Справа № 635/5155/16-к
Провадження № 1-кс/635/622/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002264 від 07.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області надійшло зазначене подання, в якому слідчий просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) терміном на 60 діб у СІЗО м. Харків, до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З подання вбачається, що ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні злочину, а саме в тому, що ОСОБА_5 01 червня 2016 року, приблизно о 08 год. 00 хв., маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу перебуваючи в кімнаті домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , таємно викрав мобільний телефон «BlackBerry 9500», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6590 від 21.06.2016, 712 гривен 50 копійок. Після чого ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим за власним розсудом, чим спричинив ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Правова кваліфікація дій підозрюваного визначена як злочин середньої тяжкості, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання, підозрюваний заперечував проти застосування до нього такого запобіжного заходу і просив обрати інший більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши пояснення сторони обвинувачення та захисту, дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.

Наданими матеріалами справи не підтверджується конкретні дати переривання строку погашення судимості за вироками суду, якими раніше засуджувався ОСОБА_5 , але в будь-якому випадку, згідно правил, передбачених п. п. 2 та 3 ч. 2 ст. 183 КК України, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, а також до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину

Прокурором у судовому засіданні не надано доказів того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Навпаки, матеріали справи містять відомості про те, що викрадене майно добровільно видано слідчому і підозрюваний не затримувався у встановленому законом порядку та добровільно з`явився, до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, добровільно приймає участь у проведенні слідчих дій та дає показання, повністю визнаючи суть пред`явленого обвинувачення.

Крім того, у судовому засіданні не доведена обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки відсутні копії вироків суду від 13.06.2002 року Фрунзенського районного суду, 21.02.2008 року Фрунзенського районного суду, 24.07.2008 року Фрунзенського районного суду та від 15.08.2013 року Фрунзенського районного суду, із змісту яких суд має можливість встановити той факт, чи дійсно до цього часу ОСОБА_5 слід вважати особою, що має не зняту і не погашену судимість за вироком від 13.06.2002 року Фрунзенського районного суду, яким ОСОБА_5 був засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 304, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, відбував покарання та звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям покарання 09.10.2004 року. Відсутність зазначених доказів не дає суду можливості встановити дату переривання зазначеної судимості, що і ставить під сумнів наявність у діях ОСОБА_5 такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Таким чином, прокурором у судовому засіданні не доведено наявність підстав, передбачених п. п. 2 та 3 ч. 2 ст. 183 КК України для можливості застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою, та не надано доказів обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КК України, то в поданні зазначено, що існують ризики вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, а саме що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та вчиняти інші дії спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, але наявність таких ризиків обґрунтована виключно тим, що ОСОБА_5 скоїв злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. З такими доводами суд не погоджується, оскільки лише той факт, що особа раніше притягувалась до кримінальної відповідальності не може підтверджувати наявність хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України без наявності об`єктивних даних про поведінку підозрюваного. В даному випадку наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в поданні слідчого ґрунтується виключно на припущеннях і не підтверджена фактами про дійсну поведінку підозрюваного, який вину визнає і своїми діями сприяє розкриттю злочину.

Зазначені обставини свідчать про те, що на підставі ч. 2 ст. 194 КПК України існують підстави для того, що б суд повністю відмовив в задоволені поданого клопотання, оскільки відповідно до наведеної норми закону слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Обрання в цьому випадку більш м`якого запобіжного заходу не допускається, оскільки відсутні докази наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 194 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002264 від 07.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя: ОСОБА_1