ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1108/16-к

Провадження № 1-кп/486/80/2016

25 листопада 2016 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харцизьк Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 04.04.2003 р. Харцизьким міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 30.09.2003 р. Харцизьким міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 02.03.2004 р. Харцизьким міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився з Волновахської ВК 08.10.2007 р.;
- 28.05.2008 р. Ворошиловським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;
- 12.06.2009 р. Харцизьким міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився з Кіровської ВК Донецької області 31.01.2014 р.;
- 27.10.2016 р. Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2016 року близько 21-25 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля Южноукраїнської загальноосвітньої школи №4 пр-ту. Незалежності в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, помітив у незнайомої йому неповнолітньої ОСОБА_5 на шиї золотий ланцюжок, прослідував за нею та на сходовому майданчику третього поверху другого під`їзду біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , відкрито, шляхом ривка, заволодів належним їй золотим ланцюжком вагою 7,69 г, чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 9228 гривень.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим, показавши, що, дійсно, 30 липня 2016 року близько 21-25 год. біля Южноукраїнської загальноосвітньої школи №4 в м. Южноукраїнську він помітив дівчину, на шиї якої був золотий ланцюжок. За дівчинкою він прослідував та біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 зірвав з її шиї вказаний золотий ланцюжок. Цим ланцюжком розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиро кається. Цивільний позов визнає.

В судовому засіданні потерпіла та її законний представник ОСОБА_6 підтвердили показання, які вони надавали на досудовому слідстві, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнавав себе причетним до скоєння злочину, пов`язаного з відкритим викраденням належного їм майна, яке вказане в обвинуваченні та яке належать їм на праві власності. Цивільний позов підтримали повністю. Просили суд стягнути з ОСОБА_4 завдану майнову шкоду в розмірі 9228 грн. та моральну шкоду, яку вони оцінюють в 4500 грн. Крім того, просили накласти арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4 .

В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження інших доказів визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу останнього, який характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимого за аналогічні злочини, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, відсутність бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, вчинення ним повторно аналогічних кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, на переконання суду, останній представляє собою суспільну небезпечність, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, обставину, яка обтяжує покарання: рецидив злочинів, та вважає можливим призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України з частковим приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.10.2016 р.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України із врахуванням обставин скоєння злочину суд не вбачає.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 ч. 5 ст. 72 КК України в частині зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, підлягає повному задоволенню, оскільки підтверджений потерпілою стороною у відповідності до ст. 1166 ЦК України, яка передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то ОСОБА_6 обґрунтувала їх з посиланням на те, що в результаті протиправних дій обвинуваченого неповнолітня ОСОБА_5 зазнала душевних страждань, які остання пережила в зв`язку з фактом грабежу та на теперішній час вона знаходиться під впливом страху, не виходить сама на вулицю, погано спить та приймає заспокійливі лікарські засоби.

За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 р. № 5) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі ст.23 ЦК України та роз`яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику по справам про стягнення моральної (нематеріальної) шкоди» розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, ступінь його вини, глибину душевних страждань потерпілої, що знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із діями обвинуваченого, вимоги розумності та справедливості, а також майновий стан обвинуваченого, який на теперішній час не працює, і приходить до висновку про часткове задоволення вимог ОСОБА_6 , в розмірі 3000 грн.

Законні підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_4 - відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання-4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.10.2016 р. та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 19 серпня 2016 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в Миколаївському слідчому ізоляторі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення до дня постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто з 19 серпня 2016 року по 25 листопада 2016 року включно.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 9228 гривень та моральну шкоду в розмірі 3000 гривень, а всього 12228 гривень (дванадцять тисяч двісті двадцять вісім гривень).
В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази:

- пакет №1 з листівкою «Ощадбанку» рекламного характеру, пакет експертної служби №3140511 з чоловічою сорочкою синього кольору, чоловічими брюками сірого кольору, чоловічими туфлями чорного кольору та запальничкою Criket, пакет №2 з довідкою замість військового квитка № НОМЕР_1 , копією паспорту та копією картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути ОСОБА_4 ;

- пакет №1 з квитанцією, вилученою 16.08.2016 року у свідка ОСОБА_7 та знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк - з моменту вручення копії даного вироку.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1