йСправа № 304/990/16-к Провадження № 1-кс/304/119/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2016 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , з участю прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 , слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживає у громадянському шлюбі, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

До Перечинського районного суду надійшло вищезазначене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо гр. ОСОБА_5 . Клопотання мотивує тим, що 06 серпня 2016 року близько 03год.20хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території подвір`я будинку, що розташований у АДРЕСА_2 , в ході сварки із гр. ОСОБА_7 , яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, тримаючи в руках ножа, умисно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс три удари ножем останньому в область нижньої третини лівого плеча, грудної клітки справа та лівого кульшового суглобу, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді: «множинні різані рани нижньої третини лівого плеча з пошкодженням судинно-нервового пучка (плечової артерії та вени, ліктьового нерва), гостра ішемія лівої верхньої кінцівки І-А І-Бст; грудної клітини справа, аксілярної ділянки справа, ділянки лівого кульшового суглобу. У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підозрюється ОСОБА_5 . 08 серпня 2016 року такому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви, протоколами огляду місця події, показами потерпілого гр. ОСОБА_7 , показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , актом медичного освідчення, довідкою із Перечинської ЦРЛ №305/03-6 тощо. Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 вчинив злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, тобто злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому є підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тобто своїх родичів, з якими спільно проживає, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також враховуючи те, що аналіз особистості ОСОБА_5 вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів, у зв`язку з чим існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, для запобігання яких недостатньо застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту чи застави, а тому слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 подане клопотання підтримали повністю та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 проти заявленого клопотання заперечили і просили обрати менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт, оскільки вважають, що прокурор не довів ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2016 року матеріали досудового розслідування за вищевказаним фактом були внесені до ЄРДР за № 0000321.

Також встановлено, що 08 серпня 2016 року підозрюваному ОСОБА_5 було оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, за який може понести покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, проживає із дружиною у громадянському шлюбі, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, будь-яким майном не володіє, офіційно на даний час не працює, матеріально не забезпечений, по місцю проживання характеризується посередньо.

Згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом. Кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого судового рішення про тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.1 та ч.4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що обов`язок обґрунтування підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лежить саме на прокуророві й не може бути лише формальним посиланням на це, без надання слідчому судді достатніх доказів по справі.

Разом з цим, як убачається із внесеного органом досудового слідства клопотання та приєднаних до нього копій матеріалів, то такі не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо підозрюваного такого суворого виду запобіжного заходу як тримання під вартою. Наведені ж у судовому засіданні прокурором та слідчим доводи про те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, знищити спотворити будь-які із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може повторно вчинити новий злочин, ґрунтуються на припущеннях і тому не можуть слугувати достатньою підставою для тримання його під вартою.

Тому, з урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що одна тільки тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не є достатньою підставою для тримання його під вартою.

Разом з цим, на переконання слідчого судді, у даному кримінальному провадженні з урахуванням вищезазначеного існує незначний ступінь ризиків з боку підозрюваного перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, однак таким ризикам може дієво запобігти інший запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.

Адекватним та ефективним механізмом з огляду на положення ст.ст.177, 181 КПК України у цій справі, на думку слідчого судді, буде запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту без застосуванням електронних засобів контролю строком на 60 днів.

Крім цього, застосовуючи щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього ще і обов`язок прибувати до слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду цілодобово.

Тому, керуючись ст.5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.29 Конституції України, ст.ст.177, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

У клопотанні слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосуванням електронних засобів контролю строком на 60 днів.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати до слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , слідчого судді, прокурора або суду за першою вимогою кожного разу у визначений ними час для проведення процесуальних дій та не залишати фактичне місце проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду цілодобово.

Ухвалу для організації виконання направити начальнику Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Закарпатській області.

Дата закінчення дії даної ухвали 08 жовтня 2016 року (включно).

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти діб з моменту її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1