Справа № 495/1397/16-к
Ухвала
іменем україни

29 лютого 2016 року м.Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі одноособово головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
представника Затоківської селищної ради ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому засіданні у залі суду м.Білгород-Дністровського клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.
В судове засідання слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
В судове засідання прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
В судовому засіданні представник Затоківської селищної ради ОСОБА_3 клопотання про накладення арешту на майно просив задовольнити.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 19.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
19.02.2016 року до СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява Затоківської селищної ради про те, що невстановлена посадова особа Затоківської селищної ради, зловживаючи своїм службовим становищем підробила рішення Затоківської селищної ради № 3722, № 3723, № 3724 від 23.10.2015 року про надання в довгострокову оренду терміном на 49 років земельних ділянок площею 1,7174 га. (кадастровий номер :02:019:0185) в Сонячному районі смт. Затока, площею 3,2470 га. (кадастровий номер :02:012:0194) в Лиманському районі смт.Затока та площею 1,4975 га. (кадастровий номер :02:028:0204) в Центральному районі смт.Затока для будівництва, обслуговування та експлуатації лінійного об`єкту інженерно-транспортної інфраструктури (набережної).
В подальшому вказані рішення невстановленою посадовою особою Затоківської селищної ради були незаконно передані представникам сторонньої юридичної особи.
Згідно протоколів допиту депутатів Затоківської селищної ради рішення про надання в довгострокову оренду терміном на 49 років земельних ділянок площею 1,7174 га. (кадастровий номер :02:019:0185) в Сонячному районі смт.Затока, площею 3,2470 га. (кадастровий номер :02:012:0194) в Лиманському районі смт. Затока та площею 1,4975 га. (кадастровий номер :02:028:0204) в Центральному районі смт.Затока для будівництва, обслуговування та експлуатації лінійного об`єкту інженерно-транспортної інфраструктури (набережної) Затоківською селищною радою не приймались, до порядку денного під час сесій 2015 року не вносилось.
Депутати Затоківської селищної ради, що входять до складу земельної комісії селищної ради ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , надали пояснення, що такі питання на обговорення земельної комісії не виносились, проекти цих рішень комісією не погоджувались та на сесію не виносились.
Згідно показів землевпорядника Затоківської селищної ради ОСОБА_7 проекти рішень про надання в довгострокову оренду терміном на 49 років земельних ділянок площею 1,7174 га. (кадастровий номер :02:019:0185) в Сонячному районі смт.Затока, площею 3,2470 га. (кадастровий номер :02:012:0194) в Лиманському районі смт.Затока та площею 1,4975 га. (кадастровий номер :02:028:0204) в Центральному районі смт.Затока для будівництва, обслуговування та експлуатації лінійного об`єкту інженерно-транспортної інфраструктури (набережної) протягом 2015 року ним не готувались, та на розгляд депутатської комісії та сесії ніколи не виносились.
Крім того, Затоківською селищною радою органам досудового розслідування надано довідку відділу Держгеокадастру у м.Білгород- Дністровському в Одеській області №18-1529-0.11-276/2-16 від 03.02.2016 року про те, що заяви про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:019:0185, :02:012:0194, :02:028:0204 надішли до відділу Держгеокадастру у м.Білгород-Дністровському через Білгород-Дністровський ЦНАП лише 23 жовтня 2015 року, а витяги по зазначеним заявам було сформовано у електронному державному земельному кадастрі 28 жовтня 2015 року.
Таким чином, оскільки кадастрові номери №:02:019:0185, :02:012:0194, :02:028:0204 у електронному державному земельному кадастрі було сформовано лише 28 жовтня 2015 року, можливості прийняття рішення про надання земельних ділянок в оренду з такими номерами ще 23 жовтня (тобто за 5 днів до присвоєння кадастрових номерів як таких) у Затоківської селищної ради не було.
Вказані обставини в своїй сукупності вказують на те, що невстановлені особи, за допомогою рішення, автентичність та факти прийняття якого на теперішній час піддаються сумніву та потребують подальшої перевірки в ході досудового розслідування, намагаються використати такі рішення для реєстрації відповідних відомостей у Державних реєстрах, а також використати їх у тому числі в інших установах, підприємствах, організаціях, тощо з метою реєстрації права користування та розпорядження вищевказаними земельними ділянками.
На підставі викладеного слідчий просить накласти арешт на земельні ділянки, а саме позбавити Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міської ради Одеської області права відчужувати та розпоряджатися: - земельною ділянкою площею 1,7174 га. (кадастровий номер :02:019:0185) в Сонячному районі смт.Затока м.Білгород-Дністровський, Одеської області; земельною ділянкою площею 3,2470 га. (кадастровий номер :02:012:0194) в Лиманському районі смт.Затока м.Білгород-Дністровський, Одеської області; - земельною ділянкою площею 1,4975 га. (кадастровий номер :02:028:0204) в Центральному районі смт.Затока м.Білгород-Дністровський, Одеської області.
Слідчий суддя, вислухавши сторони кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, керуючись ст.170-173 КПК України, приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню на підставі слідуючого.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Таким чином, сторона кримінального провадження яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію порушення).

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, відповідно до якої тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Згідно до ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Приймаючи до уваги той факт, що, слідчим не доведено правових підстав, у зв`язку з якими потрібно накласти вищезазначений арешт, не доведено необхідність його застосування, та не надано належного доказового підтвердження, на підставі чого суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для арешту вищезазначеного майна.
Крім того, судом також враховуються положення кримінального процесуального законодавства, а саме ст.170 ч.1,3 КПК України, відповідно до якого арешт майна - є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає в тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. А також те, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.
При вирішенні питання про задоволення чи відмову в задоволенні клопотання слідчий суддя враховує, що згідно ст.167 ч.2, 170 КПК України (в редакції 2012 року) арешт може бути накладений лише на те майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Крім того, слідчим суддею також враховується можливість настання наслідків, розумність та співрозмірність необхідності накладення такого арешту, а саме враховується розумний баланс між забезпеченням інтересів, задля яких застосовується арешт майна, з метою сприяння у розслідуванні кримінального правопорушення та притягнення винних до відповідальності, а також забезпеченням інших інтересів.
Таким чином, вислухавши думку учасника процесу, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження; враховуючи недоведеність слідчим та прокурором необхідності вищезазначеного арешту, відсутність належних обґрунтованих правових підстав для задоволення клопотання, передбачених ст.ст.167, 170 КПК україни; враховуючи наслідки накладення такого арешту майна, що призведе до порушення прав і інтересів інших осіб, що в послідуючому може призвести до невиправних наслідків; враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення вищезазначеного арешту, тому клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.170, 173, 234 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя