печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Богодухівське» про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Богодухівське» звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням, в якому просив скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2016 року у справі номер 757/39323/16-к на грошові кошти, які знаходяться на рахунках СТОВ «Богодухівське» //, відкритих в ПАТ «Вернум Банк» /МФО 380689/, юридична адреса: місто Київ вулиця Гагаріна Юрія 17В, а саме: рахунків: НОМЕР_1 , відкритий в гривні; номер НОМЕР_2 , відкритий в гривні; номер НОМЕР_3 , відкритий в гривні. Адвокат посилався на таке: метою застосування арешту майна, як тимчасового заходу забезпечення кримінального провадження визнано судом необхідність всебічного, повного і неупередженого розслідування кримінального провадження; встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що заподіюються СТОВ «Богодухівське» діями невстановлених осіб. У відповідності до положень ч.1 ст.170 КПК України арешт майна є тимчасовим обмеженням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації. В свою чергу, ч.2 цієї ж статті зазначено, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, с спеціальної конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення /цивільний позов/, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. В той же час, з ухвали слідчого судді вбачається, що підставами для накладення арешту були визнані підстави: необхідність всебічного, повного і неупередженого розслідування кримінального провадження; встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також попередження збитків, що заподіюються СТОВ «Богодухівське» діями невстановлених осіб, тобто підстави, які не передбачені кримінально-процесуальним кодексом України та, відповідно, є незаконними. Крім того, судом визнано також накладення арешту з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що заподіюються СТОВ «Богодухівське» діями невстановлених осіб.

У судовому засіданні адвокат підтримав клопотання та зазначив. що органами досудового розслідування у межах кримінального провадження номер 00000 від 12 січня 2016 року вже неодноразово робились спроби накласти арешт на майно СТОВ «Богодухівське» через судові органи інших регіонів України, у чому їм відмовляли, або скасовували ухвалені рішення про арешт майна, а саме: 25 лютого 2016 року ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси у справі номер 711/1938/16-к за скаргою СТОВ «Богодухівське» скасовано арешт, накладений ухвалою Чорнобаїівського районного суду Черкаської області від 14 січня 2016 року на корпоративні права СТОВ «Богодухівське», а також на все рухоме і нерухоме майно із посиланням на те, що у зазначеному кримінальному провадженні, особи із статусом підозрюваних чи обвинувачених відсутні, цивільний позов в рамках вказаного кримінального провадження не заявлявся; 13 квітня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Черкаської області у справі номер 11-сс/793/106/16 скасовано ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26 лютого 2016 року щодо накладення арешту на корпоративні права СТОВ «Богодухівське» із мотивів того, що не передбачено такої підстави /мотиву/ накладення арешту як забезпечення в подальшому повернення його власнику, а також, що не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача; 15 квітня 2016 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Черкаси у справі номер 711/3669/16-к відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно СТОВ «Богодухівське», а саме: на корпоративні права із посиланням на те. що не доведено та не встановлено, що відповідне майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, а також що немає обґрунтування про те, що СТОВ «Богодухівське» може нести цивільну відповідальність. Таким чином, арештовані грошові кошти СТОВ на рахунках в банках не можуть бути ані речовими доказами, ані об`єктами спеціальної конфіскації, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження. Таким чином, накладення арешту на грошові кошти на рахунках в банку, враховуючи положення ч.2 ст.170 КПК України, не відповідають меті цього заходу забезпечення кримінального провадження, а самі дії органів досудового слідства, архівуючи неодноразові спроби накласти такі арешти через суди Черкаської області мають ознаки дій, спрямовані на припинення законної діяльності СТОВ «Богодухівське» та спричинення збитків його /учасникам/ власникам.

В день розгляду клопотання слідчий до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких матеріалів на спростування доводів клопотання не надав. У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаної особи.

Вислухавши обґрунтування представника особи, в інтересах якої подано клопотання, вивчивши клопотання та письмові докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2016 року у справі номер 757/39323/16-к накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках СТОВ «Богодухівське» //, відкритих в ПАТ «Вернум Банк» /МФО 380689/, юридична адреса: місто Київ вулиця Гагаріна Юрія 17В, а саме: рахунків: НОМЕР_1 , відкритий в гривні; номер НОМЕР_2 , відкритий в гривні; номер НОМЕР_3 , відкритий в гривні. Як вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2016 року, метою застосування арешту майна, як тимчасового заходу забезпечення кримінального провадження визнано судом необхідність всебічного, повного і неупередженого розслідування кримінального провадження; встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що заподіюються СТОВ «Богодухівське» діями невстановлених осіб.

Обґрунтовуючи своє клопотання, адвокатом вказано, що при розгляді питання про накладення арешту представник СТОВ «Богодухівське», як власник майна (грошових коштів на рахунках), у судове засідання не викликався.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналізуючи текст ухвали слідчого судді від 16 серпня 2016 року, очевидно, що вона не містить жодних даних та посилань на будь-яку участь СТОВ «Богодухівське» чи його посадових осіб в операціях з особами, зазначеними в ухвалі.

Заявник зазначив, що СТОВ «Богодухівське» не має до кримінального провадження № 0000019 жодного відношення.

Також заявник зазначив, що жодного представника СТОВ «Богодухівське» не визнано підозрюваним чи обвинуваченим, ні посадові особи, ні працівники СТОВ «Богодухівське» не допитувались як свідки або підозрювані, товариство не отримувало будь-яких запитів з органів слідства, товариство не має будь-якого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні. Ухвала слідчого судді від 16 серпня 2016 р. не містить підстав вважати, що кошти СТОВ «Богодухівське» є доказом злочину чи неправомірною вигодою, відсутні докази того, що кошти, розміщені на рахунках СТОВ «Богодухівське», набуті протиправним шляхом або отримані ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення, відсутні будь-які передумови можливої конфіскації майна СТОВ «Богодухівське», відсутнє обгрунтування висновку слідчого судді про відповідність коштів, розміщених на рахунках СТОВ «Богодухівське», критеріям, встановленим ст. 98 КПК України.

Як зазначено у клопотанні адвоката, з ухвали слідчого судді вбачається, що підставами для накладення арешту були визнані підстави: необхідність всебічного, повного і неупередженого розслідування кримінального провадження; встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також попередження збитків, що заподіюються СТОВ «Богодухівське» діями невстановлених осіб, тобто підстави, які не передбачені кримінально-процесуальним кодексом України та, відповідно, не можуть бути законними.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України спосіб арешту майна не повинен призводити до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Всупереч зазначеним вимогам законодавства слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту, не врахував тяжкі наслідки арешту грошових коштів СТОВ «Богодухівське». Накладення арешту на всі грошові кошти, що містяться на рахунках СТОВ «Богодухівське», позбавляє товариство, можливості здійснювати всі розрахунки, необхідні для життєдіяльності товариства, що призводить до повного зупинення господарської діяльності, а, отже, вимушеного звільнення працівників товариства, невиконання укладених контрактів, паралізує зовнішньоекономічну діяльність товариства, завдасть величезних матеріальних та репутаційних збитків.

В доповнення до клопотання про скасування арешту заявником додано банківські виписки з арештованих рахунків, а також зазначено, що в межах кримінального провадження. ухвалами слідчих суддів Придніпровського районного суду міста Черкаси, ухвалами Апеляційного суду Черкаської області протягом 2016 року скасовано ухвали слідчих суддів щодо накладення арешту на майно СТОВ «Богодухівське» та відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно СТОВ «Богодухівське». Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ст. 173 КПК України слідчий суддя, вирішуючи питання про накладення арешту на майно, повинен переконатись у доведеності необхідності такого арешту та у наявності ризиків, передбачених ст. 170 КПК України. При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132 та 172 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину; правову підставу для арешту майну; можливий розмір майнової шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Необхідність накладення арешту на грошові кошти, як вбачається з ухвали слідчого судді від 16 серпня 2016 року були визнані підстави: необхідність всебічного, повного і неупередженого розслідування кримінального провадження; встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також попередження збитків, що заподіюються СТОВ «Богодухівське» діями невстановлених осіб, тобто підстави, які не передбачені кримінально-процесуальним кодексом України. та які не відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Проте, допустимих та достатніх в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, доказів, які б могли свідчити про відповідність грошових коштів на банківських рахунках відповідали критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, органом досудового розслідування для вивчення та дослідження слідчому судді не представлено.

Не містить правового обґрунтування також посилання як на підставу арешту майна - забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку арешту з метою конфіскації майна, арешт накладається виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а також юридичної особи щодо якої здійснюється провадження і щодо якої може бути застосований захід кримінально - правового характеру.

Разом з тим, на момент розгляду клопотання, не було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні службовим особам СТОВ «Богодухівське», щодо самої юридичної особи кримінальне провадження не здійснюється.

З урахуванням грошової суми, яка знаходиться на вказаних рахунках, з урахуванням вимог ст. 170 КПК України слідчий суддя вважає клопотання підлягаючим задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 209 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Богодухівське» про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2016 року у справі номер 757/39323/16-к на грошові кошти, які знаходяться на рахунках СТОВ «Богодухівське» //, відкритих в ПАТ «Вернум Банк» /МФО 380689/, юридична адреса: місто Київ вулиця Гагаріна Юрія 17В, а саме: рахунків: НОМЕР_1 , відкритий в гривні; номер НОМЕР_2 , відкритий в гривні; номер НОМЕР_3 , відкритий в гривні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя