Дата документу Справа № 335/7364/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1216/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/7364/15-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.186 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей та батьків похилого віку, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 11 лютого 2014 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зараховано період знаходження ОСОБА_8 в місцях попереднього ув`язнення з 12 квітня 2016 р. по 23 травня 2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_8 за ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2016 р., до набрання вироком законної сили змінено на особисте зобов`язання, звільнено ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.

Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану злочином, у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду, завдану злочином, у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Згідно з вироком, 3 липня 2015 р. приблизно о 07:55 год. ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , відкрито викрав шляхом зривання з шиї потерпілої ОСОБА_7 належний останній золотий ланцюжок з плетінням "Мона Ліза" довжиною 35 см, вагою 10 г, 585 проби, вартістю 10 000 гривень, на якому висів золотий кулон у вигляді ока вагою 2 г, 585 проби, вартістю 2 000 гривень, після чого з викраденим втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 12 000 гривень.

Крім того, 9 липня 2015 р. приблизно о 9:30 год. ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , відкрито викрав шляхом зривання з шиї потерпілої ОСОБА_10 належний останній золотий ланцюжок з плетінням "Ромб" довжиною 45 см, вагою 5,72 г, 585 проби, вартістю 2 000 гривень, на якому висів золотий кулон з зображенням квітів (у вигляді прямокутної ікони) вагою 3 г, 585 проби, вартістю 5 000 гривень, після чого з викраденим втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 7 000 гривень.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 вважає, що вказаний вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Просить вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2016 року відносно ОСОБА_8 за ст. 186 ч. 2 КК України в частині призначеного покарання та звільнення від покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ст.186 ч.2 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; потерпілу, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, що також не оскаржується в апеляційній скарзі.

Оскільки зазначені вище обставини в апеляційній скарзі не оскаржуються, то відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України не підлягають перегляду.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про необґрунтоване звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України колегія суддів вважає обґрунтованими.

Так, відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У п.п.2,9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що висновок суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці як даних про особу засудженого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, так і ступеню суспільної небезпеки скоєного злочину, конкретних обставин справи його вчинення, характеру й тяжкості наслідків, що настали.

Однак ці вимоги закону не були враховані судом в повній мірі.

Так, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд зазначив, що обвинувачений має постійне місце реєстрації і проживання, на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» та в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, батьків похилого віку, щиро розкаявся у вчиненому.

Проте суд у вироку не вказав яким чином ці обставини суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та співвідносяться з характером діянь обвинуваченого.

Між тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше був судимий 11.02.2014р. за вчинення корисливого злочину і знову вчинив тяжкий корисливий злочин, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став та є схильним до вчинення злочинів проти власності. Крім того, ОСОБА_8 за незначний період часу вчинив два тяжкі злочини, а саме 03.07.2015р. та 09.07.2015р., завдану потерпілим матеріальну шкоду не відшкодував, не працює.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене судом ОСОБА_8 покарання із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, тому вирок в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із призначеним судом обвинуваченому покаранням за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2016 року відносно ОСОБА_8 в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України скасувати.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 12 квітня 2016 року по 23 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4