Справа № 420/1357/15-к
Провадження № 11-кп/782/144/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

переглянула у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , поданими на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 30 березня 2016 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Миколаївка Станично-Луганського району Луганської області, є громадянином України, раніше не був засудженим, мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 258, ч.3 ст. 15-ч.2 ст. 258 КК України, із призначенням покарання

за ч.3 ст. 258 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 15 років,із конфіскацією майна.

за ч.3 ст. 15-ч.2 ст. 358 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 8 років, із конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років, із конфіскацією майна.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування призначеного йому вироком суду покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 11.02.2015 року, і по день набранням чинності цим вироком, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком чинності залишений у вигляді тримання під вартою, із вирахуванням початку строку відбування покарання з 11 лютого 2015 року.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальних витрат за проведення дактилоскопічної та вибухотехнічної експертизи 687,96 грн.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_6 скоїв терористичний акт - вибух з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, що призвів до загибелі людини, та замах на вчинення терористичного акту - вчинення вибуху повторно, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту за таких обставин.

16 січня 2015 року, приблизно об 11 годині ОСОБА_6 підійшов на блок-пост ЗСУ, розташований по АДРЕСА_2 , та приніс із собою поліетиленовий пакет, у якому знаходився вибуховий пристрій, замаскований під продукти харчування - банку із медом, котру у січні 2015 року передала ОСОБА_6 невстановлена під час досудового розслідування людина на ім`я " ОСОБА_8 " разом із іншою невстановленою слідством особою. Знаходячись на відстані 100-150 метрів перед блок-постом, ОСОБА_6 привів у готовність до вибуху вищезазначений пристрій, вирвавши з нього чеку. Після цього ОСОБА_6 звернувся до військовослужбовців ЗСУ із пропозицією пригостити їх медом, на що останні відмовились.

Проте, ОСОБА_6 залишив банку із вибуховим пристроєм на лавці біля території блок-посту, поруч із військовослужбовцями, а сам пішов додому. У подальшому ОСОБА_6 повідомив особам, які координували його дії, про виконану ним роботу і зазначив, що чув вибух. Наступного дня ОСОБА_6 передав останнім чеку від залишеного на блок-посту вибухового пристрою, на підтвердження дійсності скоєних ним дій.

16.01.2015 року, приблизно о 14 годині, на блок-посту ЗСУ по АДРЕСА_2 принесений ОСОБА_6 вибуховий пристрій спрацював. Внаслідок вибуху військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був смертельно поранений.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 238-ДМ/15 від 06.02.2015 року причиною смерті ОСОБА_9 стала вибухова травма, із руйнуванням лівої верхньої та лівої нижньої кінцівок, з розвитком шоку.

Крім цього, внаслідок вибуху військовослужбовцеві ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3 від 12.05.2015 року, були спричинені легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Військовослужбовець ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,отримав внаслідок вибуху, відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 2 від 12.05.2015 року, легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

У подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, 10.02.2015 року,приблизно о 08 годині, ОСОБА_6 , маючи при собі тротилову шашку, яка була замаскована у пластиковому відерці із медом, та запал від ручної гранати УЗРГМ-2, намагався перетнути блок-пост ЗСУ, розташований по вул. 5-та лінія смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області, з метою пронести зазначені предмети на територію смт. Станиця Луганська, де він планував вчинити терористичний акт.

Під час особистого догляду співробітниками БПСМОП "Чернігів" у ОСОБА_6 під курткою був виявлений та вилучений поліетиленовий пакет, у якому знаходилось пластикове відерце із речовиною жовтого кольору та підривач УЗРГМ-2 від ручної гранати, котрі були призначені для вчинення вибуху, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, та провокації воєнного конфлікту.

Відповідно до висновку експерта № 19 від 17.02.2015 року, предметами, які були вилучені у ОСОБА_6 , є підривач УЗРГМ-2 для ручних гранат РГД-5, Ф-1,РГ-42, який місить заряд комбінованої вибухової речовини ТНРС+ азид свинцю, та ТЕН або гексоген масою 1 г, та конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини - 400 грам, тротиловою шашкою масою 394 грам, яка знаходилась у пластиковій ємності із медом. Підривач УЗРГМ-2 є у справному стані та придатним до вибуху. Вибухова речовина 400 грам тротилової шашки також придатна до вибуху.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та закрити провадження по матеріалам кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на підставі ст.284 КПК України - у зв`язку із недоведеністю вини його підзахисного у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, звільнивши ОСОБА_6 з-під варти у залі суду.

При цьому зазначає про допущені під час затримання ОСОБА_6 процесуальні порушення, зокрема про відсутність складання протоколу затримання від 10 лютого 2015 року, коли ОСОБА_6 фактично був затриманий та оглянутий на блок-посту ЗСУ, про що зазначає свідок ОСОБА_12 .

Всупереч вимогам ст. 208,209 КПК України, повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_6 12 лютого 2015 року, о 10 годині, тобто, більше, ніж через 50 годин, в той час, як пред`явлення особи для впізнання відбувалось 10.02.2015 року.

Доручення Луганського обласного центру з надання безоплатної правової допомоги затриманому ОСОБА_6 було направлено лише 11.02.2015 року.

Захисник зазначає, що дані протоколу затримання та обшуку ОСОБА_6 від 11.02.2015 року свідчать про те, що у ОСОБА_6 нічого не виявлено, однак, підставами для його затримання описані події, які сталися раніше, 16.01.2015 року, а не 10.02.2015 року, коли ОСОБА_6 і був затриманий фактично.

Повідомлення про підозру за подіями 10.02.2015 року було вручено ОСОБА_6 18 лютого 2015 року, із невідомим обставинами про появу у матеріалах провадження доказів у вигляді тротилової шашки та підривача УЗРГМ-2, які, за висновком експерта, вибуховим пристроєм могли стати тільки після необхідного дороблення.

Крім того, процесуальна дія по упізнанню ОСОБА_6 була проведена із грубими порушеннями вимог КПК, оскільки ОСОБА_6 тримали у наручниках, у одязі не по сезону, а особи, залучені для проведення цієї слідчої дії, перед процедурою упізнання не були ретельно допитані, а деякі із них приймали участь по затриманню ОСОБА_6 та застосовували до обвинуваченого фізичне насильство.

Захисник наголошує, що протокол огляду місця події після подій 16.01.2015 року, коли загинув ОСОБА_9 , був складений слідчим лише 18.01.2015 року, коли військовослужбовцями місце злочину було вже ретельно прибране.

Під час досудового слідства не встановлено механізму вибуху, не була відтворена обстановка - сліди вибуху на оточуючих предметах, первинні та вторинні осколки, пошкоджені вибухом об`єкти, розташування людей навколо вибухового пристрою, технічної можливості приведення в дію вибухового пристрою тощо.

Також, на думку захисника, органами досудового розслідування не перевірена належним чином версія щодо можливості вибуху на блок-посту внаслідок необережного поводження із боєприпасами, оскільки, відповідно до висновку СМЕ № 238-ДМ/15, при судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_9 був виявлений етиловий спирт, що свідчить про стан алкогольного сп`яніння загиблого.

Захисник зазначає, що ухвалами слідчих суддів апеляційного суду Харківської області від 19.01. та 30.01.2015 року було надано дозвіл на проведення негласної слідчої( розшукової) дії у рамках зовсім інших матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 83 з попередньою правовою кваліфікацією дій ОСОБА_6 за ч.1 ст. 258-3 КК України. Ці ухвали слідчих суддів стороні захисту не були відкриті, а, тому, суд не міг використовувати ці відомості, які містяться у процесуальних документах, як докази.

Оскільки можливостей, на думку захисника, для отримання належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_6 на даний час вичерпано, то захисник порушує питання про закриття провадження по справі.

Обвинувачений ОСОБА_6 , приводячи аналогічні за змістом та формою доводи апеляційної скарги свого захисника ОСОБА_7 , також порушує питання про скасування вироку суду та закриття провадження по справі на підставі ст.417 КПК України, у зв`язку із недоведеністю своєю винуватості у скоєнні зазначених у вироку суду кримінальних правопорушеннях.

У судовому засіданні апеляційної інстанції :

захисник ОСОБА_7 підтримав у повному обсязі обидві апеляційні скарги - свою та підзахисного ОСОБА_6 , та просив вирок суду скасувати, а провадження закрити на підставі ст. 284 КПК України;

обвинувачений ОСОБА_6 підтримав у повному обсязі свою апеляційну скаргу та захисника ОСОБА_7 та просив вирок суду скасувати та закрити провадження по справі за недоведеністю скоєння ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень;

прокурор ОСОБА_5 заперечував проти доводів обох апеляційних скарг, вважала вирок суду законним та обґрунтованим та просив залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження у межах поданих на вирок суду апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, провів судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Переглядаючи матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що провина його у скоєнні терористичного акту та замаху на теракт підтверджена сукупністю зібраних по справі доказів, які були безпосередньо оголошені та досліджені у судовому засіданні, належним чином мотивовані та викладені у вироку суду, зокрема,

даними протоколу огляду місця події від 18 січня 2015 року - території блокпосту, розташованому у смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області, під час проведення якого виявлено та зафіксовано пошкодження захисної споруди посту, нашарування на оточуючих предметах - бетонних блоках- речовини чорного кольору, пошкоджені внаслідок вибуху предмети одягу ( а.п. 9-13 т.1);

показаннями потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які пояснили суду, що 16.01.2015 року вони, разом із ОСОБА_14 чергували на блок-посту. Бачили пакети, що стояли під лавкою. Суслопаров протягнув руку до одного з них, щоб відкрити, і раптом пролунав вибух. Вважають, що людину, яка принесла пакет із медом, бачила попередня зміна;

показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що знаходився на зазначеному блок-посту за годину до вибуху, бачив там пакет темного кольору. Потім почув вибух. Постраждалий ОСОБА_16 був при тямі та повторював слово "дєд". Оскільки вони знаходились тривалий час без ротації та знали всіх місцевих мешканців у обличчя,зрозуміли, що це місцевий мешканець, який постійно проходив повз блок-посту, розглядаючи позиції ВСУ. Прізвище ОСОБА_6 він почув після того, як його затримали працівники спецпідрозділу "Чернігів";

даними протоколу пред`явлення особи для упізнання, під час якого свідок ОСОБА_15 упізнав ОСОБА_6 як особу, що 16.01.2015 року приніс до блокпосту банку з медом та залишив там ( а.п. 45-49 т.1) ;

показаннями свідка ОСОБА_17 , який у судовому засіданні пояснив, що під час його чергування 16.01.2016 року до блокпосту на велосипеді під`їхав мешканець та запропонував їм пригоститись медом. Банка знаходилась у пакеті темного кольору. У відповідь на відмову чоловік залишив біля блокпосту пакет із медом та поїхав. Він підійшов до пакету, відкрив банку, подивився та пішов далі перевіряти транспорт;

даними протоколу пред`явлення особи для упізнання, під час якого свідок ОСОБА_17 упізнав ОСОБА_6 як особу, що 16.01.2015 року приніс до блокпосту банку з медом та залишив там ( а.п.50-52 т.1);

аналогічними за змістом показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,який додав, що під час відкриття банки з медом військовослужбовцем ОСОБА_20 стався вибух. Під час вибуху він був поруч;

даними протоколу пред`явлення особи для упізнання, під час якого свідок ОСОБА_19 упізнав ОСОБА_6 як особу, що 16.01.2015 року приніс до блокпосту банку з медом та залишив там ( а.п.40-44 т.1);

легалізованими даними протоколу про результати проведення аудіо-та відео контролю особи від 28.05.2013 року, проведеними у відповідності до вимог ст. 260 КПК України,, під час проведення яких ОСОБА_6 детально розповів про обставини готування та скоєння терористичного акту (а.п. 157-168 т.2);

висновками судово-медичних експертиз №№2,3 від 12.05.2015 року, відповідно до яких військовослужбовці ОСОБА_21 та ОСОБА_11 внаслідок вибуху отримали легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я ( а.п. 86-88, 96-97 т.2);

висновком судово-медичної експертизи № 238-ДМ/15 від 06.02.2015 року, де зазначено, що причиною смерті ОСОБА_9 стала вибухова травма, з руйнуванням лівої верхньої та лівої нижньої кінцівок, із розвитком шоку ( а.п. 144-146 т.2);

показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що був присутнім при затриманні ОСОБА_6 у лютому 2015 року, йому було відомо зі слів працівників СБУ, що блок-пост буде перетинати людина, яка підозрюється у скоєнні вибуху у січні 2015 року. О 5-й ранку ця особа прийшла на блок-пост із відерцем меду під одежею;

даними протоколу огляду предмета від 10.02.2015 року, та місця події від 11.02.2015 року,під час яких із пластикової ємності із медом, вилученій у ОСОБА_6 , було вилучено тротилову шашку та запал від ручної гранати ( а.п.59-60,62-68 т.1);

висновком вибухо-технічної експертизи № 50 від 17.02.2015 року, під час проведення якої встановлено, що вилучені у ОСОБА_6 предмети є підшивачем УЗРГМ-2 для ручних гранат РГД-5, Ф-1,РГ-42, який містить заряд комбінованої вибухової речовини ТНРС+азид свинцю, та ТЕН або гексоген масою 1 гр, та конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини - 400 гр,тротиловою шашкою масою 394 гр. Підривач - у справному стані та придатний до вибуху, як і тротилова шашка ( а.п. 75-81 т.1);

висновком дактилоскопічної експертизи, під час проведення якої було встановлено, що на вилученій у ОСОБА_6 ємності із медом знаходиться слід пальця руки, який належить йому ( а.п. 88-95 т.1);

легалізованими даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих дій, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, використання яких дозволено відповідними ухвалами слідчих суддів, у яких містяться дані, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до дій по підготовці та скоєння згаданих терактів ( а.п.99-106,108-111, 113-116, 118-123 т.2).

Таким чином, суд правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, у тому числі, і показанням обвинуваченого ОСОБА_6 , який не визнав себе винним у скоєному, та, докладно мотивуючи та аналізуючи свої висновки, надав правильну юридичну кваліфікацію діям ОСОБА_6 за ч.3 ст. 258, ст. 15-ч.2 ст. 258 КК України.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про допущені під час досудового розслідування численні суттєві порушення вимог чинного КПК України, зокрема, під час затримання ОСОБА_6 , оголошення йому підозр та надання правової допомоги, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать матеріалами кримінального провадження.

Як зазначають свідки-військовослужбовці ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , вони були безпосередніми спостерігачами того, як 16 січня 2015 року до блок-посту, де вони постійно чергували без ротації, під`їхав місцевий мешканець похилого віку, який запропонував пригоститися медом, залишивши пакет із банкою з медом під лавкою, біля блок-посту, під час відкриття якої ОСОБА_22 стався вибух і він загинув, а інші військовослужбовці отримали тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_12 підтвердив обставину того, що ця ж людина, відома їм по орієнтуванню та фотографіям, з`явилась вдруге на блок-пості 10.02.2015 року, о 5-й годині ранку, із відерцем з медом під одежею.

Особа, якою був ОСОБА_6 , була впевнено упізнана у цей день всіма свідками - ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , як місцевий мешканець, що був на блокпості 16.01.2015 року, у нього вдруге вилучена пластикова ємність із медом, у якій знаходилась тротилова шашка та підривач, і ці процесуальні дії були зафіксовані належним чином у відповідних протоколах ( а.п.40-54, 59, 62 т.1).

Відповідно до вимог ст. 207-208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, 11 лютого 2015 року ОСОБА_6 був затриманий як особа, у якої були вилучені знаряддя вчинення злочину, та була упізнана всіма свідками як особа, що скоїла злочин раніше, 16.01.2016 року та розшукувалась за орієнтуванням ( а.п.100 т.1).

Про затримання ОСОБА_6 була належним чином повідомлена його дружина ( а.п. 102 т.1).

У цей же день, 11.02.2015 року, ОСОБА_6 був призначений через Центр вторинної правової допомоги захисник ОСОБА_7 , який здійснював захист ОСОБА_6 до закінчення досудового розслідування, під час судового розгляду справи, та у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, стороною захисту не були оскаржені у встановленому законом порядку проведені у відповідності до ст. 228,231 КПК України процедури упізнання ОСОБА_6 та складені за їх результатами протоколи, на які захисник посилається у своїй апеляційній скарзі.

Під час розгляду справи у суді 1-ї інстанції стороною захисту та самим обвинуваченим також не заявлено жодного клопотання про необхідність визнання вищезгаданих доказів недопустимими та правові підстави для цього.

12.02.2015 року, у відповідності до вимог ст.276 КПК України, ОСОБА_6 , у присутності його захисника, було оголошено підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 258 КК України, щодо подій 16.01.2015 року ( вибуху на блок-пості).

Ухвалою слідчого судді Новопсковського районного суду Луганської області від 12.02.2015 року ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше оголошеної підозри слідчий, прокурор зобов`язані виконати дії, передбачені ст. 278 КПК.

Отримавши додаткові дані (зокрема, висновки вибухо-технічної експертизи щодо вилучених у Рубана 10.02.2015 року речей та їх властивостей) та достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 був вчинений замах на інше тяжке кримінальне правопорушення, слідчий вніс ці відомості до ЄРДР та,діючи у межах ст. 278-279 КПК України, 18.02.2015 року оголосив ОСОБА_6 , у присутності його захисника, із дотриманням вимог, передбачених ст. 277-278 КПК України, підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15-ч.2 ст. 258 КК України за подіями 10.02.2015 року ( а.п. 15-151 т.1).

23.02.2015 року слідчим винесено постанову про об`єднання цих кримінальних проваджень ( а.п. 145 т.1).

На а.п. 99-121 т.2 матеріалів кримінального провадження містяться легалізовані у відповідності до діючого КПК України дані протоколів про хід, результати проведення щодо ОСОБА_6 негласних слідчих дій, і отримана по ним інформація використана з інших кримінальних проваджень на підставі ухвал слідчих суддів апеляційного суду Харківської області.

Суд 1-ї інстанції обґрунтовано визнав ці докази належними та допустимими та, з огляду на їх зміст, врахував як підтвердження провини ОСОБА_6 у скоєнні ним вищезазначених кримінальних правопорушень, не погодившись із позицією захисника, яку він висловлював у судовому засіданні.

Крім того, колегія суддів вважає, що наявні у матеріалах провадження докази спростовують твердження захисника про відсутність перевірки органами прокуратури та судом обставини жорстокого побиття ОСОБА_6 працівниками правоохоронних органів при затриманні.

На а.п. 178-181 т.2 міститься постанова старшого слідчого з ОВС 2-го відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_26 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000107 від 17.05.2015 року за повідомленням в.о. голови Моніторингової місії ООН з прав людини в Україні ОСОБА_27 , у зв`язку із встановленням за результатами проведеної перевірки у діяннях працівників БПСМОП "Чернігів" ГУМВС України у Чернігівській області та Станично-Луганського РВ ГУМВС України у Луганській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Як зазначив захисник під час апеляційного перегляду матеріалів провадження, ця постанова стороною захисту та ОСОБА_6 не оскаржена.

Оскільки зібрані по справі докази, у своїй сукупності та взаємозв`язку, свідчать про наявність причинно-наслідкового зв`язку між умисними діями ОСОБА_6 та спричиненням вибуху, який призвів до смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 військовослужбовця ОСОБА_9 та пораненням військовослужбовців ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , а інших доказів від сторін та спростування встановлених обставин ні у суді 1-ї інстанції, ані при апеляційному перегляді справи за клопотанням сторін не встановлено, колегія суддів вважає, що апеляційні доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого щодо інших підстав загибелі ОСОБА_9 та існування інших умов для спричинення вибуху є надуманими та жодним доказом не підтвердженими .

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку та закриття провадження на підставі п.3 ст. 284, 417 КПК України.

Керуючись ст. 405, 407 КПК України, судова колегія

ухвалила:
Вирок Сватівського районного суду Луганської області від 30.03.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст. 258, ст. 15-ч.2 ст. 258 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у строки та у спосіб, передбаченими ст.424-427 КПК України, у касаційному порядку, до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді