АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/192/16 Справа № 693/8/15-к Категорія: ч.1 ст. 121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, та спільною апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2015 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розведеного, має 2 неповнолітніх дітей, знаходиться у фактичних шлюбних відносинах, приватного підприємця, не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3-х річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_10 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу обрано особисте зобов`язання.

Вирішено стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_11 40084 грн. 82 коп., матеріальної шкоди і 50000 грн. моральної шкоди, а всього 90 084 (дев`яносто тисяч вісімдесят чотири) грн. 82 коп.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за те, що він 29 травня 2014 року в період часу з 23 год. 10 хв. до 23 год. 30 хв. в м. Жашкові, Черкаської області, перед магазином «Квіточка», який розташований на вул. Леніна 58 вказаного населеного пункту, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту зі ОСОБА_11 , який переріс в бійку, стрибнув двома ногами на гомілку правої ноги ОСОБА_11 , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому правої великогомілкової кістки І ступеню на межі нижньої та середньої третини, перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Не погоджуючись з вказаним вироком прокурор подав апеляцію, в якій не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 121 КК України, вважає, що вказаний вирок є незаконним і підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_10 за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 змінити в залі суду з особистого зобов`язання на тримання під вартою. Стягнути з засудженого ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_11 40084 грн. 82 коп., матеріальної шкоди і 50 000 грн. моральної шкоди, а всього 90 084 (дев`яносто тисяч вісімдесят чотири) грн. 82 коп.. В решті вирок залишити без змін.

Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 подали спільну апеляцію, в якій вказують, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 2, 368 КПК України. Крім того, судом першої інстанції надано перевагу висновку судово-медичної експертизи №703 від 19.08.2014 року та взагалі не взято до уваги висновок комісійної судово-медичної експертизи №51-к від 26.11.2015 року, що виключає вину ОСОБА_10 у вчинення інкримінованого йому злочину. Також вважають, що позов про стягнення матеріальних та моральних збитків повинно бути залишене без розгляду. Просять вирок суду першої інстанції скасувати на підставі п.5 ч.1 ст. 407 КПК України, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала подану прокурором апеляцію, та просила її задоволити з наведених в ній підстав, думку обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляцію, та просили її задоволити з наведених в ній підстав, думку потерпілого ОСОБА_9 , який підтримав подану прокурором апеляцію, та просив її задоволити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, шляхом повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, як про це в апеляції ставив питання адвокат обвинуваченого, повторно допитавши обвинуваченого, повторно дослідивши висновки експертів та переглянувши відео запис з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції не дотримався.

Так в матеріалах кримінального провадження міститься висновок експерта № 703 від 19.08.2014 року (а.м.к.п 66-68) та висновок експерта №51-к від 26.11.2015 року, які суперечать один одному в частині механізму нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, так у підсумках висновку експерта №703 вказано, що тілесні ушкодження могли утворитися від стрибка двома ногами на задню частину гомілки правої ноги потерпілого Струся, а у підсумках комісійного висновку №51-к вказано, що виникнення вищезгаданих переломів кісток внаслідок дії безпосередньо в його місці або будь якої дії сили поперечно до вісі кістки виключається. Незважаючи на це суд першої інстанції при вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_7 на вказані факти уваги не звернув, та не усунув при цьому суперечності.

Незважаючи на вище викладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, безпідставно послався у вироку як на обґрунтування вини ОСОБА_7 , на покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , незважаючи на те, що вони також як і висновок № 703 від 19.08.2014 року суперечать висновку №51-к від 26.11.2015 року.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності.
Однак в порушення вказаних вимог, та ст. 356 КПК України судом першої інстанції, відповідно до журналу судового засідання та звукозапису від 11.12.2015 року, незаконно відмовлено в клопотанні обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_14 про виклик та допит в судовому засіданні голови судово-медичної експертної комісії ОСОБА_15 ..
Крім того, відповідно до журналу судового засідання та звукозапису від 11.12.2015 року обвинувачений ОСОБА_10 давав покази в судовому засіданні, як це передбачено ст. 351 КПК України, хоча у вироку, судом першої інстанції з незрозумілих причин зазначено, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 від дачі показів відмовився, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, незазначення показів обвинуваченого та не спростування його доводів невинуватості місцевим судом є неприпустимим.
На підставі вище викладеного, на думку колегії суддів, суд першої інстанції розглядаючи справу по суті, не звернув уваги на істотні порушення норм кримінального процесуального закону, які полягають у не усуненні суперечностей між показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , висновком № 703 від 19.08.2014 року та висновком експерта №51-к від 26.11.2015 року, що перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, допустив істотні порушення кримінального процесуального закону, які не можуть бути виправлені апеляційним судом, і постановив обвинувальний вирок, який не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та підлягає безумовному скасуванню і призначенню нового розгляду в суді першої інстанції .

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 409, 411, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора та спільну апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_10 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :