Справа № 751/6006/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/446/2016
Категорія - ч.2 ст.212 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 березня 2016 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Городня, Чернігівської області, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої директором ПП «РІКО-Капітал»,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 березня 2016 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, за закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000045 від 22 липня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України - закрито.

Заявлений цивільний позов прокурора до ОСОБА_6 залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_6 витрати за проведення експертиз у сумі 15678,72 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 , будучи одним із власників ПП «ТВК«РІКО», призначена згідно з наказом по підприємству № 2-П від 15.06.2011 року на посаду директора ПП «ТВК«РІКО», , зареєстрованого рішенням виконкому Чернігівської міської ради № 0006394 від 28.02.2008 року за юридичною адресою: м. Чернігів, вул. Жабинського, 1-Б, являючись службовою особою підприємства, на яку згідно з п. 3 та 6 ст. 8 та п. 1 ст. 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 16, ст. 47 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року, покладено відповідальність за фіксування всіх фактів здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства в документах бухгалтерського та податкового обліку, правильність нарахування та своєчасність сплати податків, діючи всупереч загальнодержавним інтересам, порушуючи вимоги чинного законодавства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді ненадходження до державного бюджету податкових платежів, шляхом укладання нікчемних угод та використання первинних бухгалтерських документів по неіснуючих фінансово-господарських операціях, складених від імені підприємств з ознаками фіктивності, а саме: ТОВ «Лантіком», ТОВ «Фай-Торг», ТОВ «Лінк-Груп», протягом 2013 року безпідставно сформувала у податковій звітності ПП «ТВК «РІКО» податковий кредит з податку на додану вартість та валові витрати з податку на прибуток підприємств, в результаті чого, умисно ухилилася від сплати вказаних податків у сумі 2 239 019 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів у великих розмірах.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачена ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, в якій не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини просить ухвалу місцевого суду змінити та виключити з неї пункт про стягнення з неї судових витрат.

Зазначає, що суд першої інстанції порушив вимоги кримінально-процесуального закону в частині розподілу судових витрат і стягнув судові витрати на проведення судових експертиз із неї.

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_6 , та її захисника які просили задовольнити подану апеляційну скаргу з вказаних у ній обставин, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, за зазначених у ухвалі обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, зазначивши, що на час розгляду даного кримінального провадження минуло більше, ніж два роки з часу вчинення кримінального правопорушення та обґрунтовано звільнив обвинувачену ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження не оскаржується, тому рішення в цій частині не переглядається.

Разом з тим, у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, як вбачається з аналізу зазначених норм, при постановленні ухвали суд першої інстанції не вправі стягнути з особи, яку звільнено від кримінальної відповідальності із закриттям провадження щодо неї, витрати на залучення експерта.

Проте, постановляючи ухвалу, в порушення вимог ч.2 ст.124 КПК України, місцевий суд прийняв рішення про стягнення з ОСОБА_6 на користь держави 15678,72 гривень судових витрат вартості за проведення експертиз, що не передбачено законом.

Отже, судом допущено порушення вимог статей 124, 370, 373, 372 КПК України, які перешкодили йому постановити законну та обґрунтовану ухвалу, а тому вони є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 є обґрунтованими.

В даному випадку, суд не ухвалював обвинувального вироку, а виніс ухвалу про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , а тому процесуальні витрати з останньої стягненню не підлягають, у зв`язку з чим дана вказівка суду має бути виключена з резолютивної частини ухвали, а сама ухвала в цій частині - змінена.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 березня 2016 року змінити.

Виключити з резолютивної частин ухвали вказівку про стягнення з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 15678,72 гривень .

В решті ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4