Справа №213/677/15-к
Провадження№1-кп/216/39/16
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, студента 1 курсу ЦППРК №10, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
які обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у місті Кривому Розі Дніпропетровській області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючого: АДРЕСА_5 , раніше судимого:
17.08.2010 року Дзержинським райсудом міста Кривого Рогу за ст. ст.187 ч.2, 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.11.2010 року вирок Дзержинського райсуду м. Кривого Рогу змінено, знижено призначене судом покарання до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 15.05.2013 року по відбуттю строку покарання;
який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, -

ОСОБА_12 , діючи повторно, 04.01.2015 року, в обідній час доби, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вступили між собою у попередню змову на вчинення розбійного нападу.
При цьому ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що його знайомий ОСОБА_16 раніше повідомляв про те, що вчиняв крадіжку грошей у чоловіка. З метою отримання інформації про місце мешкання особи, відносно якої планувався напад, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на громадському транспорті поїхали до будинку АДРЕСА_7 . Прибувши до вказаного будинку ОСОБА_17 , не вступаючи в злочинну змову, направлену на вчинення нападу, погодився показати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 місце раніше вчиненого ним злочину, крадіжки грошей. Після чого, ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на громадському транспорті прибули до будинку АДРЕСА_7 . Знаходячись біля вказаного будинку ОСОБА_17 повідомив ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що у квартирі АДРЕСА_8 вказаного будинку мешкає заможній одинокий чоловік, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З метою перевірки отриманої інформації ОСОБА_10 , під приводом «посівати» постукав у вхідні двері до квартири АДРЕСА_9 , проте йому ніхто не відчинив. Після чого, ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на громадському транспорті направились до власних домівок.
05.01.2015 року, приблизно о 13.00 год., знаходячись неподалік від зупинки громадського транспорту «Театральна», у Дзержинському районі, міста Кривого Рогу, ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які разом на громадському транспорті, трамваї, направились до житлового масиву «ПГЗК», в Інгулецькому районі, міста Кривого Рогу. Вийшовши на зупинці громадського транспорту «9-й квартал», що по проспекту Південний, у місті Кривому Розі, ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обговорюючи умови злочинної змови вирішили проникнути до житлового приміщення під приводом передачі поштової посилки. З цією метою, ОСОБА_11 зайшов у невстановлений слідством магазин, розташований неподалік від зупинки громадського транспорту «9-й квартал», де взяв картонну коробку. Після чого, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , продовжуючи злочинний умисел, направились до другого під`їзду будинку АДРЕСА_10 . Відповідно до розподілу злочинних ролей, ОСОБА_11 повинен постукати у вхідні двері до вказаної квартири, під приводом передачі поштової посилки, та після відкриття даних дверей разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_12 здійснити напад, із проникненням до приміщення квартири.
Цього ж дня, приблизно о 14.00 год., знаходячись у другому під`їзді будинку АДРЕСА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 для того щоб потерпілий, який знаходиться у квартирі, не зміг їх впізнати, одягнули на обличчя маски. Підійшовши до вхідних дверей квартири АДРЕСА_8 , вказаного будинку, відповідно до розподілу злочинних ролей, ОСОБА_11 постукав у двері, та неправдиво повідомив, вводячи в оману ОСОБА_18 , про передачу поштової посилки. Після цього, під приводом отримання поштової посилки ОСОБА_18 самостійно відчинив вхідні двері, а ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , із застосуванням фізичного насильства відносно потерпілого, яке виразилось у наступальних поштовхах руками ОСОБА_11 в груди ОСОБА_18 , проникли до цієї квартири.
ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, почав шукати коштовності та гроші у помешканні, ОСОБА_12 відповідно до умов злочинної змови, стояв біля вхідних дверей до квартири, тим самим контролюючи, щоб ніхто із сторонніх осіб не зайшов до квартири, а ОСОБА_11 , виконуючи умови злочинної змови, з метою придушення опору з боку ОСОБА_18 , напав на останнього, повалив його на ліжко, та почав душити останнього за шию руками, але в силу невстановлених обставин ОСОБА_11 не зміг самотужки досягти злочинної мети. У цей момент ОСОБА_12 , з метою подолання опору потерпілого, виявивши у приміщенні квартири невстановлений складний ніж, передав його ОСОБА_10 , а той - ОСОБА_11 , котрий, погрожуючи ОСОБА_18 застосуванням даного ножа, який потерпілий сприйняв як реальну погрозу
застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я. Таким чином, ОСОБА_11 подавив волю потерпілого до опору, та продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри, висунув вимогу негайної передачі грошових коштів, які є у будинку. Потерпілий ОСОБА_18 , реально сприймаючи погрозу застосування насильства, небезпечного для свого життя та здоров`я, усвідомлюючи небезпеку ситуації, передав нападникам гроші, у розмірі 3 000 грн., У цей час ОСОБА_19 , знаходячись в спальній кімнаті квартири, відкрито викрав мобільний телефон «Нокіа 101», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , вартістю 200 грн., зі встановленими SIM-картами, операторами мобільного зв`язку «Київстар», «МТС», вартістю по 10 грн., кожна, та дві банківські карти «ПриватБанк». Після чого, утримуючи зазначене вище викрадене майно, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з місця злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_18 матеріального збитку, на загальну суму 3 220 грн., та спричинили наступні тілесні ушкодження: в проекції лівої виличної кістки, один синець багрового кольору, із зеленкуватим забарвленням по краях, подовгуватої форми, з нечіткими контурами, розміром 2,5 х 1,5 см; у нижній третині спинки носу праворуч, садно лінійної форми, вкрите буро-коричневого кольору, підсохлою скоринкою, яка розташована вище рівня неушкодженого епітелію з відшаруванням по краях, розміром 1,5 х 0,1 см., які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №38 від 13.01.2015 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скоро минаючі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.
Крім того, 15.01.2015 року, о 13.15 год., під час проведення санк-ціонованого обшуку, за ухвалою слідчого суді Інгулецького району міста Кривого Рогу від 14.01.2015 року, за місцем мешкання ОСОБА_12 , у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , на поличці шафи у відрізі бавовняної тканини виявлені сорок два патрони, які ОСОБА_12 зберігав для власних потреб, без передбаченого законом дозволу.
Згідно висновку судово-балістичної експертизи №53/07-9 від 19.01. 2015 року, сорок два патрони, вилучені 15.01.2015 року, в ході санкціоно-ваного обшуку, за місцем проживання ОСОБА_12 , у квартирі АДРЕСА_6 , виготовлені заводським способом та являються боєприпасами до різної вогнепальної зброї. Тридцять два патрони з указаних сорока двох, є автоматними патронами центра-льного бою калібру 5,45 мм, і боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, калібру 5,45 мм (автоматам АК-74, АК-74М, АН-94, АК-105, ручного кулемета РПК-74 ті ін.). Десять патронів з указаних сорока двох, є пістолетними патронами центрального бою, калібру 9 мм, та призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, пістолетів конструкції Макарова (ПМ), Стєчкіна (АПС), Форт, РА 63, Р64, RК 59 та ін. Сорок два патрони придатні до стрі-льби.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, не визнав, суду пояснив, що 04.01.2015 року, він з розмови свого знайомого ОСОБА_20 , дізнався, що останній знає чоловіка, який проживає на мкрн. ПГЗК, у якого можна забрати гроші. Він ( ОСОБА_10 ) зателефонував ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , домовився з ними про зустріч. Коли зустрілись, він ( ОСОБА_23 ) розповів їм про цього чоловіка. Разом вони поїхали до ОСОБА_20 додому, той згодився показати місце проживання чоловіка. Вчотирьох вони поїхали громадським транспортом на ПГЗК, ОСОБА_24 показав їм будинок та квартиру, де проживав потерпілий. Він ( ОСОБА_23 ), ОСОБА_21 та ОСОБА_25 піднялись на другий поверх, він ( ОСОБА_23 ) постукав у вхідні двері квартири, на яку вказав ОСОБА_24 , але, двері ніхто не відчинив, вони розвернулися і поїхали додому.
Наступного дня, пообідні, зустрілись він ( ОСОБА_23 ), ОСОБА_21 та ОСОБА_25 , поїхали на ПГЗК. На зупинці «9-й квартал» зайшли до магазину, де ОСОБА_21 взяв картонну коробку, та разом направились до будинку, в якому проживає потерпілий. Зайшли до під`їзду, він ( ОСОБА_23 ) та ОСОБА_25 зупинились на проліт нижче, а ОСОБА_21 з коробкою направився до вхідної двері квартири. Постукав у двері. Двері відчинив чоловік, ОСОБА_21 сказав, що для нього посилка, і слід за неї розписатись. Чоловік направився до квартири за ручкою, а вони ( ОСОБА_21 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ) за ним. Коли вони зайшли до квартири потерпілого, той у кімнаті шукав ручку. У тій же кімнаті стояв ОСОБА_27 . ОСОБА_28 він ( ОСОБА_23 ) не бачив. Вони сказали потерпілому: «Давай гроші». Потерпілий відповів, що: «Гроші в іншій кімнаті», та пішов до залу. За ним пішов ОСОБА_21 , а він ( ОСОБА_23 ) у той час у першій кімнаті зі столу забрав мобільний телефон «Нокіа», та пішов до другої кімнати. Коли він зайшов, то побачив, що потерпілий з серванту бере якусь книжку, з неї дістав гроші, та передав йому ( ОСОБА_23 ). ОСОБА_21 стояв у цій же кімнаті. Потім ОСОБА_25 сказав: «Треба йти». Він ( ОСОБА_23 ) звернувся до потерпілого, щоб той сів на диван, та рахував до 10, і вони разом пішли. По дорозі додому вони поділились грошима, йому дісталося 800 грн.; а він ( ОСОБА_23 ) передав поцуплений у квартирі потерпілого мобільний телефон ОСОБА_29 . Потерпілому ніхто не погрожував, його не били. Масок та ножів у них не було. На досудовому слідству казав інакше, оскільки на нього здійснювався тиск з боку працівників міліції. Визнає свою провину за ст.186 КК України, у скоєному кається, просить суд не позбавляти його свободи. Раніше він не судимий, навчався, проживав з батьком та молодшою сестрою, мати, поки він знаходиться під вартою, померла.
Обвинувачений ОСОБА_11 свою провину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав, суду пояснив, що 04.01.2015 року він зустрівся з ОСОБА_23 , який йому сказав, що знає, як можна заробити грошей. Він ( ОСОБА_21 ), ОСОБА_23 та ОСОБА_25 поїхали до знайомого ОСОБА_23 , ОСОБА_30 . Останній їм розповів, що знає одного самотнього чоловіка, у якого є гроші. Того ж дня, близько о 19.00 год., вони разом (він, ОСОБА_26 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 ) приїхали на мкрн. ПГЗКа, де ОСОБА_24 показав їм будинок, під`їзд та квартиру потерпілого. Без ОСОБА_20 , утрьох вони піднялись на другий поверх, ОСОБА_23 подзвонив у двері, а вони ( ОСОБА_21 та ОСОБА_25 ) стояли позаду. Двері їм не відчинили, вони на трамваї повернулись додому. Наступного дня зателефонували один до одного, домовились про зустріч. Близько о 13.00 год., він ( ОСОБА_21 ), ОСОБА_23 та ОСОБА_25 зустрілись біля СШ №95, поговорили між собою, та вирішили поїхати на мкрн. «ПГЗКа». Хто запропонував поїхати він не пам`ятає. У другій половині дня були вже на 9-му кварталі. В якомусь магазині, ОСОБА_23 взяв коробку, для того, щоб він ( ОСОБА_21 ) представився кур`єром, і передав посилку потерпілому. Між ними не було ніякої домовленості, що хто буде робити, вони просто хотіли під виглядом передачі посилка, зайти до квартири потерпілого. Зайшовши до під`їзду, він ( ОСОБА_31 ) піднявся на другий поверх, а ОСОБА_23 та ОСОБА_25 залишились на проліт нижче. Він подзвонив у квартиру, зразу ніхто не відчинив. Коли він зібрався йти, чоловічий голос з того боку запитав: "Хто там". Він ( ОСОБА_21 ) представився кур`єром і повідомив, що для потерпілого посилка. Потерпілий відчинив вхідні двері, і він ( ОСОБА_21 ) сказав: "Ідіть за ручкою, Вам треба розписатися у квитанції про одержання". Потерпілий пішов до квартири, він( ОСОБА_21 ) за ним, потім ОСОБА_23 і ОСОБА_32 . ОСОБА_25 залишився біля дверей. А він разом з ОСОБА_23 зайшли за потерпілим до спальної кімнати, де він ( ОСОБА_21 ) сказав: "Давай гроші" ОСОБА_18 вийшов з цієї кімнати, пройшов в іншу, вони разом з ОСОБА_23 за ним. Потерпілий дістав гроші з серванту і передав їх ОСОБА_23 , було приблизно 3 000 грн. Потім ОСОБА_25 сказав "закруглятися". ОСОБА_23 сказав потерпілому " ОСОБА_33 і сиди так, рахуй до 10", і вони пішли. Коли і де ОСОБА_23 забрав мобільний телефон він не бачив. По дорозі додому гроші поділили на трьох. Телефон, який забрали у потерпілого, спочатку був у ОСОБА_23 , а потім він передав його ОСОБА_29 . Потерпілому ніхто не погрожував, ножа у них не було. Ні він, ні інші обвинувачені, ОСОБА_18 не били. Звідки у потерпілого з`явилися тілесні ушкодження не знає. Масок у них не було, свої обличчя вони нічим не закривали. При первинному допиті у нього був адвокат, однак, він говорив неправду, тому, що не довіряв адвокату. Свою провину визнає за ст.186 КК України. Раніше він не судимий, жив з бабусею, мамою та сестрою, працював неофіційно, утримував сім`ю. Первісні свідчення були іншими, оскільки йому погрожували працівники міліції, говорили, писати про ніж.
Обвинувачений ОСОБА_12 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, не визнав, за ч.1 ст.263 КК України визнав провину частково, суду пояснив, 04.01.2015 року, він знаходився у себе дома, у нього в гостях був ОСОБА_27 . Їм подзвонив ОСОБА_23 і запропонував зустрітися. Вони зустрілися, ОСОБА_23 сказав, що можна забрати гроші, але треба з`їздити до його друга ОСОБА_30 . Утрьох вони приїхали на Пісочну, де живе ОСОБА_24 , і той розповів про чоловіка, який є педофілом, і у нього є гроші. Вчотирьох вони приїхали на ОСОБА_34 , де ОСОБА_24 показав будинок і квартиру потерпілого, вони піднялися, однак двері квартири в той вечір їм не відкрили. Чи заходив з ними ОСОБА_24 в під`їзд він не пам`ятає. Наступного дня, пообідні, зустрілися на зупинці 95 школа, хтось запропонував знову з`їздити на ОСОБА_34 , подивитися як живе потерпілий. Поїхали втрьох, ніякої домовленості не було. Приїхали до будинку потерпілого. До цього хтось заходив до магазину за коробкою, але хто не пам`ятає. Зайшли у під`їзд, ОСОБА_21 пройшов до вхідних дверей квартири потерпілого, а він ( ОСОБА_25 ) з ОСОБА_23 залишилися чекати на проліт нижче. ОСОБА_21 подзвонив у двері, його запитали: «Хто там?», він відповів: « Вам посилка». Двері відчинив чоловік. Він ( ОСОБА_25 ) бачив зі сходинок, що ОСОБА_21 зайшов до квартири спокійно, сказавши потерпілому, що потрібна ручка, та пройшов слідом за ним. Він ( ОСОБА_25 ) та ОСОБА_23 зайшли слідом за ними. Він залишився біля дверей, дивився у вічко, щоб ніхто не прийшов, що робили у квартирі ОСОБА_21 і ОСОБА_23 він не знає. Коли ОСОБА_35 був з потерпілим у залі, він чув, як ОСОБА_21 запитав "Де гроші?" Дід відповів: "Давайте без рукоприкладства, я сам віддам Вам гроші". Потім він ( ОСОБА_25 ) сказав: " ОСОБА_36 вже", і підійшов ближче до цієї кімнаті. Потерпілий стояв біля входу до залу, безладу в кімнаті не було. Гроші потерпілий віддав ОСОБА_23 , було близько 3 000 грн. Потім вони разом пішли з квартири. Телефон йому віддав ОСОБА_23 вже по дорозі додому. На його запитання: "Звідки телефон?", ОСОБА_23 відповів, що у потерпілого забрав. Грошима поділились. Йому дісталося 800 грн. Ні масок, ні ножів при них не було. Про це заставили написати працівники міліції. Змусили також написати, що вони били потерпілого, йому погрожували словесно, і ножем, але це не так. Потерпілого ніхто не бив, не погрожував. Під час досудового слідства на нього здійснювався психологічний та фізичний тиск з боку працівників міліції. При первинному допиті у нього не було адвоката. Він визнає себе винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 КК України.
Патрони знайшов у сквері, коли вигулював собаку, забрав їх, щоб віднести до міліції. Приніс додому, поклав, щоб віднести до міліції, але не встиг, так як на наступний день, у його квартирі був обшук, знайшли патрони, і вилучили їх.
На момент затримання він проживав з бабусею і співмешканкою, його батьки померли, має захворювання очей.
Однак, не дивлячись на невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.3 ст.187 КК України, та часткового визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_12 за ч.1 ст.263 КК України, їх винуватість у скоєнні інкримінованих діянь підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_18 , даними під час досудового слідства, потерпілої ОСОБА_6 , та свідків, безпосередньо допитаних під час судового розгляду, а також письмовими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, та досліджених судом, при судовому розгляді.
Оскільки потерпілий ОСОБА_18 помер - ІНФОРМАЦІЯ_4 , судом оголошені його покази, дані під час судового розгляду, так будучі допитаним 05.01.2015 року потерпілий ОСОБА_18 пояснив, що 05.01.2015 року, у вхідні двері його квартири, за адресою: АДРЕСА_11 , хтось подзвонив. Поглянувши у вічко вхідних дверей, побачив не знайомого йому чоловіка, з картонною коробкою. Коли хлопець збирався уходити, він ( ОСОБА_37 ) запитав: «Ну і що ти хотів?», той відповів: «Мені б посилку передати». Не збагнувши хто міг відправити йому посилку, він відчинив двері. У цей момент до його квартири вбігли ще двоє чоловіків, яких він не бачив у вічко дверей та той чоловік «посильний». Вони зайшли до вітальні та почали «шорхати» по поличках, ніби щось шукаючи.
Один з нападників «худорлявий» у масці на голові, у цей час протягнув його (потерпілого) до вітальні та придавив до ліжка. Інші в цей момент просто стояли поруч. Що було далі він смутно пам`ятає, так як в цей момент знаходився у шоковому стані. Пам`ятає, що спочатку його давив «худорлявий», а потім інший нападник «посильний», який розпитував: «Де гроші?». Але, оскільки був сильно схвильований нападом, не міг нічого відповісти. У цей час двоє інших нападників перевіряли книжки на поличках, відкривали шафи та ін. Не знайшовши грошей, нападник «худорлявий» у масці на голові, дістав ніж та погрожуючи яким йому до обличчя почав розпитувати: «Кажи де твої гроші». Розуміючи, що йому нема кому допомогти, хвилюючись за своє життя, він (потерпілий) відповів: «Гроші на поличці серед книг». При цьому вказав на шафу у вітальній, де він зберігав пенсію. У цей момент двоє нападників почали перевіряти книжки на поличках. Знайшовши гроші, у розмірі приблизно 3 000 грн. Один з них, сказав іншим, що знайшов. Інші нападники при цьому послабили тиск на нього, та почали «мешкатися» серед вітальні. «Посильний», який тримав його руками до обличчя відпустив та вони втрьох почали виходити з квартири. У цей момент один з нападників наніс йому (потерпілому) удар рукою в обличчя. Від даного удару він (потерпілий) впав на ліжко, а нападники покинули квартиру. Впевнившись, що нападників немає, він по стаціонарному телефону зателефонував своєму сусіду ОСОБА_38 , та спитав, чи немає у нього номеру мобільного телефону племінника. Він відповів, що є, і після їх розмови, зателефонував племіннику. Оглянувши квартиру після нападу, помітив, що зник його мобільний телефон Нокіа -101, чорного кольору, та пачка цигарок «LD» червоне, які знаходились у спальній кімнаті. Серед нападників може впізнати «посильного» (том 1 а.с.33-34).
У відповідності до додаткового протоколу допиту потерпілого від 06.01. 2015 року ОСОБА_18 окрім іншого зазначив, … нападник «худорлявий» в масці на голові дістав ніж… який він (потерпілий) погано роздивився. Так як бачив лише лезо ножа. Рукоятка була темного відтінку, але її форму він не розгледів. … лезо ножа не було схоже на типовий кухонний ніж… (том 1 а.с.89-90).
Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що потерпілий ОСОБА_18 це чоловік її покійної сестри. 05.01.2015 року, їй подзвонив син, та розповів, що на ОСОБА_18 був напад у його квартирі. Йому це відомо зі слів сусіда ОСОБА_18 , - ОСОБА_38 . Близько о 16.00 год., того ж дня вона прийшла до ОСОБА_18 додому, та побачила на обличчі ОСОБА_18 синці, на роті була припухлість, у коридорі валялася картонна коробка, у квартирі - безлад, у кімнатах все було розкидано. Зі слів ОСОБА_18 їй відомо, що хтось подзвонив у двері, начебто передати посилку. Він відчинив, оскільки сказали, що за отримання посилки слід розписатись. Потім один з нападників вштовхнув його до квартири, з ним зайшло ще двоє у масках, вимагали гроші, закривали ніс та рот, погрожували ножем, підставляючи його під горло. Забрали 3 000 грн., мобільний телефон. Його банківські картки завжди лежали на видному місці. Під час судового провадження родичами ОСОБА_11 їй відшкодовано 1 500 грн. Від пред`явлення позову відмовляється, претензій матеріального та морального характеру к обвинувачених немає. Відносно покарання останнім покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_39 суду пояснив, що ОСОБА_18 це його дядько, 05.01.2016 року, йому приблизно о 15.00 год., на мобільний зателефонував сусід, ОСОБА_18 , та сказав, щоб він (свідок) терміново зв`язався з дядьком, його пограбували. Він через 20 хвилин приїхав додому до ОСОБА_18 та побачив на обличчі потерпілого були синці, на переніссі подряпина, у квартирі розкидані речі, все було витрушено зі шаф, тумбочок. Зі слів ОСОБА_18 йому відомо, що подзвонили у вхідні двері, під приводом вручити посилку і розписатися за нею, він відкрив двері. Його заштовхнули всередину, і стали вимагати гроші, погрожували ножем, і він побоюючись їх, віддав гроші. Нападників було троє, один листоноша, другий у масці, третього він не запам`ятав. Той, який був у масці і був з ножем. Той, який листоноша, повалили його на ліжко і став вимагати гроші, другий з ножем, йдучи вдарив його рукою в обличчя.
Свідок ОСОБА_40 суду пояснив, що про те, що трапилося йому стало відомо, коли сина затримали. Після затримання сина, у його кімнаті знайшов дві маски, одна дитяча, друга, - в`язана, чорного кольору, з прорізами для очей, які він видав співробітникам міліції, Раніше він масок у сина не бачив.
Свідок ОСОБА_41 суду пояснив, що 05.01.2015 року він знаходився на стаціонарному лікуванні. Близько о 14.00 годи., йому зателефонував його сусід, ОСОБА_18 , та сказав, що до нього у квартиру увірвалося троє невідомих, коли він відчинив двері, щоб нібито отримати посилку. Вони погрожували йому словесно, погрожували ножем, повалили на підлогу, тиснули за горло. Говорив, що один сидів на ньому, приставляючи ножа до горла. Він спочатку не казав де гроші, а потім сказав, що гроші у книзі, - Біблії, забрали у нього три тисячі гривень. Дзвонив він зі стаціонарного телефону, казав, що мобільний вони забрали. Просив телефон свого племінника, питав, що йому далі робити, він (свідок) сказав йому, дзвони в міліцію. Після цих подій ОСОБА_18 став замкнутим, ні з ким не розмовляв, а через деякий час повісився.
Свідок ОСОБА_42 суду пояснив, що ОСОБА_23 це його сусід, ін-ших обвинувачений тільки бачив. У розмові з ОСОБА_23 , останній сказав, що йому потрібні гроші. Він (свідок) сказав ОСОБА_23 , що знає де живе мужик, з якого можна збити гроші. Потім вони вчотирьох (він, ОСОБА_43 , ОСОБА_44 і ОСОБА_35 ) поїхали на ПГЗК. Він показав обвинуваченим будинок, під`їзд і квартиру потерпілого. У цій квартирі він (свідок) колись був разом зі своєю сестрою, оскільки потерпілий домагався неповнолітніх, до нього потрапила і його (свідка) сестра. Він був разом з сестрою, з`ясовуючи стосунки з потерпілим. У той день обвинувачені у квартиру потерпілого не потрапили. Наступного дня він (свідок) їх (обвинувачених) не бачив, з ними не був.
Свідок ОСОБА_45 суду пояснила, що під час досудового розслідування у її кімнаті, у гуртожитку був вилучений мобільний телефон, який приніс з собою ОСОБА_46 . ОСОБА_25 прийшов до неї в гості, поставив мобільний телефон на підзарядку. Звідки у ОСОБА_28 цей телефон вона не знає.
Свідок ОСОБА_47 суду пояснив, що під час чергування був ви-кликаний на місце злочину. Разом зі службовою собакою виїхав на мкрн. ПГЗК. У квартирі, де відбулося пограбування, були розкидані речі, порушений порядок. Потерпілий, чоловік у віці, тримався за голову, з його слів було троє нападників. Службова собака взяла слід у квартирі, довела до 9-го кварталу, там сліди обірвалися, про що він склав рапорт.
Як убачається з протоколу огляду від 05.01.2015 року, проведеного співробітниками міліції у цей же день з 16.45 до 17.35 год., у присутності понятих ОСОБА_48 та ОСОБА_49 , у квартирі АДРЕСА_9 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_18 , порядок речей у двох кімнатах його квартири, - порушений, речі розкидані (том 1 а.с.12-13).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №38 від 13.01.2015 року, у потерпілого ОСОБА_18 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в проекції лівої виличної кістки; садна в нижній третині спинки носу праворуч. Характер тілесних ушкоджень свідчить про те, що виникли вони від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами, або при ударі о тупі тверді предмети (предмет), які мають такіж властивості. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.2.3.5.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6. Характер виявлених ушкоджень при первинному обстеженні, а саме ступінь їх загоєння (синець з зеленуватим забарвленням по краях та нечіткими контурами, скоринка у садна розташована вище рівня неушкодженого епітелію, з відшаруванням по краях), свідчить, що термін їх виникнення може відповідати 05.01.2015 року (том 1 а.с.87-88).
Як убачається з протоколу огляду від 15.01.2015 року, гр. ОСОБА_50 добровільно видала співробітникам міліції у приміщенні гуртожитку, кімната АДРЕСА_12 , мобільний телефон «Нокіа-101», сірого кольору, який приніс ОСОБА_12 (том 1 а.с.127).
У відповідності до протоколу огляду від 15.01.2015 року, співробітники міліції, у присутності понятих ОСОБА_51 та ОСОБА_52 , оглянули мобільний телефон «Нокіа 210.2», чорного кольору, в якому мається у папці «Черновик», СМС-повідомлення від 05.01.2015 року «Я его чуть не придушил», і як пояснив обвинувачений ОСОБА_53 дане СМС-повідомлення він писав у маршрутному таксі, щоб не кричати ОСОБА_12 , коли їхали після скоєння злочину на чоловіка, у його квартирі (том 1 а.с.138-139).
З протоколу огляду речей для впізнання від 15.01.2015 року, потерпілий ОСОБА_18 , у присутності понятих ОСОБА_54 та ОСОБА_55 , серед чотирьох мобільних телефонів, впізнав під номером 2, свій мобільний телефон, який у нього забрали нападники під час скоєння розбійного нападу 05.01.2015 року (том 1 а.с.140-142).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15.01.2015 року, потерпілий ОСОБА_18 , у присутності понятих ОСОБА_56 та ОСОБА_57 , серед чотирьох осіб, пред`явлених йому для впізнання, впізнав під номером три, ОСОБА_11 , як одного з трьох нападників, якій здійснив розбійний напад на нього, у квартирі АДРЕСА_9 . 05.01.2015 року (том 1 а.с.147-149).
У відповідності до протоколів огляду від 19.01.2015 року, свідок ОСОБА_40 , у присутності понятих ОСОБА_58 та ОСОБА_56 , від 20.01.2015 року, у присутності понятих ОСОБА_59 та ОСОБА_60 , надав для огляду дві маски, перша, обличчя людини, з графічними означеннями вус та бороди, оснащена резинкою чорного кольору, має механічні пошкодження у вигляді тріщини над правим оком, та заклеєна скетчем; друга, - вовняна шапка «балаклава», чорного кольору, розміром 36 х 22 см., з розрізом для очей та рота, та пояснив, що ці маски належить його сину, ОСОБА_10 , та зберігались дома, серед особистих речей сина (том 2 а.с.16; а.с.18-19).
Як убачається з акту амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №55 від 03.03.2015 року ОСОБА_12 будь-яким психічним захворюванням не страждає, виявляє Акцентуацію особистісних рис (Z 73.1, згідно МКБ-10) і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. У період часу до якого відноситься інкриміноване правопорушення (05.01.2015 року) ОСОБА_12 будь-яким психічно захворюванням не страждав, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходився, виявляв Акцентуації особистісних рис (Z 73.1, згідно МКБ-10) і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (том 2 а.с.75-82).
Згідно акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №56 від 03.03.2015 року, ОСОБА_10 будь-яким психічним захворюванням раніше не страждав і в даний час не страждає, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними при вчиненні інкримінованого йому правопорушення. У період часу здійснення інкримінованого йому правопорушення (05.01.2015 року) у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в даний час у застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує (том 2 а.с.84-89).
У відповідності до протоколів проведення слідчих експериментів з обвинуваченими ОСОБА_12 від 25.02.2015 року (том 2 а.с.94-97); ОСОБА_10 від 25.02.2015 року (том 2 а.с.98-101); ОСОБА_11 від 26.02.2015 року (том 2 а.с.103-106), відеозапис яких оглянуто судом за участю учасників судового провадження при розгляді кримінального провадження, убачається, що обвинувачені, у присутності своїх захисників на місці скоєння кримінального правопорушення, не заперечували, що знаходились у квартирі потерпілого ОСОБА_18 05.01.2015 року; заволоділи його грошовими коштами у розмірі 3 000 грн.; а обвинувачений ОСОБА_10 ще і мобільним телефоном «Нокіа -101».
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 05.03.2015 ро-ку свідок ОСОБА_17 , у присутності понятих ОСОБА_61 та ОСОБА_56 , серед чотирьох масок впізнав маску під номером 2 «Вендета», пояснивши, що саме у цій масці був ОСОБА_10 напередодні скоєння злочину, 04.01.2015 року (том 2 а.с.109-11).
У відповідності до протоколу обшуку від 15.01.2015 року, за місцем фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_12 , у квартирі АДРЕСА_6 , співробітники міліції, у присутності понятих ОСОБА_58 та ОСОБА_62 , за участю самого обвинуваченого ОСОБА_12 , у кімнаті квартири, у шухлядці шафи, виявили та вилучили, загорнуті у ганчірку, патрони, калібру, 5,45 мм, маркіровка 17/82, у кількості 32 шт., патрони, калібру 9 мм., маркіровка 270/02, у кількості 10 шт.(том 1 а.с.133-134).
З висновку судово-балістичної експертизи №53/07-9 від 19.01.2015 року убачається, що сорок два патрони, вилучені 15.01.2015 року. при проведенні санкціонованого обшуку у квартирі АДРЕСА_6 , виготовлені заводським способом та являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї. Тридцять два патрони з сорока двох, представлених на дослідження, є автоматними патронами центрального бою, калібру 5,45 мм. боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, калібру 5.45 мм (автоматам АК-74, АК-74М, АН-94, АК-105, ручного кулемета РПК-74 і ін.). Десять патронів, з сорока двох, представлених не дослідження, є пістолетними патронами центрального бою. Калібру 9 мм.,та призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, - пістолетів конструкції Макарова (ПМ), Стєчкіна (АПС), Форт, РА 63, Р 64, RК 59 та ін. Сорок два патрони придатні для стрільби (том 2 а.с.139-143).
Вищенаведені докази, у їх сукупності, дають суду підстави вважати вину обвинувачених доведеною, а їх дії підлягають кваліфікації:
- ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кожного окремо, за:
ч.3 ст.187 КК України, за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для жит-
тя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло;
ч.3 ст.187 КК України, за ознаками: напад з метою заволодіння чужим май-
ном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло;
ч.1 ст.263КК України, за ознаками: зберігання бойових припасів, без пе-редбаченого законом дозволу.
Суд критично оцінює:
- пояснення обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стосовно обставин скоєння кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, на думку колегії суддів, вибрана ними позиція зайнята з метою уникнення кримінальної відповідальності;
- вказане також спростовуються дослідженими у судовому засіданні іншими доказами у їх сукупності, а саме свідченнями потерпілого ОСОБА_18 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 2 а.с.30), даними ним під час досудового слідства; показами потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , покази яких узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та суперечать поясненням обвинувачених.
Доводи сторони захисту щодо перекваліфікації дій обвинувачених на більш м`яку статтю 186 Кримінального кодексу України, не є переконливими.
Вочевидь, що обвинувачені, обговоривши умови спільного нападу, сховавши обличчя під масками, напали на потерпілого у його квартирі, де він проживає сам, є особою похилого віку, та не міг самостійно захищатись від нападу, завдали йому тілесних ушкоджень, з погрозою ножа застосовували до нього насилля, були свідомі, та не переймались наслідками скоєного.
Не заслуговують на думку колегії суддів, доводи сторони захисту, про необхідність визнання недопустимими доказами, показання потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_64 і ОСОБА_67 , так як ці покази з чужих слів, слів потерпілого, вказані особи не були очевидцями подій, що мале місце 05.01.2015 року.
Так, при дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для кримінального провадження, судом було допитано самих обвинувачених, оголошено покази потерпілого ОСОБА_18 , дані ним під час досудового розслідування, заслухані покази потерпілої ОСОБА_6 та свідків, ретельно дослідженні письмові докази кримінального провадження, тобто кожний доказ оцінений судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, і дійшов висновку, що сукупність зібраних у справі доказів, у тому числі і покази потерпілої ОСОБА_6 , і свідків ОСОБА_64 та ОСОБА_65 , доводять вину обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обговорюючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення (особливо тяжкий злочин), характеристику особи винного, який уперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, у скоєному не розкаявся, проте, задовільно характеризується за місцем навчання (том 1 а.с.172), та за місцем проживання (том 1 а.с.171); думку потерпілої про призначення покарання на розсуд суду, обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі, на мінімальний строк, передбачений санкцій статті, що передбачає відповідальність за скоєний ним злочин.
Обговорюючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення (особливо тяжкий злочин), характеристику особи винного, який уперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, у скоєному не розкаявся, проте, позитивно характеризується за місцем навчання (том 2 а.с.166) та проживання (том 3 а.с.50), думку потерпілої про призначення покарання на розсуд суду; часткове відшкодування збитку, завданого злочином, судом віднесено до обставини, яка пом`якшує покарання; обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено; та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у вигляді позбавлення волі, на мінімальний строк, передбачений санкцій статті, що передбачає відповідальність за скоєний ним злочин.
Обговорюючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_68 суд враховує тяжкість скоєних кримінальних правопорушень (тяжкий та особливо тяжкий злочини), характеристику особи винного, який раніше судимий за вчинення розбою, у скоєному не розкаявся, проте, задовільно характеризується за місцем проживання (том 3 а.с.58); думку потерпілої про призначення покарання на розсуд суду; до обставин, які пом`якшують покарання, судом віднесено його стан здоров`я (посттравматичне тотальне відша-рування сітківки з верхнім відривом (том 3 а.с.61-64); обставини, що обтяжують покарання, рецидив злочинів; та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_12 покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкцій статей, які передбачають відповідальність за скоєні ним злочини.
Крім того, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, з обвинувачених слід стягнути на користь держави витрати, пов`язанні з проведенням судових експертиз.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд -
ОСОБА_69 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, призначивши йому покарання, у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, із конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, залишити продовженим до набрання вироком законної сили.
Строк тримання під вартою обчислювати з 15 січня 2015 року.
У відповідності до приписів ч.5 ст.72 КК України, зарахувати до строку покарання час попереднього ув`язнення з 15.01.2015 року по 06.06.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_70 визнати винним у скоєнні правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, призначивши йому покарання, у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, із конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, залишити продовженим до набрання вироком законної сили.
Строк тримання під вартою обчислювати з 15 січня 2015 року.
У відповідності до приписів ч.5 ст.72 КК України, зарахувати до строку покарання час попереднього ув`язнення з 15.01.2015 року по 06.06.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_15 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, призначивши йому покарання, за:
- ч.3 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 2 (два) місяці, із конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого;
- ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання, у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 2 (два) місяці, із конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, залишити продовженим до набрання вироком законної сили.
Строк тримання під вартою обчислювати з 15 січня 2015 року.
У відповідності до приписів ч.5 ст.72 КК України, зарахувати до строку покарання час попереднього ув`язнення з 15.01.2015 року по 06.06.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути на користь держави за проведення експертиз:
- із засудженого ОСОБА_12 за судово-балістичну 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп. (том 2 а.с.138);
- із засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у солідарному порядку, за судово-трасологічні - 786 (сімсот вісімдесят шість) грн. 24 коп. (том 1 а.с.41; 48).
Речові докази у кримінальному провадженні:
- мобільний телефон «Нокіа-110», сірого кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , преданий на зберігання потерпілому ОСОБА_18 під розписку від 15.01.2015 року, вважати йому повернутим (том 1 а.с.145);
- маску, типа «балаклава», чорного кольору,
- маску пластикову, білого кольору, із образом «вендета»,
передані на зберігання до камери схову Інгулецького РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, за квитанцією №0290 від 11.03.2015 року (том 2 а.с.118), - знищити;
- мобільний телефон «Нокіа 210,2» чорного кольору, моноблок,
ІМЕІ-1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , та флеш
картою Мікро СД,
- чоловічу куртку, типа дублянка, коричневого кольору, з білим хутряним комірцем,
вилучені у засудженого ОСОБА_11 , та передана на зберігання до камери схову Інгулецького РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, за квитанцією №0290 від 11.03.2015 року (том 2 а.с.118), - звернути на користь держави;
- п`ять куль та п`ять гільз, калібру 5,45 мм., три кулі та три
гільзи, калібру 9 мм., двадцять сім патронів, калібру 5,45
мм., сім патронів, калібру 9 мм., передані на відповідальне
зберігання до камери схову Інгулецького РВ КМУ ГУМВС України
в Дніпропетровській області, за квитанцією №0286 від 04.03.
2015 року (том 2 а.с.152), - знищити.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3