Справа № 573/2256/16-к
Номер провадження 1-кс/573/447/16
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
17 листопада 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду в м. Білопілля клопотання слідчого Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів та додані до нього матеріали,

в с т а н о в и в :
15 листопада 2016 року слідчий Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання вмотивоване тим, що СВ Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000464, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2016 року за заявою ОСОБА_5 про посвідчення у грудні 2001 року секретарем ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 завідомо підробленого заповіту, складеного від імені його покійної тітки ОСОБА_7 , який остання не складала та не підписувала, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням зі слів заявника ОСОБА_5 встановлено, що у 2009 році у с. Сергіївка Білопільського району померла ОСОБА_7 . У 1960 році остання склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_8 . Після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_5 дізнався про наявність заповіту, складеного від імені тітки на ім`я ОСОБА_9 . Зі слів секретаря сільської ради ОСОБА_5 відомо, що при складанні і посвідченні останнього заповіту були присутні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Сама ж ОСОБА_7 була відсутня

Про підозру в даному кримінальному провадженні нікому не повідомлялося.

Посилаючись на те, що для досягнення повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, з метою недопущення знищення доказів вчинення кримінального правопорушення, встановлення осіб, причетних до його вчинення, місця його вчинення, слідчий Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , узгоджено з прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 просить надати тимчасовий доступ до оригінального примірника заповіту, складеного від імені ОСОБА_7 , зареєстрованого 21 листопада 2001 року ІНФОРМАЦІЯ_2 за №27, що знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Про час, день і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України суд розглядає клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи, про доступ до яких просить слідчий.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що 30 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 внесені відомості про кримінальне правопорушення за №0000464, за фактом посвідчення у грудні 2001 року секретарем ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 завідомо підробленого заповіту, складеного від імені ОСОБА_7 , який остання не складала та не підписувала, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (а. с. 3).

Згідно доданого до клопотання протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 30 липня 2016 року у с. Сергіївка Білопільського району проживала його тітка ОСОБА_7 . У 2009 році остання померла. У 1960 році ОСОБА_7 склала заповіт, яким все своє майно заповіла його рідній сестрі ОСОБА_8 . Про існування заповіту тітка говорила сестрі приблизно в 1991-1992 роках. Крім того, зі слів покійної тітки йому відомо, що до неї заходила сусідка ОСОБА_10 , яка розпитувала про заповіт. У 2001 році ОСОБА_10 купила в Білопільській друкарні бланк заповіту і заповнила його, вказавши себе спадкоємцем. ОСОБА_7 не могла підписати заповіт, так як у неї була паралізована рука. В подальшому вказаний заповіт був посвідчений секретарем ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . У 2010 році зі слів останньої він дізнався, що його тітка була відсутня при посвідченні заповіту. Замість неї були присутні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а. с. 4-5).

Крім того, до матеріалів клопотання долучена копія заповіту, посвідченого секретарем виконкому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 21 листопада 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №21, у відповідності до якого ОСОБА_7 заповіла своє майно ОСОБА_9 (а. с. 6).

За змістом ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

У відповідності до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутись до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком визначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Крім цього, за приписами частини 7 вказаної норми закону слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Всупереч вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону слідчий не надав суду жодного доказу підробки заповіту, який підлягає вилученню з ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подане ним клопотання ґрунтується на припущеннях та не містить у собі належних та допустимих доказів, у тому числі й того, що існує реальна загроза зміни або знищення вказаного документу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про залишення клопотання слідчого Білопільського ВП ( м. Білопілля) ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159-163, 246, 263, 309, 369-372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя