Номер провадження: 11-сс/785/205/16
Номер справи місцевого суду: 520/1608/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5

заявника - ОСОБА_6

при секретарі ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2016 року про задоволення клопотання начальника відділення у складі СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з матеріалів судової справи, слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області на теперішній час проводиться досудове розслідування за матеріалами внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000439 від 207.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового слідства слідчим були проведені слідчі дії з огляду місця скоєння кримінального правопорушення, під час якого було вилучено автомобіль «Mercedes Benz» CL 55 AMG, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться в її володінні.

На підставі цих матеріалів слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2016 року клопотання слідчого задоволено і накладено арешт на вилучений автомобіль.

Не погоджуючись з ухвалою суду заявник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в який просить ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль скасувати, після чого постановити нову ухвалу, якою зняти арешт з автомобіля та повернути його їй.

Підставами для скасування ухвали вважає те, що суддя не мотивував свої х висновків щодо необхідності арешту автомобіля, а також звертає увагу на те, що вилучений та арештований автомобіль належить їй на підставі довіреності, а його арешт позбавляє її змоги ним користуватись, що порушує її конституційні права на право володіння та користування автомобілем.

Також звертає увагу на те, що подання про арешт майна було розглянуто у відсутності і лише тоді. Коли їй стало відомо про існування ухвали суду вона мала можливість її оскаржити, а тому вважає, що не пропустила строк для апеляційного оскарження.

Вислухавши доповідача, апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України підставами для тимчасового вилучання майна можуть бути данні про те, що воно набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них., або на які було спрямовано кримінальне правопорушення.

Частина 2 ст. 170 КПК України свідчить про те, що слідчий суддя може накласти арешт на майно у вигляді речей, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним в частині другої ст. 167 КПК України.

Мотивуючи своє рішення про необхідність накладення арешту слідчий суддя постався на те, що на даний час, коли проводиться досудове слідство є необхідність накладання арешту на автомобіль, так як у сукупності з іншими доказами по справі, це буде сприяти встановленню об`єктивної істини по справі та допоможе проведенню досудового слідства.

Крім того слід визначити, що автомобіль, біля якого було скоєно кримінальне правопорушення може зберегти на собі його сліди., що свідчить необхідність проведення по справі судово-медичних та інших експертиз і це доводить наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт автомобіля.

Ця обставина давала суду право вважати, що достатньо підстав для визначення вилученого майна, як такого, що підпадає під вимоги ч. 2 ст. 167 КПК України і які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК України. а тому на нього потрібно накласти арешт відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України.

За таких обставин, а також з врахуванням документів, що містяться в матеріалах судової справи, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про задоволення клопотання слідчого, про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 407 п. 1, 422 КПК України, судова колегія
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2016 року про задоволення клопотання слідчого про арешт майна без зміни.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4