Єдиний унікальний номер 239/763/15-к
Номер провадження 11-кп/775/307/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року місто Бахмут
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новогродівка, Донецької області, громадянина України, українця, з середньотехнічною освітою, працюючого фізичною особою підприємцем, депутата Новогродівської міської ради, мешкаю чого у АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, прокурору для усунення недоліків
ВСТАНОВИЛА:
17 грудня 2015 року до Новогродівського міського суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України з обвинувальним актом щодо нього.
24 грудня 2015 грудня ухвалою апеляційного суду Донецької області, подання голови Новогродівського міського суду Донецької області про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, було задоволено і кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 було направлене для розгляду по суті до Селидівського міського суду Донецької області.
06.01.2016 року до Селидівського міського суду Донецької області надійшло вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України з обвинувальним актом щодо нього.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11 січня 2016 року повернено обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 263 ч.1 КК України.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати зазначену ухвалу суду як незаконну, посилаючись на те, що суд необґрунтовано повернув обвинувальний акт, оскільки його складено, як він вважає,згідно вимог ст. 291 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримував доводи апеляційної скарги, заслухавши обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційний суд прийняти рішення на свій розсуд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Відповідно до вимог ст..315 ч.1 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст.. 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.
А відповідно до вимог ст..315 ч.3 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого.
А оскільки суд першої інстанції прийняв рішення відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України про повернення обвинувальний акт прокурору, тобто ним були встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст.. 314 цього Кодексу, суд правомірно не вирішував питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, в тому числі щодо обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого.
А тому посилання апелянта в цій частині є необґрунтованим, оскільки воно не базується на законі.
Відповідно до вимог ч.1 ст..291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Відповідно до вимог ч.3 ст.291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором якщо він його склав самостійно.
Кримінальне процесуальне законодавство також не містить обов`язкові вимоги, щодо засвідчення підписів слідчого та прокурора печаткою в обвинувальному акті.
Як вбачається з обвинувального акту, він затверджений прокурором та підписаний слідчим та прокурором (а.с.1,4).
Відповідно до вимог ст..291 ч.2 п.5 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З обвинувального акту вбачається, що в ньому вказані фактичні обставини кримінального правопорушення які прокурор вважає встановленими. В обвинувальному акті вказана правова кваліфікація та формулювання обвинувачення, яке, відповідно до вимог п.7 ч.2 ст..40, п.13 ч.2 ст. 36 КПК України складається слідчим та затверджується судом, тобто стороною обвинувачення.
Щодо посилання апелянта на те, що суд безпідставно, в підготовчому судовому засідання вдався до аналізу об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, на думку колегії суддів, воно є слушним, оскільки ст.. 314 КПК України не містять в собі такі вимоги.
А тому, колегія суддів вважає, що твердження апелянта про те, що обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст..291 КПК України, є обґрунтованими, а відсутність дати його складання не є безумовною підставою для його повернення прокурору, оскільки акт містить в собі місце його складання, дату та місце його затвердження.
Таким чином, в ухвалі суду відсутні підстави, які б перешкоджали призначити кримінальне провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження на новий судовий розгляд.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291, 404, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: