Справа № 739/671/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/970/2016
Категорія - ч.2 ст.194 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000322 за апеляційними скаргами: обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2016 р.,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не одружений, має на утриманні малолітню дитину, освіта середня, не працює, в силу ст.89 КК України, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.194 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з с. Леньків Новгород-Сіверського району Чернігівської області, в якому він проживає, без дозволу суду.

У зв`язку зі зміною запобіжного заходу ОСОБА_9 було звільнено з-під варти в залі судового засідання після оголошення вироку.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 постановлено рахувати з моменту його затримання. На виконання даного вироку, зараховано, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у період з 24 квітня 2016 року до 14 липня 2016 року, виходячи зі співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, уродженець с. Будище, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, проживає у АДРЕСА_3 , освіта неповна середня, не працює, не одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимий:

1) 26.08.2011 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;

2) 03.09.2013 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.2 ст.296, ст.71 КК України до 3 років 01 місяця позбавлення волі. 21.11.2014 року звільнений умовно-достроково на 09 місяців 10 днів, на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13.11.2014 року;

засуджений за ч.2 ст.194 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 постановлено рахувати з моменту затримання на виконання даного вироку.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українець, громадянин України, уродженець с. Леньків, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, проживає у АДРЕСА_4 , не одружений, освіта середня, не працює, в силу ст.89 КК України, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.194 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_14 постановлено рахувати з моменту затримання на виконання даного вироку.

Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_14 на користь держави процесуальні витрати в сумі по 939 грн. 73 коп. з кожного на залучення експертів для проведення експертиз.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати в сумі 4902 грн. 81 коп. на залучення експертів для проведення експертиз.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 15 лютого 2016 р., близько 17.00 год., ОСОБА_10 , з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, прибув на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_15 , де обливши стіну будинку легкозаймистою речовиною (бензином), з метою знищення будівлі будинку, свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певного об`єкта та за допомогою сірників підпалив стіну даного будинку, внаслідок чого вогнем було знищено вказаний вище будинок та заподіяно потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 69193 грн.

17 лютого 2016 року ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, прибули на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_16 , де зайшли до приміщення нежилого будинку, після чого ОСОБА_10 по дверях, які в цей час, забезпечуючи вчинення злочину, підтримували ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , потрапив на горище даного будинку та за допомогою сірників, з метою знищення будівлі будинку, свідомо виконав дії спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певного об`єкта, а саме: підпалив сірниками перекриття даху нежилого будинку, внаслідок чого вогнем було знищено вказаний вище будинок та заподіяно потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 53539 грн.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеність своєї вини, просив змінити вирок місцевого суду та призначити покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Зазначив, що при призначенні покарання суд врахував такі обставини, як визнання ним своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Проте, просив визнати обставиною, яка також пом`якшує покарання смерть його дитини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідним документом.

Обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок місцевого суду, пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши ст.69 КК України. Зазначив, що місцевий суд призначив йому занадто суворе покарання, при цьому суд не взяв до уваги визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, апелянт вказує, що на його утриманні знаходиться вагітна дружина, яка, при цьому, перебуває у відпустці по догляду за двома малолітніми дітьми. Також місцевим судом не було враховано відсутність цивільних позовів з боку потерпілих про відшкодування завданих збитків.

Вирок щодо ОСОБА_14 ніким з учасників процесу не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді; обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисників, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити з вищенаведених підстав; думку прокурора, котрий просив вирок місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів підстав для їх задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке їх засуджено, та кваліфікація їх дій в апеляційних скаргах обвинуваченими не оскаржуються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд з достатньою повнотою врахував його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, тобто, врахував ті обставини, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, а також те, що він характеризується негативно, не працює, має на утриманні малолітню дитину, стан його здоров`я; обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначити йому покарання саме у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини статті КК України, яка йому інкримінується, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , місцевий суд також з достатньою повнотою врахував його щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання; а також особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується негативно, не працює, утримує дві малолітні дитини, його молодий вік, стан здоров`я; обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення одного з епізодів злочинної діяльності групою осіб за попередньою змовою, та прийшов до правильного висновку про необхідність призначення покарання саме у виді позбавлення волі у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією частини статті КК України, яка йому інкримінується, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, всі обставини, на які посилаються обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , судом першої інстанції при призначенні їм покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2016 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4