УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1099/16-к

03 червня 2016 року

Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костопіль клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджено зі прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна на транспортний засіб, який належить на праві власності ОСОБА_5 та на вантаж у вигляді лісопродукції,

ВСТАНОВИВ:
Слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна, а саме автомобіль марки «3ИЛ-138», державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , який на прав власності належить ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 та на вантаж у вигляді лісопродукції, а саме пиловника дуба в кількості 8 колодок довжиною 3 метри кожна діаметром від 50 до 75 см.

В обґрунтування клопотання, зазначив, що в провадженні СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 від 02.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке розпочате по факту, що 01.06.2016 року о 19.30 год. поблизу м.Костопіль, був зупинений автомобіль марки «ЗИЛ-138», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , 1978 року народження, жителя с.Головниця, Корецького району, Рівненської області, який перевозив лісопродукцію схожу на породу дуб без належних оформлення документів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не викликався у відповідності до вимог ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.107 КПК України та враховуючи думку слідчого, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення слідчого, перевіривши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так відповідно до ст. 170 КК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчим відділом Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000430 від 02.06.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення чужого майна, а саме дерев породи дубу.

В ході огляду місця події в рамках даного кримінального провадження слідчими СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області 01.02.2016 року був вилучений автомобіль марки «ЗИЛ-138», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому, за даними органу досудового слідства, було здійснено транспортування лісопродукції, без передбаченого законом дозволу та в кузові якого знаходились вісім колодок пиловника дуба.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «ЗИЛ», державний номерний державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 є ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, слідчий вказує на те, що зазначений у клопотанні автомобіль може бути доказом злочину, оскільки використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та може містити інші відомості, які можуть у подальшому слугувати доказами, тому не накладення арешту на даний транспортний засіб може призвести до його відчуження або передачі на користь третіх осіб та приховування власником, що може перешкодити проведенню слідчих дій у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст. 170 КПК України).

За змістом ч.1 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів і як слідує з ч.3 цієї ж статті у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме майно.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зазначений у клопотанні слідчого транспортний засіб «ЗИЛ-138», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким 01.06.2016 року о 19.30 год. керував ОСОБА_6 , 1978 року народження, жителя с.Головниця, Корецького району, Рівненської області, використовувався для реалізації об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тому є доказом злочину і відповідає критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, з метою збереження речового доказу, належне ОСОБА_5 на праві приватної власності майно підлягає арешту, а клопотання підлягає задоволенню.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи викладене вище, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, необхідно накласти арешт на вказане майно, заборонивши його власнику відчужувати та розпоряджатися зазначеним автомобілем та лісовпродукцією з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст.170-175, 372,395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджено зі прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна на транспортний засіб, який належить на праві власності ОСОБА_5 та на вантаж у вигляді лісо продукції - задовольнити.

Застосувати захід забезпечення кримінального провадження арешт майна на транспортний засіб «3ИЛ-138», державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 та на вантаж у вигляді лісопродукції, а саме пиловника дуба в кількості 8 колодок довжиною 3 метри кожна діаметром від 50 до 75 см.

Накласти арешт на автомобіль марки «3ИЛ-138», державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 від 18.11.2000 року належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 та на вантаж у вигляді лісопродукції, а саме пиловника дуба в кількості 8 колодок довжиною 3 метри кожна діаметром від 50 до 75 см.

Заборонити ОСОБА_5 відчужувати та розпоряджатися належним йому автомобілем марки «3ИЛ-138», державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 .

Слідчому слідчого відділу Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 забезпечити зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційний суд Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1