Вирок
Іменем України
22.09.2016 р. Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, громадянки України,одруженої,маючої на утриманні 1 неповнолітню дитину,непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

01.06.2016р.близько 19.40 ОСОБА_5 ,перебуваючи у приміщенні загального коридору будинку АДРЕСА_3 ,шляхом вільного доступу,таємно викрала з ручки дверного замка квартири АДРЕСА_4 ум.Львові жіночу сумку,належну потерпілій ОСОБА_6 ,в якій знаходився мобільний телефон марки`Нокіа»,вартістю 300грн.,грошові кошти в сумі 1900доларів США,що еквівалентно 47766грн., грошові кошти в сумі 500грн.,чим завдала матеріальну шкоду на загальну суму 48566грн.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що дійсно 1.06.16р.,йдучи додому ,побачила сумку,яка висіла на дверній ручці квартири АДРЕСА_4 .Вона зняла сумку та постукала в двері вказаної квартири,але їй ніхто не відчинив,тому забрала сумку додому,не дивлячись її вмісту .Її чоловік насварив за принесену сумку і вони її викинули на смітник.Чому не повернула сумку потерпілій пояснити не може.Потерпілій заподіяна шкода відшкодована. У скоєному щиро розкаялася.
Потерпіла у судове засідання не з`явилась, надіслала клопотання про розгляд справи у її відсутності,матеріальних претензій до обвинуваченої немає.

За наведених обставин,суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності потерпілої.

Відповідно до ч.3ст.349 КПК України судом не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази,оскільки,за згодою учасників процесу,дослідження таких визнано недоцільним.У суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження,яким роз"яснено,що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України , так як вона вчинила таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не суджена,позитивно характеризується за місцем проживання,має на утриманні неповнолітню дитину . Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої,відшкодування заподіяної шкоди. Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

На підставі вищенаведеного, виходячи з положень ст.50,65КК України, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій слід призначити у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення,у вигляді штрафу, оскільки, таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення .

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374,376 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1360(тисячу триста шістдесят)грн.штрафу.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1