печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_4 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
29.08.2016 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в межах кримінального провадження № 0002625 надійшло клопотання слідчого слідчої групи Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про накладення арешту на автомобіль моделі «JAGUAR XF», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 .
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002625 від 16.04.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 3 ст. 358 КК України за фактами незаконного заволодіння автомобілем, підробки документів та заміни номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що викрадені на території України транспортні засоби узаконюються під реєстраційними даними автомобілів аналогічних моделей, які зареєстровані на території АР Крим. Таким чином встановлено спосіб легалізації викрадених на території України автомобілів елітних моделей, які в підрозділах реєстраційно-екзаменаційної роботи при УДАІ ГУМВС України в м. Києві та Головного сервісного центру МВС України реєструвались під видом аналогічного автомобіля, що офіційно зареєстрований в базі даних ДАІ на території АР Крим, що на даний час вважається тимчасово окупованою територією.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування доводів та вимог клопотання, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.
Слідчий суддя приходить до висновку, що формулювання обставин кримінального провадження носить загальний характер, обставини кримінального провадження, які викладені в клопотанні органу досудового розслідування, не відповідають відомостям внесених до ЄРДР.
Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, ніхто не може протиправно позбавляти права власності.
Згідно, ст.ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Таким чином, органом досудового розслідування не доведено та при розгляді клопотання не встановлено доказів того, що вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що б виправдовувало доцільність накладення арешту на транспортний засіб, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 26, 117, 170-173, 309 КПК України,
У Х В А Л И В :
У задоволені клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1