Справа № 760/7005/15-к
Провадження № 1-кс/760/5851/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000509, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2015 року та 13.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати арешт, накладений на земельну ділянку (кадастровий номер :72:300:0056) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.07.2015 року в рамках кримінального провадження №0000509, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2015 року та 13.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

Обґрунтовуючи подане клопотання, зазначив, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0761 га, кадастровий номер :72:300:0056, яка розташована по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.08.2014 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.07.2015 року в рамках кримінального провадження №0000509 було накладено арешт на вищевказану земельну ділянку.

Також заявник зазначив, що ОСОБА_3 у законний спосіб придбала зазначену земельну ділянку, договір купівлі-продажу був належним чином посвідчений, майно зареєстроване у Державного реєстрі речових прав. Однак ОСОБА_3 не може реалізувати в повній мірі своє право власності на земельну ділянку у зв`язку з накладеним арештом.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву повністю з викладених у неї підстав.

Прокурор та слідчій, за клопотанням яких було арештоване майно, в судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлялись належним чином. Однак за визначенням ч.2 ст.174 КПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду такої заяви про скасування арешту.

Заслухавши пояснення представника особи, яка звернулась з клопотанням, дослідивши додані до клопотання докази та матеріали кримінального провадження №0000509, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування арешту з огляду на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.07.2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000509, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2015 року та 13.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, та накладено арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :72:300:0056) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном.

Так, відповідно до вимог ст. 170 КПК арешт майна полягає у забороні відчужувати, розпоряджатися чи користуватися майном. Зокрема заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Арешт майно застосовується з метою забезпечення: виконання вироку в частині цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили ( ч.2 ст.170 КПК); можливої конфіскації майна в справах про кримінальні правопорушення за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Арешт може бути накладено на майно: підозрюваного; обвинуваченого; осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально-протиправними діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При чому, таке майно може перебувати як у вищевказаних осіб, так і в інших фізичних, або юридичних осіб.

Фактичною підставою накладення арешту на майно є сукупність фактичних даних, що вказують на завдання кримінальним правопорушенням матеріальної та/чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість заявлення такого позову та накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду. Необхідність накладення арешту на майно зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Таким чином, арешт майна ? це тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно чи заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

З матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000509 від 20.01.2015 року, вбачається, що досудове розслідування було розпочато за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння рядом земельних ділянок по вул. Березова в м. Києві посадовими особами громадської організації забудовників містечка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шляхом підробки документів права власності.

Відповідно до наданої копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_8 , ОСОБА_3 набула права власності на земельну ділянку (кадастровий номер :72:300:0056) площею 0,0761 га, яка розташована на АДРЕСА_1 .

Відомості щодо набуття права власності на зазначену земельну ділянку внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується копією витягу від 15.08.2014 року, що міститься в матеріалах клопотання.

Таким чином, власник майна заявив клопотання про скасування арешту, оскільки на даний час арешт цього майна у кримінальному провадження не відповідає встановленим законом критеріям та статусу власника в кримінальному провадженні в якості свідка не несе за законом матеріальну відповідальність за дії підозрюваного або обвинуваченого, не є доцільності та не сприяє досягненню мети - перешкоджанню незаконній реалізації майна, яким, ймовірно, шахрайським шляхом заволоділа невстановлена особа, оскільки до теперішнього часу підозра нікому не пред`явлена, цивільний позов не заявлений, власник земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 володіє цим майном на законних підставах, її право власності ніким не оспорено ні в кримінальному, ні в цивільному провадженні.

Так, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Необхідність скасування накладення арешту майна можуть обумовити такі обставини, як, зокрема кваліфікація дій підозрюваного, обвинуваченого на статтю КК, санкція якої не передбачає додаткового виду покарання у виді конфіскації майна, якщо арешт майна був накладений саме з метою її забезпечення; установлення обставин, які свідчать, що майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК; помилкове накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому в застосуванні арешту на майно відпала потреба, а тому подане заявником клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню, оскільки існують всі передбачені законом підстави для скасування арешту на майно - на земельну ділянку (кадастровий номер :72:300:0056) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.07.2015 року в рамках кримінального провадження №0000509, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2015 року та 13.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, оскільки в судовому засіданні представником власника майна було доведено, що в застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 131, 132, 167, 170, 173, 174, 372, 376 КПК України, слідчій суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000509, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2015 року та 13.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, задовольнити.

Арешт, накладений на земельну ділянку (кадастровий номер :72:300:0056 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) по АДРЕСА_1 , у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.07.2015 року в рамках кримінального провадження №0000509, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2015 року та 13.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1