Справа № 755/3514/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" серпня 2016 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю представника особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,
ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з цим клопотанням, в якому просить скасувати арешт накладений в межах кримінальної справи № 55-3532.
У той же час, в судовому засіданні представник особи, що подала скаргу ОСОБА_3 подала письмове клопотання про відкликання клопотання про скасування арешту з майна, тож слідчий суддя заслухавши думку слідчого з даного питання, який вважав за можливе саме клопотання залишити без розгляду, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Згідно ст.ст. 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Також, статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Тобто, системний аналіз положень КПК України свідчить, що заявлення клопотання про скасування арешту майна у конкретному кримінальному провадженні є правом, а не обов`язком через, що реалізується особою на власний розсуд.
Таким чином, право подачі заявником заяви про відкликання клопотання про скасування арешту майна також являється його конституційним правом, оскільки полягає у вільній реалізації свого права у спосіб передбачений КПК України та саме в такій спосіб, на думку особи, їй буде надано ефективний спосіб захисту в національному органі.
За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, беручи до уваги перелік судових рішень які у праві постановити згідно ст. 174 КПК України та враховуючи ч. 2 ст. 8, ч. 5 і ч. 6 ст. 9 КПК України, клопотання про скасування арешту майна залишити без розгляду, а дане судове провадження закрити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170, 174, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна залишити без розгляду.
Судове провадження закрити.
Ухвала оскарження не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1