невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у передбачений законом строк, суд вважає вимоги скаржника в частині реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області виконати вимоги ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 15 червня 2016 року за вх. 28385-16, про що його повідомити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1