Справа № 546/486/16-к
Провадження № 1-кп/546/71/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Решетилівка кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коломак Решетилівського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 185 ч.1, 185 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

протягом березня-квітня та на початку травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 , правомірно перебуваючи в господарстві, розташованому АДРЕСА_2 , маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно, протиправно, із корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрав належні потерпілій ОСОБА_6 металеву драбину, металеву сітку для ліжка, металеву бочку ємністю 200 л, металевий умивальник, відра, ночви, господарський інвентар, які не мають для потерпілої ніякої цінності, а також належні потерпілій три листи бувшого у використанні 8-хвильового шиферу загальною вартістю 150 грн.; металеві вироби, а саме: ємність округлої форми, два листи перекриття даху, сітку огородження, корпус пральної машини, драбину загальною вагою 126,63 кг загальною вартістю 421,21 грн. (за ціною металобрухту 3,35 грн/кг) та лещата слюсарні поворотні вартістю 855 грн., а всього викрав майна, належного потерпілій ОСОБА_6 , загальною вартістю 1426,21 грн., викраденим розпорядився на власний розсуд.

На початку травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна шляхом відкручування шпуги на вхідних дверях господарчого сараю в господарстві, розташованому АДРЕСА_2 , проник всередину приміщення сараю, звідки повторно, умисно, протиправно, із корисливих спонукань, таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_6 двигун до бензопили «Дружба» № 335155 П 1987 року випуску вартістю з урахуванням зносу згідно висновку експерта № 1405/5 від 14.05.2016 року 216 грн., викраденим розпорядився на власний розсуд.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч.1, 185 ч.3 КК України, визнав повністю і суду пояснив, що у липні 2012 року потерпіла ОСОБА_6 попросила його та його співмешканку ОСОБА_7 за плату здійснювати догляд за її престарілою матір`ю в с. Лучки Решетилівського району Полтавської області. Цього ж року він зі своєю сім`єю перейшов проживати за місцем проживання матері потерпілої, де проживає і до цього часу. Раніше він працював на фермі, а потім ферму ліквідували, і він втратив роботу. На початку 2016 року його сім`я була у складній фінансовій ситуації, і він вирішив з господарства, в якому проживав, викрасти та продати металеві вироби та інші речі, які можна було продати. Таким чином він викрав зазначені в обвинувальному акті належні потерпілій металеві речі та три листи шиферу. Металеві вироби він продав жителю с. Лучки Решетилівського району ОСОБА_8 як металобрухт, а шифер своєму сусідові ОСОБА_9 .

Після цього, на початку травня 2016 року в цьому ж господарстві він вирішив викрасти яке-небудь майно з господарчого сараю, який був закритий на шпугу і до якого доступу він не мав. З цією метою він за допомогою плоскогубців викрутив шпугу на вхідних дверях сараю, зайшов всередину сараю та викрав звідти двигун до бензопили, який продав ОСОБА_8 за 45 грн.

У вчиненому кається, в рахунок відшкодування шкоди, завданої потерпілій, заплатив їй 2000 грн., а також частину викраденого їй повернуто.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам, фактичні обставини ним не оспорюються.

В силу ст. 349 ч. 3 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, з урахуванням відсутності сумнівів у добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду викрадення ним протягом березня-квітня та на початку травня 2016 року майна потерпілої ОСОБА_6 за ст. 185 ч. 1 КК України є вірною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вірною є і кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду викрадення ним належного потерпілій ОСОБА_6 двигуна до бензопили «Дружба» за ст. 185 ч.3 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням в приміщення.

При визначенні міри покарання суд керується вимогами ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має сім`ю та на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_10 , 2003 року народження.

Суд також враховує кількість та порівняно незначну вартість майна, викраденого обвинуваченим, порівняно незначне значення цього майна для потерпілої, те, що внаслідок вчинення даних злочинів тяжких наслідків не настало і збитки, заподіяні потерпілій відшкодовані, позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка не наполягає на суворому покаранні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги всі обставини справи, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі, оскільки вважає, що його подальше виправлення та перевиховання може бути можливим без ізоляції його від суспільства, і не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 1 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

За ст. 185 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції та попереджати кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази три листи шиферу, металеву сітку огорожі, корпус від пральної машини, металеву драбину, ємність округлої форми, 2 металеві листи, двигун до бензопили, металеві тиски, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - повернути володільцю потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: