НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
23 серпня 2016 року Справа № 322/620/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню освіту, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України,

встановив:
13 листопада 2015 року, приблизно о 10 год. 00 хв., водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Войкова в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, та наближався до нерегульованого перехрестя з вул. Лермонтова, при цьому перед перехрестям вказаних доріг для водія ОСОБА_5 був встановлений дорожній знак 2.1. «дати дорогу».

В цей же час, по вул. Лермонтова в напрямку перехрестя з вул. Войкова на мопеді «Альфа», без реєстраційного номеру рухався водій ОСОБА_7 , який був без мотошолому.

Виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг водій ОСОБА_5 , ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, не надав перевагу в русі транспортному засобу що наближався до перехрестя по головній дорозі, виїхав на вул. Лермонтова та скоїв зіткнення з мопедом «Альфа» під керуванням ОСОБА_7 , який рухався справа на ліво по ходу його руху.

Своїми діями водій ОСОБА_5 , згідно з висновком судової автотехнічної експертизи 251/16 від 29.04.2016, порушив вимоги пункту 16.11 та дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

- на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху (п. 16.11);

- відповідно до вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда «Альфа», без реєстраційного номера, ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Так, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1311 м/д від 27.04.2016, у ОСОБА_7 мали місце: відкрита черепно-мозкова травма: лінійний перелом лівої тім`яної кістки з переходом на луску лівої скроневої кістки, верхній край зовнішнього слухового проходу, суглобову поверхню нижньощелепової ямки лівого скронево-нижньощелепного суглоба, тіло клиновидної кістки зліва, горизонтальну пластинку ґратчастої кістки і очну поверхню лобової кістки справа, перелом тіла лівої верхньої щелепи (передньої і задньої стінок лівої верхньощелепної пазухи), перелом лівої виличної дуги без зміщення кісткових уламків, субарахноїдальний крововилив (скупчення крові під м`які мозкові оболонки), забій головного мозку з геморагічним компонентом в скронево-тім`яних областях обох гемісфер, з розвитком лівостороннього гемотімпанума, полігемосінусіта (скупчення крові в лівій барабанній порожнині, основній пазусі і осередках ґратчастого лабіринту). Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли в результаті впливу тупими предметами та могли виникнути в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

14 квітня 2016 року, ОСОБА_7 від отриманих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень помер у приміщенні відділення реанімації та інтенсивної терапії Новомиколаївської центральної районної лікарні, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 73 від 16.04.2016.

Згідно з висновком судової медичної експертизи № 122-Д від 13.05.2016, причиною смерті гр. ОСОБА_7 є відкрита черепно-мозкова травма, яка виразилася у переломах кісток склепіння та основи черепа, крововиливі під оболонки та у рідину головного мозку, ускладнений його набряком та набуханням.

Відкрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_7 , яка небезпечна для життя та спричинила смерть, мала ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Враховуючи механізм утворення окремих груп ушкоджень не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 в умовах дорожньо-транспортної пригоди, а саме як у водія мотоцикла при наїзді на нього легковим автомобілем.

Висновок судової медичної експертизи № 122-Д від 13.05.2016 було додатково роз`яснено експертом ОСОБА_9 в судовому засіданні 23.08.2016.

Зазначені дії ОСОБА_5 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною другою статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження та смерть потерпілому.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся. Також обвинувачений частково визнав пред`явлений потерпілою цивільний позов про відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, та дослідженням вищезазначених доказів, а також документів, що підтверджують витрати на залучення експерта. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_5 , пояснив суду, що він дійсно 13.05.2015 керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Войкова в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, та наближався до нерегульованого перехрестя з вул. Лермонтова. Виїжджаючи на перехрестя, не надав перевагу в русі транспортному засобу що наближався до перехрестя по головній дорозі, виїхав на вул. Лермонтова та скоїв зіткнення з мопедом «Альфа» під керуванням ОСОБА_7 . Після цього обвинувачений зупинив свій транспортний засіб, підійшов до ОСОБА_7 , який після дорожньо-транспортної пригоди лежав на землі та викликав допомогу.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні. Зазначена в обвинувальному акті обставина, що обтяжує покарання, а саме спричинення тяжких наслідків, судом не враховується в якості обставини, що обтяжує покарання на підставі ч. 4 ст. 67 КК України, оскільки смерть потерпілого є ознакою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що впливає на його кваліфікацію, та була врахована у обвинувальному акті при кваліфікації дій обвинуваченого. Інших тяжких наслідків злочину, вчиненого ОСОБА_10 , з матеріалів справи не вбачається.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, який, згідно з характеристикою від 30.03.2016 № 939 позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність у нього судимостей, тяжкість вчиненого ним злочину, а також ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд не може застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки під час судового розгляду було встановлено, що обвинувачений на має відповідного права.

З огляду на доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, виходячи з приписів ст.ст. 23, 1167 ЦК України, вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення цивільного позову в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, якої потерпіла зазнала у зв`язку зі смертю її батька, в розмірі 50 000,00 грн.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду до суду не подавалось, а строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що обирався обвинуваченому під час досудового розслідування закінчився 25.07.2016.

Речові докази у справі суду не надавались.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідкою Запорізького НДЕКЦ МВС України від 29.04.2016 № 251/16, підтверджується розмір витрат на проведення експертизи в сумі 1 055,52 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76 ч. 2 ст. 286 КК України, ст.ст. 124, 349, 373 376, 393, 395, 532, КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

3. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

4. Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позову відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 1 055,52 грн. (одна тисяча п`ятдесят п`ять гривень 52 коп.).

6. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1