11-сс/775/154/2016(м)
263/4966/16-к

Єдиний унікальний номер 263/4966/16-к Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11сс/775/154/2015(м) доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2016 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі Донецької області апеляційною скаргою директора товариства з обмеженою відповідальністю «Неймар» на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2016 року якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках в Публічному акціонерному товаристві «КРЕДОБАНК», ЄДРПОУ 0980786, МФО 325365, за адресою : м. Львів, вул.. Сахарова, 78, а саме:
ВСТАНОВИЛА:
Досудовим слідством встановлено, що 03.06.2015 до Департаменту протидії злочинності в сфері економіки МВС України (нині Департамент захисту економіки Національної поліції України) надійшло повідомлення народного депутата ОСОБА_7 про протиправну діяльність гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язану з привласненням державних і бюджетних коштів, створення схем ухилення від оподаткування та відмиванням (легалізацією) незаконно отриманих коштів.
Загальний обсяг конвертованих коштів за 2015 рік склав понад 1 млрд. грн.
В ході досудового слідства було встановлено, що до вказаної злочинної діяльності безпосередньо причетні:
1. ОСОБА_8 (організатор) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .
2. ОСОБА_9 (помічник організатора) ІНФОРМАЦІЯ_2 який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ;
3. ОСОБА_10 (бухгалтер) ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 ;
Офісні приміщення в яких здійснюється протиправна діяльність розташовані за адресами:
1.м. Дніпропетровськ, вул. Артема (нині Січових Стрільців), б. 9-д (5-6 поверхи)
2.м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського (нині Вернадського) 33-В (цокольних поверх).
Згідно висновків експертних досліджень № 1-16/03/2016-до від 16.03.2016 та № 2-14/03/2016-до від 14.03.2016 наданих ТОВ «Дослідницький інформаційно консультаційний центр», службовими особами ТОВ «Дистрибуційна компанія «Укрсоюз» та ТОВ «Катеринославські меблеві майстерні», внаслідок користування «послугами конвертаційного центру» спричинена матеріальна шкода шляхом не нарахування та несплати в державний бюджет податку на додану вартість за вересень - грудень 2015 року в розмірі 7 439 517 грн. та 11 000 000 грн., відповідно.
Зазначив про те, що твердження слідчого судді, що ТОВ «Неймар» є фіктивним підприємством, є помилкове оскільки ознаки фіктивності підтверджуються зверненням податкового органу до адміністративного суду про визнання недійсними реєстраційних документів юридичної особи.
Вважає, що відсутні підстави вважати ТОВ «Неймар» причетними до неправомірного формування податкового кредиту підприємствам реального сектору економіки, внаслідок чого державному бюджету було завдано шкоду в особливо великому розмірі.
Зазначив що ухвала слідчого не ґрунтується на вимогах ч.1 та ч.2ст.170 КПК України, а навпаки вважає, що відсутня мета накладення арешту, як запобігання можливості розпорядження та відчуження винними особами майном, на яке було спрямоване кримінальне правопорушення та набутими у результаті кримінального правопорушення. Також відсутня норма, яка передбачає накладення арешту на грошові кошти, набуті у результаті вчинення кримінального правопорушення і доходами від них.
В ухвалі слідчого судді взагалі не зазначено про існування будь якої особи, якій повідомлено про підозру, або по відношенню до якої складено обвинувальний акт. Тобто, зазначені підстави не надають можливість посилання слідчого судді в правове обґрунтування своєї ухвали на положення п.4 ч.2 та ч.6 ст.170 КПК України.
Розгляд клопотання про накладення арешту на майно та постановлення оскаржуваної ухвали проводився без участі представника ТОВ «Неймар», що є порушенням ч.1 ст.172 КПК України, також відсутні докази того що представники були повідомлені.
Вважає, що відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімедят дві години для усунення недоліків.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт призначений для забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Відповідно до ст. 98 КПК України таким майном можуть бути матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо воно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, а саме: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Отже судом першої інстанції правильно встановлено наявність реальної загрози втрати або відчуження грошових коштів, які є предметом злочину, доказу злочину, набуті злочинним шляхом, є доходом від вчинення злочину та у подальшому можуть бути конфісковані.
За таких обставин слідчий суддя прийшов до правильного висновку про накладення арешту на банківські рахунки ТОВ «Неймар», за винятком сплати заробітної плати та обов`язкових платежів до Державного бюджету України.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну директора товариства з обмеженою відповідальністю «Неймар» - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2016 року якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках в Публічному акціонерному товаристві «КРЕДОБАНК», ЄДРПОУ 0980786, МФО 325365, за адресою : м. Львів, вул.. Сахарова, 78, а саме:
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ: