АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1101/16 Справа № 192/1768/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо

ОСОБА_7 , який народився у 1995 році в січні 13 числа, уродженця с. Новомиколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_8 , який народився у 1997 році в грудні 04 числа, уродженця с. Новомиколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_9 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 10 березня 2016 року

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу суду від 25 квітня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати як невмотивовану та таку, що підлягає скасуванню в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин та формулювання обвинувачення прокурором в повному обсязі зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв закінчений замах на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поєднаний з проникненням в інше приміщення, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб; обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_9 вчинили закінчений замах на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поєднаний з проникненням в інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, але суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 314, ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, почав з`ясовувати суму заподіяного збитку при незакінченому злочині, що, на його думку, взагалі не має значення для даного складу злочину, а також суд всупереч положенням глави 28 КПК України, відповідно до якої об`єктивна сторона злочину з`ясовується під час судового розгляду, не досліджуючи матеріали кримінального провадження, упереджено почав кваліфікувати дії обвинувачених та передчасно надав оцінку діям обвинувачених.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року обвинувальний акт кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.

Рішення суду обґрунтовано наступним.

Зазначаючи фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , слідчий в обвинувальному акті вказав при викладенні суб`єктивної сторони злочину, що обвинувачені перед вчиненням злочину мали умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, однак при викладенні правової кваліфікації дій обвинувачених слідчий таку ознаку, як «вчинене повторно» не зазначив; при викладенні анкетних даних обвинувачених слідчий зазначив, що дані особи «є раніше не судимими»; також слідчим допущено арифметичну помилку при визначенні розміру шкоди заподіяної діями обвинувачених потерпілому ОСОБА_11 , оскільки з наведеної в обвинувальному акті вартості викраденого, загальна сума шкоди дорівнює 14 740 гривень 10 копійок, тоді як слідчий зазначив 14 780 гривень 60 копійок, при цьому викладаючи окремо кожну одиницю викраденого майна, слідчий вказав, що обвинувачені викрали лампочки «Іскра» у кількості 19 штук по 60 ват та 10 штук по 75 ват, слідчий зазначив загальну вартість за 28 одиниць.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявні в обвинувальному акті недоліки та суперечності, тобто викладення суб`єктивної сторони дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка суперечить анкетним даним обвинувачених, не конкретне викладення розміру шкоди завданої потерпілому ОСОБА_11 , є порушенням не тільки вимог ст. 291 КПК України, а й права обвинувачених на справедливий суду, як встановлено і в рішеннях ЄСПЛ, в тому числі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року про необхідність надання особі детальної інформації щодо пред`явленого обвинувачення та про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_10 , який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду про повернення прокурору обвинувального акта скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції; думку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які полагалися на розсуд суду; перевіривши надані матеріали провадження в межах поданої прокурором апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, суд першої інстанції має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акта, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Статтею 291 частиною 2 п. 5 КПК України передбачено, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином законодавець чітко встановив вимоги до змісту обвинувального акта та підстави для повернення його судом першої інстанції прокурору.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як убачається з обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0000155 від 10 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ньому дійсно, як правильно зазначив суд першої інстанції, маються певні невідповідності між викладенням слідчим фактичних обставин та правовою кваліфікацією дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в тому, що зазначивши в описовій частині обвинувального акта, про те, що вони мали умисел на повторне таємне викрадення чужого майна слідчий при кваліфікації їх дій, не зазначив кваліфікуючої ознаки «вчинено повторно», а також у тому, що в обвинувальному акті зазначив «раніше не судимі».

Мається невідповідність і при описанні в обвинувальному акті кількості, вартості і загальної суми матеріальних цінностей по зазначених судом першої інстанції позиціях майна.

Разом з тим, зазначена невідповідність не порушує права обвинувачених на захист та у відповідності до положень ст. 314 КПК України не передбачена як підстава для повернення обвинувального акта прокурору.

Крім зазначеного правова кваліфікація дій обвинувачених та наявність чи відсутність кваліфікуючих ознак підлягають встановленню лише у ході судового розгляду кримінального провадження по суті, і в разі відсутності їх зазначення в обвинувальному акті, суд першої інстанції проводить судовий розгляд та приймає рішення в обсязі, зазначеному у обвинувальному акті, а в разі наявності розбіжностей в пред`явленому обвинуваченні приймає рішення виходячи з положень ст. 62 Конституції України.

За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акта є помилковим, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі ст. 409 КПК України, а апеляційна скарга прокурора частковому задоволенню.

Виходячи з викладеного, та з урахуванням того, що вирішення питань, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України є виключною компетенцією суду першої інстанції, до повноважень якого належить прийняття рішень по отриманим судом обвинувальним актам, колегія суддів, керуючись загальними засадами КПК України, а саме положеннями ст. 9 ч. 6, ст. 7 ч.1 п. п. 15,16 КПК України вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню на новий судовий розгляд у суд першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: