Справа № 213/1091/16-к
1-кп/214/460/16
У Х В А Л А
06 травня 2016 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6
ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8
ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА:
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ще на два місяці, оскільки вважає, що продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо, не заперечували проти продовження їм міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти продовження її підзахисному ОСОБА_8 , дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та вважає за можливим змінити останньому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, розкаюється, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, а отже прокурором не доведено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_7 також заперечувала проти продовження її підзахисному ОСОБА_9 , дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в яком він обвинувачується, не може бути єдиною підставою для продовження тримання останнього під вартою, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, а отже просила обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та доцільність, необхідність продовження терміну тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою строком на два місяці, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Колегія суддів вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем реєстрації не проживає, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, що дає підстави вважати, що останній знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування, суду, та незаконно впливати на потерпілих та свідків.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Колегія суддів вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисного корисливого особливо тяжкого злочину, який він вчинив в період випробувального терміну. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 не має стійких соціальних зв`язків, проживає не за місцем своєї реєстрації, не працює, а отже не має постійного джерела прибутку, що дає підстави вважати, що останній знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування, суду, та незаконно впливати на потерпілих та свідків.
З урахування вищевикладеного, осіб обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожного окремо, маються всі підстави вважати, що останні можуть продовжити злочинну діяльність, тому, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
За вищезазначених обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожному окремо, строку тримання під вартою на два місяці.
Приймаючи зазначене рішення, колегія суддів, хоча і враховує посилання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на обставини вказані ними при викладені заперечень на клопотання прокурора та обрання відносно їх підзахисних запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою, однак вони не виключають ризиків зазначених прокурором та встановлених судом.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 183, 184, 314-317, 331, 372 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора про продовження тримання обвинувачених під вартою задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України строком на два місяці, тобто до 04 липня 2016 року.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, строком на два місяці, тобто до 04 липня 2016 року,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2