АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1511/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №636/724/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 04 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець с.Чкаловське Чугуївського району Харківської області, громадянин України, українець, з

середньо-спеціальною освітою, неодружений, працює

слюсарем з експлуатації та ремонту газового

устаткування дільниці по ремонту технологічного

обладнання філії «Голден Кросс» ТОВ «Курганський

бройлер», зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 30 травня 2008 року Чугуївським міським судом

Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років

позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та

встановленням іспитового строку на 1 рік;

- 27 лютого 2009 року Чугуївським міським судом

Харківської області за ч.2 ст.289, ст.304 КК України до

5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК

України та встановленням іспитового строку на 3 роки;

-30 червня 2010 року Чугуївським міським судом

Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 25 листопада 2014 року постановою Жовтневого районного суду

м.Харкова умовно-достроково на не відбутий

строк 6 місяців 18 днів, -

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

Вирішено питання про процесуальні витрати.

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 , в кінці грудня 2015 року, близько 22 години 00 хвилин, діючи умисно, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , де перелізши через паркан та потрапивши на територію двору житлового будинку, який належить ОСОБА_10 , таємно викрав саморобну зернодробилку оснащену електродвигуном асинхронного типу АИР80А2(1,5/3000) 50Гц, та металевий каналізаційний люк, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 254 грн. 40 коп.
17 січня 2016 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи з метою таємного викрадення чужого майна та знаючи достовірно про відсутність господарів будинку, ввійшов через калитку на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_11 , знявши склопакет з вікна, проник до приміщення житлового будинку, з якого таємно викрав телевізор «Самсунг», телевізор «LG», музичний центр «Айва», пилосос «Самсунг», спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 3508 грн. 33 коп.
31 січня 2016 року, в період часу з 21 до 21 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де достовірно знаючи про відсутність господарів, переліз через паркан та потрапивши на огороджену територію домоволодіння, проник до салону автомобіля ВАЗ 21063 держномер 2512 ХК, який належить ОСОБА_10 , і таємно викрав компресор автомобільний «Lavita Air» моделі 191305, акумулятор, каністру ємкістю 10 літрів, зливши в неї з автомобіля бензин, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1528 грн. 87 коп.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений зазначив, що суд не застосував закон, який підлягає застосуванню ст.75 КК України, у вироку не зазначив мотиви та форми вини, не вирішив долю речових доказів, обрав два запобіжних заходу особисте зобов`язання та домашній арешт, не роз`яснив після ухвалення вироку право на ознайомлення з матеріалами справи та журналом судового засідання.

Крім того, посилається на щире каяття, відшкодування заподіяної школи, наявність на утриманні батьків похилого віку, з яких батько інвалід, цивільної дружин и та її малолітньої дитини, також зазначає, що потерпілі не мають до нього претензій.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги з наведених підстав, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Із технічного звукозапису судового засідання вбачається, що головуючий ретельно роз`яснив обвинуваченому положення ч.3 ст.349 КПК України, а той пояснив, що розуміє її зміст і наслідки позбавлення права оскаржити фактичні обставини справи, які він не оспорює.

Наступне свідчить про те, що у суду першої інстанції не було сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, він правильно розуміє зміст обставин обвинувачення, не оспорює їх, і йому належним чином роз`яснені положення ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог зазначеного закону, та ст.349 КПК України, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

За таких обставин, колегія судів, не дає оцінки доводам апеляційної скарги обвинуваченого про не зазначення мотиву вчинення злочину та форми вини, не вирішення долі речових доказів, неправильного застосування кримінального Закону.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги.

Наведені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є непереконливими.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, із яких вбачається, що він позитивно характеризується за місцем проживання, раніше судимий за корисні злочини і знову вчинив аналогічний злочин, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно із вимогами ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, є визнання провини, щире каяття, повне добровільне відшкодування заподіяної шкоди злочином потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченому ОСОБА_7 в межах санкції статі, за яку його визнано винуватим, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому немає підстав вважати, що призначене покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через суворість.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про не вирішення долі речових доказів, то це питання може бути вирішено під час виконання вироку, в порядку, передбаченому ст.537 КПК України.

При ухвалені вироку судом стосовно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, таким чином запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний при підготовчому судовому засіданні, втратив чинність. Крім того, це питання не впливає на висновки суду про винуватість засудженого, вид та розмір призначеного покарання, а тому не є підставою для зміни або скасування вироку.

Доводи апеляційної скарги про не роз`яснення після ухвалення вироку права на ознайомлення з матеріалами справи та журналом судового засідання є безпідставними, оскільки після ухвалення вироку обвинуваченим було подано заяву (т.2 а.с.51) про ознайомлення із матеріалами справи та видачі копії запису судових засідань, зроблених за допомогою технічного засобу, він був ознайомлений з матеріалами справи та отримав копії запису судових засідань. З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів не находить підстав вважати, що його право на захист було порушено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, по справі не встановлено.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і скасування вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 04 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: