Номер провадження 1-о/754/4/16
Справа № 754/7014/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
11 липня 2016 року місто Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду заяву заступника прокурора м. Києва ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в :
До Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява заступника прокурора м. Києва ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2016 стосовно ОСОБА_5 .
Заяву мотивує наступним.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2016 ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2015, у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Згідно ст. 78 ч.1 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Однак, на момент розгляду судом клопотання Деснянського РВ КВІ у м. Києві управління ДПтС України в м. Києві та Київській області про звільнення засудженої ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, суду не було відомо про те, що засуджена на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила, не виконала покладені на неї обов`язки та вже через 2 місяці після ухвалення вироку, в період іспитового строку вчинила нові умисні злочини.
Так, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2016 встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), 29.05.2015 та, крім того, 11.06.2015 повторно вчинила новий умисний злочин під час іспитового строку. Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України.
Зазначають, що ОСОБА_5 , надавши суду пояснення у зв`язку з розглядом клопотання КВІ про звільнення її від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, вище вказаний факт приховала.
Таким чином, на час розгляду клопотання КВІ про звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду від 03.03.2015 суду не було відомо про обставини, які вказують на неправильність ухвали, що належить переглянути, а тому просить заяву задовольнити.
В судовому засіданні 11.07.2016 прокурор підтримав заяву за викладених в ній обставин. Просив суд заяву задовольнити та скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2016 про звільнення ОСОБА_5 від покарання у виді одного року позбавлення волі за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2015 у зв`язку із закінченням іспитового строку за нововиявленими обставинами та постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні клопотання КВІ про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.
Представник КВІ, засуджена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце проведення судового розгляду заяви, про причини неприбуття суд не повідомили.
Відповідно до ст. 466 ч.2 КПК України учасники судового провадження повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.
Вислухавши думку прокурора та враховуючи положення ст. 466 ч.2 КПК України суд вважвє за можливе провести судовий розгляд заяви у відсутність осіб, які не прибули у судове засідання на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням строку, передбаченого для розгляду даної категорії судових справ (ст. 466 ч.1 КПК України).
Суд, вислухавши обґрунтування прокурора, дослідивши матеріали заяви та матеріали судової справи №754/3178/16-к приходить до висновку про задоволення заяви те перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами виходячи з наступного.
Так, ст. 459 КПК України передбачені підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, де в частині другій вказані обставини, які можуть бути визнані нововиявленими, а саме:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
З викладеної норми закону вбачається, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
25.05.2016 на адресу суду надійшла заява заступника прокурора м. Києва ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2016 стосовно ОСОБА_5 , яка подана в строки, передбачені ст.461 КПК України, відповідає вимогам, передбаченим ст.462 КПК України, з посиланням на наявність нововиявлених обставин, передбачених ст. 459 ч.1 п. 5 КПК України та подано, відповідно до ст.463 ч.1 КПК України, до суду тієї інстанції, який, на думку прокурора, першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, а тому відповідно до норми ст. 459 КПК України ухвалою суду від 26.05.2016 відкрито кримінальне провадження за нововиявленими обставинами.
Під час судового розгляду заяви судом було встанволено наступне.
Так, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2015 ОСОБА_5 була засуджена за ст. 185 ч.1 КК України на один рік позбавлення волі (а.п. 3-5).
Згідно ст. 79 КК України ОСОБА_5 звільнена від відбування покарання з випробуванням із встаноівленням іспитового строку тривлістю один рік (а.п.3-5).
Відповідно до ст. 76 ч.1 п.п. 3,4 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язок повідомляти КВІ про зміну місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію в КВІ (а.п.3-5).
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2016 ОСОБА_5 звільнено від покарання у виді одного року позбавлення волі за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2015, у зв`язку із закінченням іспитового строку (а.п. 60-61).
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2016 встановлено, що ОСОБА_5 , під час іспитового строку за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2015, вчинила 29.05.2015 та 11.06.2015 кримінальні правопорушення злочини, передбачені ст. 185 ч.2 КК України, а саме: «обвинувачена вчинила кримінальні правопорушення під час іспитового строку, який був їй встановлений за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2015, однак досудове розслідування за встановленими кримінальними правопорушеннями, з невстановлених судом причини проводилось не одразу після встановлення особи, а лише з 10.03.2016 згідно витягу з ЄРДР (а.п.17-18), тобто після закінчення встановленого обвинуваченій іспитового строку.
Відповідно до припису п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч.1 ст. 78 КК України), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.
Відповідно до наданих суду документів, які характеризують особу обвинуваченої, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2016 про звільнення ОСОБА_5 від призначеного їй покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2015 не скасована в установленому законом порядку, доказів щодо наміру оскарження зазначеної ухвалу суду, також, не надано, а тому суд не вправі застосовувати норму ст.71 КК України (сукупність вироків)» (а.с.65-68).
Також, зі змісту вироку Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2016 вбачається, що суд розглядав стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 кримінальне провадження за №0002919 від 10.03.2016, що вказує на те, кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченої ОСОБА_5 29.05.2015 та 11.06.2015 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише 10.03.2016 та розпочате досудове розслідування.
Клопотання КВІ стосовно ОСОБА_5 про звільнення її від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку від 04.03.2016 (а.п.51) надійшло до суду 09.03.2016 (а.п. 52).
Під час розгляду судом вказаного клопотання суд враховував інформацію про відсутність у обвинуваченої ОСОБА_5 судимостей під час іспитового строку станом на 29.02.2016 (а.п.57), яка була надана представником КВІ ОСОБА_7 під час судового розгляду (а.п.58).
З викладеного вбачається, що на момент постановлення судом судового рішення за результатами розгляду клопотання Деснянського РВ КВІ у м. Києві управління ДПтС України в м. Києві та Київській області про звільнення засудженої ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, суду не було відомо про те, що засуджена на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила, не виконала покладені на неї обов`язки та через 2 місяці після ухвалення вироку, в період іспитового строку вчинила нові умисні злочини.
Таким чином, при постановленні ухвали про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду від 03.03.2015 суду не було відомо про обставини, які вказують на порушення обвинуваченою умов та порядку відбування покарання з випробуванням та необхідності відмови у задоволенні клопотання КВІ.
Аналізуючи вищевикладене суд прийшов до переконання, про наявність нововиявлених обставин, передбачених, ст.459 ч.2 п.5 КПК України, а саме інших обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2016, що належить переглянути.
Викладене вказує на необхідність скасування судового рішення - ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2016 за новвиявленими обставинами та перегляду клопотання КВІ від 04.03.2016.
При перегляді клопотання КВІ про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, суд враховує, положення ст.78 ч.1 КК України, де вказано, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
В даному випадку засудженою ОСОБА_5 не виконані вимоги ст.78 ч.1 КК України, оскільки остання вчинила під час іспитового строку нові кримінальні правопорушення злочини, передбачені ст. 185 ч.2 КК України, що вказує на необхідність відмови у задоволення клопотання КВІ та звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2015.
Керуючись ст. ст. 459- 463, 466, 467 КПК України, ст. 78 ч.1 КК України, суд
у х в а л и в :
Заяву заступника прокурора м. Києва ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року про звільнення ОСОБА_5 від покарання у виді одного року позбавлення волі за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03 березня 2015 року у зв`язку із закінченням іспитового строку - скасувати за нововиявленими обставинами і постановити нову ухвалу.
В задоволенні клопотання Деснянського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області про звільнення ОСОБА_5 від призначеного їй покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03 березня 2015 року з випробуванням після закінчення іспитового строку - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особам, які не прибули у судове засідання з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1