Справа № 748/2792/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/489/2016
Категорія - ч.ч.2, 3 ст.307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000854 за апеляційними скаргами: обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , прокурора на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Кірове Нікопольського району Дніпропетровської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , неодружений, освіта середня, не працює, раніше судимого: 24.05.2007 року Менським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років; на підставі постанови Шосткинського міського суду Сумської області від 19.09.2013 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 4 місяці 28 днів;

засуджений за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, із конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_10 постановлено рахувати з 22 червня 2015 року - з дня фактичного затримання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено без змін - у виді тримання під вартою.

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, уродженець смт. Сосниця, Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , неодружений, освіта неповна середня, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий,

засуджений за ч.3 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, із конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_11 постановлено рахувати з 22 червня 2015 року - з дня фактичного затримання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишено без змін - у виді тримання під вартою.

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українка, громадянка України, уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , вдова, має на утриманні малолітню дитину, освіта середня, не працює, раніше не судима,

засуджена за ч.3 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, із конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченої ОСОБА_13 постановлено рахувати з моменту її затримання, зарахувавши їй у строк відбування покарання час перебування під вартою з 22 червня 2015 року 21 серпня 2015 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили змінено із домашнього арешту на тримання під вартою, взявши її під варту в залі суду першої інстанції.

Стягнуто з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз: з ОСОБА_10 у розмірі 1412 грн. 64 коп., з ОСОБА_11 - 1028 грн. 64 коп., з ОСОБА_13 - 1028 грн. 64 коп.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_10 , 08 червня 2015 р., у невстановлений час та місце, незаконно придбав шприц з рідиною коричневого кольору, яка відповідно висновку експерта №735 (х) від 09.06.2015 р., містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,075 г , який, зберігаючи при собі, переніс з метою збуту до ділянки місцевості біля зупинки громадського транспорту по вул. Любченка в м. Чернігові, де в цей же день незаконно збув за 160 грн. ОСОБА_17 , яка була залучена для оперативної закупівлі наркотичних засобів.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 , 22 червня 2015 р., у невстановлений час та місце, повторно, незаконно придбав рідину коричневого кольору, яка відповідно висновку експерта №819 (х) від 22.06.2015 року, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,106 г, який, зберігаючи при собі, переніс з метою збуту до ділянки місцевості біля зупинки громадського транспорту по вул. Любченка в м. Чернігові, де в цей же день незаконно збув за 160 грн. ОСОБА_17 , яка була залучена для оперативної закупівлі наркотичних засобів.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженим Постановою КМУ від 06 травня 2000 р. № 770, опій ацетильований віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений (таблиця 1, список 1).

15 червня 2015 року, в денний час, ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання: по АДРЕСА_3 , виготовив рідину коричневого кольору масою 329,75 г, яка відповідно висновку судово-хімічної експертизи № 820 (х) від 22.06.2015 року, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 14,564 г, яку розфасував у полімерний медичний шприц, скляну пляшку з написом «пустинника настойка» та прозору полімерну пляшку з написом на етикетці «Моршинська» та за попередньою змовою з ОСОБА_13 зберігали з метою подальшого збуту до вилучення працівниками міліції, під час проведення обшуку 22.06.2015 року.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженим Постановою КМУ від 06 травня 2000 р. № 770, опій ацетильований віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений (таблиця 1, список 1).

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій та доведеність вини, просив змінити вирок місцевого суду та пом`якшити призначене покарання. В обґрунтування скарги послався на недостатнє врахування місцевим судом обставин, що пом`якшують його покарання, а також вказав на ряд наявних у нього тяжких захворювань та необхідність проходження лікування поза межами установ позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_11 в поданій апеляційній скарзі, не погодившись із рішенням суду, просив його змінити та перекваліфікувати його дії з ч.3 ст.307 КК України на ч.3 ст.309 КК України, посилаючись на необґрунтованість та незаконність вироку суду. Апелянт зазначив, що умислу на збут наркотичних засобів у нього не було. Він виготовляв і зберігав наркотичний засіб для власного вживання, оскільки є наркозалежною особою. Також вказав на ряд порушень, допущених органом досудового розслідування під час проведення обшуку за місцем його проживання.

Обвинувачена ОСОБА_13 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вирок місцевого суду та закрити кримінальне провадження відносно неї на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, посилаючись на порушення норм матеріального та кримінального процесуального права як органом досудового розслідування, так і судом першої інстанції. Зазначила, що жодного відношення до виготовлення, зберігання чи збуту наркотичних засобів не має. Проте, місцевим судом не було взято до уваги, що разом з нею проживав ОСОБА_11 , який є наркозалежною особою, та виготовляв і зберігав для себе наркотичні засоби. Також, послалась на процесуальні порушення під час проведення обшуку за місцем її тимчасового проживання.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок суду першої інстанції щодо його підзахисного, перекваліфікувати дії останнього з ч.3 ст.307 КК України на ч.3 ст.309 КК України, призначивши йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, та звільнити від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України. В обґрунтування скарги послався на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині належності та допустимості доказів. Вказав на недопустимість таких доказів, як показання понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а також на порушення норм КПК України під час проведення обшуку місця проживання ОСОБА_11 . Також зазначив, що його підзахисному місцевим судом не було зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду, в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особам обвинувачених, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією усього належного йому майна; ОСОБА_13 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією усього належного їй майна; ОСОБА_20 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією усього належного йому майна. В обґрунтування скарги зазначив, що судом безпідставно та без належного мотивування було призначено покарання обвинуваченим із застосуванням ст.69 КК України. Крім того, судом було визнано обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, обставини, які є характеризуючими їх даними, та які жодним чином не можуть впливати на пом`якшення покарання.

Заслухавши доповідь судді; обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 та їх захисників, які підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити з наведених вище підстав, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення; прокурора, котрий просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу, а апеляційні скарги обвинувачених та захисника залишити без задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів підстав для їх задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

Обвинувачений ОСОБА_10 у суді апеляційної інстанції свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та просив пом`якшити призначене йому покарання. Підтвердив, що дійсно, в червні 2015 року, на вул. Любченка в м. Чернігові, двічі збував дівчині за гроші наркотичні засоби.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні апеляційного суду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, зокрема у незаконному виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту. При цьому вказав, що з ОСОБА_13 познайомився за місяць до затримання і вони стали разом проживати. Він працював вахтовим методом у м. Києві неофіційно. 15 червня 2015 року ним було виготовлено наркотичний засіб за місцем мешкання, для власного вжитку. Після його виготовлення, вжив наркотичний засіб, а решту зберігав про запас у холодильнику в пластиковій пляшці, де також могла бути «ширка» у шприці та маленьких пляшечках. Під час його виготовлення ОСОБА_13 вдома не було, їй було відомо лише те, що він вживає наркотичні речовини і вона завжди запитувала у нього, коли він з цим покінчить. Наполягав на тому, що змови з ОСОБА_21 на виготовлення наркотичних засобів не було, він зберігав їх для власного вживання, так як його добова доза становить до 30 м. куб., виготовляв наркотичні засоби раз на тиждень.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_13 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала повністю та показала, що у травні 2015 року познайомилась з ОСОБА_22 і стала з ним спільно мешкати. Через два тижні дізналася, що він вживає наркотичні засоби. Їй було відомо, що в холодильнику знаходяться наркотичні засоби, але коли їх виготовляв ОСОБА_23 , вона не знає. З ОСОБА_10 вона перебуває в дружніх стосунках з 2014 року. Інколи він позичав у неї гроші, а повертав, коли отримував пенсію. Навесні 2015 року їй стало відомо, що ОСОБА_10 наркозалежний. Вказала, що ОСОБА_10 при ній вживав наркотичні засоби, які десь купував. ОСОБА_13 наполягала, що не виготовляла та не збувала наркотичні засоби.

Незважаючи на повне невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_13 та часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, їх вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, вона відображена низкою доказів, яким суд дав належну оцінку.

Свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , допитані у суді першої інстанції, показали, що влітку 2015 року, вони були залучені в якості понятих при проведенні закупки наркотичних засобів під контролем працівників міліції. В їх присутності у відділенні міліції правоохоронці вручили дівчині на прізвище « ОСОБА_26 » 3 купюри по 50 грн. і одну 10 грн. та запакований шприц. Після чого було складено відповідний документ, який був підписаний, і дівчина поїхала. Через деякий час вони разом із слідчими також поїхали на вул. Тичини в м. Чернігові. В подальшому, підійшла ОСОБА_26 , і на прохання працівників міліції, дістала медичний шприц з рідиною темного кольору. Через деякий час ОСОБА_25 також приймала участь в якості понятого у другій оперативній закупці. Була та сама дівчина, якій було вручено шприц та кошти, в якому розмірі не пам`ятає. Її також зустріли на вул. Тичини. Всі документи, які надавав слідчий вони читали, зауважень не було, все записано вірно.

Також свідок ОСОБА_19 додала, що була залучена в якості понятого при проведенні обшуку житла на АДРЕСА_3 . Працівники міліції та поняті приїхали в район міста „Масани. Біля магазину «Кишеня» стояла жінка в масці. Потім пішли до неї в квартиру, яку жінка сама відчинила. Перед початком обшуку працівники міліції пред`явили документ про проведення обшуку. Ніякого тиску не було, жінка добровільно розповіла, що в неї в квартирі знаходиться півлітрова пляшка з коричневою рідиною в холодильнику та 10 порожніх пляшок, які й були виявлені та вилучені в ході обшуку. Під час його проведення були присутні поняті, працівники міліції, слідчий та дівчина. Правоохоронці все описували, опечатали телефони, сім-картки, вилучили близько 3-4 тисяч грн. готівки. Потім у квартиру зайшов ОСОБА_23 , який повідомив, що приносив наркотичні засоби на продаж.

Допитана в якості свідка у суді першої інстанції, ОСОБА_18 показала, що влітку 2015 року була залучена співробітниками міліції при проведенні закупки наркотичних засобів під контролем працівників міліції. В кабінеті УВС дівчині працівники міліції вручили кошти та шприц. Після чого був підписаний протокол. Потім вони разом з працівниками міліції, іншою понятою поїхали в район ЗАЗу. Там підійшла дівчина, віддала шприц. Все було опечатано та поставили підписи. Після цього її також запросили в якості понятого в ході обшуку житла. Після чого поїхали в район „Масани. Біля магазину „Велика кишеня стояв працівник міліції з дівчиною, вони сіли в машину та поїхали додому до дівчини, де слідчий пред`явив їй постанову на обшук. Дівчина добровільно повідомила про наявність пляшки із коричневою рідиною. Потім були вилучені баночки, шприц із рідиною, банківські картки, сімки, мобільні телефони. Потім у квартиру прийшов ОСОБА_23 та повідомив, що приносив цій дівчині наркотичні засоби для реалізації.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні місцевого суду показала, що була запрошена працівниками міліції, щоб зробити закупку «ширки» у ОСОБА_27 , на що вона погодилась. Потім вони всі разом пішли до відділення міліції і в присутності працівників вона телефонувала ОСОБА_28 та домовлялась з ним про зустріч з метою придбання наркотиків. Після цього зайшли поняті, у присутності яких її було оглянуто, видано гроші в сумі 160 грн. та шприц 2 мл куб. Потім вона поїхала на вул. Любченко в м. Чернігові, зустрілась з ОСОБА_29 , який продав їй наркотичний засіб. Після проведення закупки, при понятих, було вилучено наркотичний засіб «ширку», запаковано, опечатано та підписано документи. Наступного разу процедура була таж сама. До проведення закупок писала заяву. При першій закупці понятими були дві дівчини, в другий раз дівчина та жінка.

Окрім показів свідків, вина обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відеозаписом проведення оперативної закупки від 08.06.2015 року та від 22.06.2015 року, оглянутим в судовому засіданні місцевого суду, згідно яких знайшло підтвердження те, що ОСОБА_10 двічі збував ОСОБА_17 наркотичний засіб, який незаконно придбав 08.06.2015 року та 22.06.2015 року;

- протоколами вручення грошових коштів та огляду покупця від 08.06.2015 року та від 22.06.2015 року, згідно яких ОСОБА_17 були вручені грошові кошти для проведення оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_10 (т.1, а.к.п.139-140, 156-157);

- протоколами огляду місця події від 08.06.2015 року та від 22.06.2015 року, згідно яких у ОСОБА_17 у присутності понятих було вилучено медичний шприц з рідиною коричневого кольору, яка була придбана у ОСОБА_10 під час проведення оперативної закупки (т.1, а.к.п.141-142, 158-159);

- протоколом огляду місця події від 22.06.2015 року, згідно якого по АДРЕСА_4 , у ОСОБА_10 були вилучені кошти, в тому числі: купюру номіналом 100 грн. серії КК 3355521, номіналом 50 грн. серії РБ 4909897 та купюру номіналом 10 грн. серії СЗ 7370883, які були вручені ОСОБА_17 22.06.2015 року для проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу у ОСОБА_10 (т.1, а.к.п.201-202);

- висновками експертів №735 (х) від 09.06.2015 року та №819 (х) від 22.06.2015 року, згідно яких надана на експертизу рідина коричневого кольору, з характерним запахом сухофруктів, містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, вага сухого залишку складає 0,1075 г та 0,106 г. (т.1, а.к.п.146-148, 163-165);

- протоколом обшуку від 22.06.2015 року, що проводився на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.06.2015 року (т.1, а.к.п.173-174), відповідно до якого, під час обшуку 22.06.2015 року у квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_13 заявила, що має на кухні в холодильнику наркотичний засіб «ширка». У ході проведення обшуку виявлено в дверцятах холодильника пластикову пляшку ємністю 0,5 дм3, більш ніж на половину заповнену рідиною коричневого кольору. Як пояснила ОСОБА_21 , у пляшці знаходиться наркотичний засіб «ширка». Також на холодильнику виявлено шприц ємкістю 20 мл з рідиною коричневого кольору в кількості близько 2,5 мл. У дверцятах холодильника виявлено скляну пляшку коричневого кольору з рідиною коричневого кольору з характерним запахом сухофруктів. У шафі на кухні, у верхній шухлядці, виявлено три порожні пляшки з бирками «Аміаку розчин», у нижній шухлядці чотири пляшки (порожні) з етикетками «пустирника настойка» з нашаруванням рідини коричневого кольору. Також були виявлені мобільні телефони, сім-картки, гроші. Під час проведення обшуку, було вилучено пластикові картки ПриватБанку НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , пластикову пляшку та скляну пляшечку з рідиною коричневого кольору, сім-картки операторів «Лайф», мобільні телефони в кількості 4 шт., медичний шприц з рідиною коричневого кольору, скляні пляшечки в кількості 7 штук, гроші в сумі 3,5 тис грн.., гроші в сумі 458 грн., коробку з документами до мобільного телефону (т.1 а.к.п.175-176);

- висновком експерта №820 (х) від 22.06.2015 року, згідно якого надані на експертизу рідини коричневого кольору, з характерним запахом сухофруктів, містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, вага сухого залишку становить 0,093г, 0,920г, 13,551г. (т.1, а.к.п.182-185);

- висновком експерта №865 (х) від 13.07.2015 року, згідно якого речовини, які нашаровані на внутрішніх поверхнях наданих на експертизу скляних пляшок, містять у складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину в наданих на експертизу рідинах становить 0,003 г, 0,004 г, 0,003 г, 0,004 г, 0,006 г. (т.1, а.к.п.193-196);

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 10.07.2015 року, довідкою-аналізом результатів проведення НСРД № 2 та технічними записами розмов обвинуваченої ОСОБА_13 по мобільним телефонам з абонентськими номерами мобільного зв`язку НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , згідно яких у період з 11.06.2015 року по 22.06.2015 року вона спілкувалася з ОСОБА_10 та невідомими особами. З аналізу розмов абонента слідує, що ОСОБА_13 у телефонних розмовах не вживає слів «наркотики», «збула», «виготовили», а домовляється про реалізацію наркотичних засобів в завуальованій формі, щоб убезпечити себе (т.1 а.к.п.234, 235-244);

- висновком експерта № 601 від 18.08.2015 року щодо інформації на SIM картках операторів мобільного зв`язку та мобільних телефонів, вилучених у ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 (т.2 а.к.п.22-37).

За таких підстав, місцевий суд, дослідивши, ретельно перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази у їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, вірно прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.2 ст.307 КК України та дій обвинувачених ОСОБА_13 і ОСОБА_11 за ч.3 ст.307 КК України.

Твердження захисника ОСОБА_7 та обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_13 про те, що останні непричетні до збуту наркотичних засобів не заслуговують на увагу та спростовується показаннями свідків і матеріалами кримінального провадження. При цьому, показання свідків є детальними, послідовними та логічними щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, та повністю узгоджуються між собою, а також з матеріалами справи.

В той же час, саме стороною захисту не було надано доказів, які б спростовували свідчення вказаних осіб і доводили їх невинуватість.

За таких підстав, позицію обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_11 щодо своєї непричетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, колегія суддів вважає як захисну, з метою уникнення відповідальності за скоєне, так як вона повністю спростовується вищенаведеними доказами, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь небезпеки вчинених злочинів, його ставлення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, знаходиться на обліку в ЧОНД, страждає психічними та поведінковими розладами, внаслідок поєднаного вживання опіоїдів та алкоголю, за місцем мешкання характеризується посередньо; обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів; обставини, що пом`якшують покарання - повне визнання своєї вини та щире каяття; відсутність будь-якої шкоди та тяжких наслідків від злочину, так як збут особливо небезпечних наркотичних засобів проводився під контролем правоохоронних органів та особі, яка приймала участь в оперативній закупці, а не громадянам, схиляючи тих до вживання наркотиків; наявність ряду тяжких захворювань; які на думку колегії суддів істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав призначити покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.307 КК України, з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Відтак, всі обставини, на які посилається апелянт ОСОБА_10 , судом першої інстанції при призначенні йому покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_10 покарання також є непереконливими.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_13 міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, її ставлення до скоєного, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання характеризується позитивно, її сімейний стан (вдова); відсутність обставин, що обтяжують покарання; обставини, що пом`якшують покарання наявність тяжких захворювань, має на утриманні малолітню дитину; які на думку колегії суддів істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав призначити покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкцією ч.3 ст.307 КК України, з конфіскацією належного їй на праві власності майна.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_11 міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь небезпеки вчиненого злочину, його ставлення до скоєного, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, знаходиться на обліку в ЧОНД, страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок поєднаного вживання опіоїдів та алкоголю; відсутність обставин, що обтяжують покарання; обставини, що пом`якшують покарання - часткове визнання ним своєї вини та щире каяття, наявність тяжких захворювань; які на думку колегії суддів істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому та прийшов до висновку про наявність підстав призначити покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.307 України, з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Доводи прокурора про безпідставне призначення обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_13 покарання із застосуванням ст.69 КК України не ґрунтується на законі з огляду на наступне.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги прокурора, останній просив скасувати вирок місцевого суду щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , у зв`язку з безпідставним застосуванням щодо обвинувачених положень ст.69 КК України, та м`якістю призначеного їм покарання за ч.3 ст.307 КК України.

Проте, санкція частини 3 статті 307 КК України станом на момент скоєння обвинуваченими кримінального правопорушення 11.06.2015 року, передбачала покарання за вчинення вказаного правопорушення у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

За таких обставин, вимоги прокурора призначити обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі кожному на строк 8 років з конфіскацією усього належного їм майна є неможливим без застосування ст.69 КК України, що в свою чергу суперечить його доводам про безпідставність призначення місцевим судом покарання вищевказаним обвинуваченим нижче від найнижчої межі, яка передбачена санкцією ч.3 ст.307 КК України.

Відтак, доводи прокурора про м`якість призначеного обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_13 покарання спростовуються вищенаведеним і не можуть бути задоволені, виходячи з положень ст.404 КПК України.

Крім того, слід зазначити, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки перевиховання обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту щодо суворості покарання.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги: обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та прокурора - залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 лютого 2016 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 - залишити без зміни.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 22 червня 2015 року по 23 листопада 2016 року у строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення з 22 червня 2015 року по 23 листопада 2016 року у строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_13 строк попереднього ув`язнення з 22 червня 2015 року по 21 серпня 2015 року у строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4