печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулась зі скаргою адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, прокурора щодо повернення вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 звернулася до Печерського районного суду у місті Києві зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, що подала скаргу посилається на те, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2015 року, у рамках кримінального провадження № 0000159, проведено обшук нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено належні ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 260 000,00 грн., вказує, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна і яке не було повернуто його володільцю, як того вимагають положення ст. 169 КПК України.

У судовому засіданні представники особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись на її обґрунтованість та безпідставність неповернення грошових коштів.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо вимог даної скарги заперечувала, просила відмовити, зазначивши, що постановою заступника начальника відділу ГСУ МВС України ОСОБА_7 від 25.09.2015 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000547 зупинено, а відтак відсутні підстави для повернення грошових коштів.

Заслухавши пояснення представників особи, яка подала скаргу, слідчого, вивчивши скаргу, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000547 від 25.09.2015 за підозрою колишнього Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_8 та його заступника ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке 25.09.2015 виділене з кримінального провадження № 0000159.

Постановою заступника начальника відділу ГСУ МВС України ОСОБА_7 від 25.09.2015 грошові кошти в сумі 271 350,00 грн. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000547.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим майном може бути у вигляді речей, документів, грошей, тощо.

Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Із змісту положень ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2015 року, у рамках кримінального провадження № 0000159, проведено обшук нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено належні ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 260 000,00 грн.

Разом з тим, вилучені грошові кошти не охоплюються ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2015 якою надано дозвіл на обшук, оскільки слідчим не доведено, що дані кошти здобутті злочинним шляхом.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, вилучених під час проведення обшуку, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, подано не було та арешт не було накладено у передбаченому законом порядку. В даному випадку, порядок регламентується ст. ст. 167-169, 235-236 КПК України, грошові, які були вилучені, не є майном, які містять на собі ознаки злочину і не вказані в ухвалі слідчого судді. Отже, таке майно підлягає негайному поверненню.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Оскільки, вилучені під час обшуку грошові кошти не охоплюються ухвалою слідчого судді від 25.03.2015 про надання дозволу на проведення обшуку, не містять родових ознак визначених у ній та арешт, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, накладено не було, а також враховуючи тривалість зупинення досудового розслідування, приходжу до висновку про обґрунтованість поданої скарги, в свою чергу вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, прокурора щодо повернення вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу у кримінальному провадженні № 0000547 від 25.09.2015 року повернути ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 260000 )двісті шістдесят тисяч) гривень, які були вилучені під час обшуку, проведеного 25.03.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1