Справа № 584/1256/15-к
Провадження № 1-кп/584/3/16
В И Р О К
Іменем України
02.09.2016 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Путивль кримінальне провадження № 0000003 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Яцине Путивльського району Сумської області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, пенсіонерки, одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , працюючи на посаді директора Бунякинського НВК, будучи особою, на яку покладено обов`язок здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, та суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до ст.4 п.з Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», реалізуючи їх, згідно із наказом №20 від 01 грудня 2006 року прийняла на посаду сторожа сина ОСОБА_6 , а у подальшому з метою його незаконного збагачення, починаючи з 03 січня 2012 року по 30 серпня 2013 року, не зважаючи на те, що останній не з`являвся на своєму робочому місці та не виконував свої трудові обов`язки, щомісячно вносила недостовірні відомості до офіційних документів табелів обліку робочого часу, про відпрацьований ОСОБА_6 робочий день. Крім того, своїм наказом №2 від 04 січня 2012 року призначила його на посаду кочегара Бунякинського НВК, дозволивши працювати за сумісництвом, встановивши 0,5 ставки посадового окладу за кожен день місяця. У подальшому відповідно до наказу №8 від 31 березня 2012 року по Бунякинському НВК зняла 0,5 ставки кочегара з ОСОБА_6 . Наказом №37 від 01 листопада 2012 року ОСОБА_6 дозволено працювати на посаді кочегара за сумісництвом, установлено 0,5 ставки посадового окладу, а у подальшому наказом №8 від 31 березня 2013 року по Бунякинському НВК знято 0,5 ставки кочегара з ОСОБА_6 . Достовірно знаючи, що ОСОБА_6 упродовж 2012 року та з 01 січня по 17 вересня 2013 року був відсутній за місцем проживання та на території сільської ради, ОСОБА_4 , використовуючи своє службове становище, впродовж указаного періоду, умисно вносила неправдиві відомості до табелів обліку робочого часу про повний відпрацьований робочий день ОСОБА_6 на займаних посадах, таким чином підроблюючи їх.

Такими умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України службове підроблення.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину свою не визнала та суду показала, що працювала в Бунякинському НВК з 1986 року на посаді директора. У 2006 році вона дійсно прийняла сина ОСОБА_6 , на посаду сторожа, а з 04 січня 2012 році призначила на посаду кочегара за сумісництвом, встановивши йому 0,5 ставки. За весь час роботи син мінявся з батьком -

ОСОБА_7 , і вони працювали почерзі. Часто ОСОБА_6 залучався також до господарських робіт у школі рубання дров, перевезення продуктів для школи. У м. Сумах син намагався влаштуватися на роботу у службу таксі, але він так і не почав там працювати.

Не зважаючи на такі показання обвинуваченої, її вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними доказами.

Як убачається з облікової картки об`єкта погосподарського обліку Бунякинської сільської ради, оригінал якої оглянуто у судовому засіданні, по АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок, належний ОСОБА_7 . Згідно з записом про членів домогосподарства, син власника ОСОБА_6 , 01 січня 2010 року вибув в м. Суми в зв`язку з роботою (т.1, а.с.96).

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що працює на посаді секретаря Бунякинської сільської ради і в її обов`язки входить ведення погосподарських книг с. Бунякине. Починаючи з січня 2010 року ОСОБА_6 , зі слів самої ОСОБА_4 , перебував у м. Сумах, де працював. При заповненні погосподарської книги за 2012-2013 роки відомості щодо членів сім`ї ОСОБА_7 вона вносила зі слів обвинуваченої, коли та приходила до сільради платити за водопостачання. В оригіналі облікової картки об`єкта погосподарського обліку підписи у графі «Особа, що відповідає за об`єкт» ставила саме ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_9 , який працює на посаді голови Бунякинської сільської ради, суду показав, що як йому відомо, ОСОБА_6 , дійсно, працював у Бунякинському НВК, проте, стверджувавти категорично, що протягом 2012-2013 років він жив у с. Бунякине і працював у Бунякинському НВК, він не може.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суду показали, що працювали в Бунякинському НВК вчителями і у 2012-2013 роках ОСОБА_6 на посаді кочегара чи сторожа не працював. На території школи вони бачили лише ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які займались заготівлею дров та перевіряли опалювальну систему. Зі слів односельчан вони знали, що ОСОБА_6 живе в м. Сумах та працює таксистом.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що, крім нього, кочегарами у Бунякинському НВК працювали ОСОБА_16 та ОСОБА_7 . Він розпочинав свою зміну о 16-00 годині, наступного дня о 16-00 його змінював ОСОБА_7 , а того - ОСОБА_16 . ОСОБА_6 він не зміняв, чи працював той сторожем, йому також не відомо, але інколи ОСОБА_6 допомагав їм привозити дрова на особистому тракторі та зрідка їздив за продуктами для школи. Останній раз дрова для НВК привозили на машині, що належить лісгоспу.

Свідок ОСОБА_16 дав суду аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що працювала у Бунякинському НВК завучем, її чоловік працював там же кочегаром, разом з ним працював ОСОБА_7 , ОСОБА_6 взагалі в селі не було, він жив у м.Сумах, чула ніби працював таксистом, про це говорила і сама ОСОБА_4 . Посада сторожа була у штатному розкладі, якийсь час обов`язки сторожа виконував ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що працював учителем, на території школи ОСОБА_6 не бачив, декілька разів їздили з ним на тракторі за дровами, коли саме не пам`ятає. Кочегарами працювали ОСОБА_14 , ОСОБА_16 і ОСОБА_7 . Сторожем хтось числився з Чемоданових, чув від технічного працівника ОСОБА_11 , що ОСОБА_6 числиться, та бачила у табелі обліку робочого часу запис, а фактично працює сторожем батько ОСОБА_7 . Продукти для НВК зазвичай ОСОБА_4 привозила разом з чоловіком, інколи з сином. Чув від односельців, що ОСОБА_6 проживав у період 2012-2013 років у м.Сумах. Коли він був на курсах підвищення кваліфікації у м.Сумах, то зустрів його там на вул.Кірова, він поспішав на роботу, однак у якому році це було, не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що працювала вихователем у дитячому садку у с.Бунякине, від друзів чула, що ОСОБА_6 проживав у 2012 році у м.Сумах.

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що працювала вчителем першого класу до закриття школи. Вона особисто ОСОБА_6 у 2012- 2013 роках в НВК бачила 2-3 рази, коли він заходив до обвинуваченої ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що працювала в Бунякинському НВК денним сторожем. У 2012 році ОСОБА_6 на посаді кочегара не працював, однак як вона бачила у

відомості, останній рахувався таким, що працює. Як їй відомо зі слів колег, сторожем працював ОСОБА_7 , а за продуктами для школи їздили як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_6 , останній також їздив за дровами. Заготівлею дров займалися безпосередньо ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що проживає у м.Сумах і влітку та восени 2012 року близько 8 разів користувався послугами водія служби таксі «Волга-Волга» Сан Санича, який з першої поїздки запропонував йому свій номер телефона. Коли працівники міліції пред`явили йому фото цього водія, він його упізнав. Їздив цей водій на автомобілі ВАЗ-2109 чорного кольору, частину держномера він пам`ятає - ВМ24.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000003 розпочатого за ч.1 ст.366 КК України під час відібрання пояснень у директора Бунякинського НВК було встановлено, що ОСОБА_4 будучи службовою особою, на яку покладено обов`язок здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, прийняла на посаду сторожа власного сина ОСОБА_6 , а в подальшому призначила його на посаду кочегара, дозволивши працювати за сумісництвом, встановивши 0,5 ставки посадового окладу. Достовірно знаючи, що останній упродовж 2012 року та станом на 01 вересня 2013 року був відсутній за місцем роботи, використовуючи своє службове становище, упродовж указаного періоду ОСОБА_4 могла вносити неправдиві відомості до табелів обліку робочого часу про повний відпрацьований робочий день ОСОБА_6 на займаних посадах, таким чином підроблюючи їх (т.1, а.с.97).

Згідно з відомістю з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, ОСОБА_6 за період 2012-2013 років зареєстрований як приватний підприємець в Путивльському відділенні Глухівського ОДПІ та отримував заробітну плату у відділі освіти, на загальну суму 36402 грн. 17 коп. (т.1, а.с.102).

Табелі обліку робочого часу заповнено напроти прізвища ОСОБА_6 з 03 січня 2012 року по 30 серпня 2013 року включно як сторожа 8 годин у робочі дні, а 04 січня 2012 року по 30 березня 2012 року включно та з 01 листопада 2012 року по 29 березня 2013 року включно на 0,5 ставки як кочегара - по 4 години (т.1, а.с.107-160).

Згідно з розрахунково-платіжними відомостями по Бунякинському НВК з 03 січня 2012 року по 17 вересня 2013 року включно, ОСОБА_6 отримав заробітну суму на загальну суму 36402 грн. 17 коп. (т.1. а.с.161-181).

Як убачається з Книги наказів по Бунякинському НВК, оглянутої у судовому засіданні, наказом №2 від 04 січня 2012 року та наказу №37 від 01 листопада 2012 року сторожу ОСОБА_6 дозволено працювати за сумісництвом на посаді кочегара на 0,5 ставки, а наказами №8 від 31 березня 2012 року та №8 від 31 березня 2013 року знято 0,5 ставки кочегара зі сторожа ОСОБА_6 (т.1, а.с. 203-214).

Як вбачається з наказу №25-к/тр від 17 вересня 2013 року ОСОБА_6 звільнено з посади нічного сторожа у зв`язку із скороченням чисельності працівників (т.1, а.с.215).

Згідно з записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 з 01 грудня 2006 року по 17 вересня 2013 року працював на посаді сторожа в Бунякинському НВК (т.1, а.с.228-229).

Згідно з довідкою Бунякинської сільської ради №335 від 28 вересня 2015 року ОСОБА_6 дійсно зареєстрований по АДРЕСА_1 , однак за даними погосподарського обліку значиться з 2010 року проживаючим у м. Сумах (т.1, а.с.230).

Відповідно до штатного розкладу Бунякинського НВК за 2012-2013 роки ОСОБА_6 працював на посадах сторожа та сезонного кочегара (т.1, а.с.231-232).

Згідно з довідкою Глухівської ОДПІ ГУДФС у Сумській області ОСОБА_6 перебуває на обліку як фізична особа-підприємець з 02 вересня 2008 року. Відповідно до облікових даних, протягом 2014-2015 років платежі по бюджету ОСОБА_6 як фізичною особою-підприємцем не здійснювались (т.1, а.с.233).

Даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України доведена повністю.

Крім того, у вину обвинуваченій вміняється також і те, що наказ №8 від 31 березня 2012 року та наказ №8 від 31 березня 2013 року про зняття з ОСОБА_6 0,5 ставки кочегара прийнято у вихідні дні, 31 березня 2012 року субота, 31 березня 2013 року неділя, а також - внесення неправдивих відомостей до табелів обліку робочого часу по вересень 2013 року.

Як показала обвинувачена, при зазначенні дат у вказаних наказах вона допустила описку, умислу на їх підробку вона не мала. Стороною обвинувачення протилежне не доведено, натомість, як убачається з витягу з книги наказів по Бунякинському НВК, цими ж датами винесені накази про звільнення інших кочегарів (т.1,а.с.203-215), крім того, заробітна плата ОСОБА_6 за вихідні дні не нараховувалась, табель обліку робочого часу за вересень 2013 року суду у якості доказу не надано, у зв`язку з чим таке підлягає виключенню з обвинувачення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, або позбавлення волі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло 3 роки.

Санкцією ч.1 ст.366 КК України передбачено максимальне основне покарання у виді обмеження волі на строк до 3 років, тобто згідно з ч.2 ст.12 КК України зазначений злочин є злочином невеликої тяжкості.

Зважаючи на те, що останній табель обліку робочого часу працівників Бунякинського НВК до якого обвинувачена внесла неправдиві відомості відносно свого сина ОСОБА_6 , складений за серпень 2013 року, доказів того, що після цього обвинувачена ще складала табелі обліку робочого часу та вносила в них неправдиві відомості відносно ОСОБА_6 , стороною обвинувачення не надано, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Що стосується показань решти свідків, то суд не може покласти їх в основу вироку, зважаючи на таке.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що дійсно працював в Бунякинському НВК на посаді сторожа, а після почав працювати за сумісництвом на посаді кочегара. Під час роботи в школі він часто допомагав по господарських справах. В м. Суми на роботу він ніколи не виїжджав.

Свідок ОСОБА_7 , суду показав, що працював разом із сином ОСОБА_6 на посаді кочегара у Бунякинському НВК. Вдень чергував він, а вночі його міняв син.

Свідок ОСОБА_22 суду показала, що працює землевпорядником в Бунякинській сільській раді Путивльського району. Протягом 2012-2013 років ОСОБА_6 , який мешкає з нею по сусідству нікуди на постійне місце проживання не виїжджав, оскільки вона бачила його вдома майже кожного дня. До того, як встановили навіс, двір був видний добре, у якому році встановили навіс, сказати не може, можливо і в 2012, а можливо і в 2013.

Свідок ОСОБА_23 суду показав, що працює лісником і що протягом 2012-2013 років до нього за дровами для Бунякинської школи приїжджав ОСОБА_6 на своєму тракторі. Дрова виписувались раз на рік, вивозились за декілька разів протягом 3-7 днів.

Крім того, свідок ОСОБА_24 суду показав, що працює товарознавцем у Відділі освіти Путивльського району і до нього за продуктами для Бунякинського НВК приїздив син директора ОСОБА_6 , на своєму автомобілі не рідше 1 разу на тиждень з ОСОБА_4 . Приїздила вона за продуктами і з чоловіком.

Суд критично оцінює показання зазначених свідків, оскільки ОСОБА_6 є сином обвинуваченої, а ОСОБА_7 її чоловіком. Крім того, такі їх показання спростовуються іншими доказами. Що стосується свідка ОСОБА_22 , то її покази є непереконливими і суперечливими: вона достеменно пам`ятає, що протягом 2012-2013 років бачила ОСОБА_6 майже щодня, то як він ішов зранку зі сторони НВК, то у дворі, однак не змогла згадати, у якому році був встановлений навіс, який перекрив їй обзор у двір Чемоданових. Покази свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 суперечать показам свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_10 у тій частині, що дрова до НВК на останній рік перед закриттям завозились на транспорті лісгоспу, а за продуктами харчування для НВК ОСОБА_4 в основному їздила разом з чоловіком ОСОБА_7 і лише іноді з ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, у незаконному заволодінні коштами Державного бюджету України, кваліфікуючою

ознакою якого є вчинення злочину службовою особою шляхом зловживання своїм службовим становищем за наступних обставин, а саме - працюючи на посаді директора Бунякинського НВК, зловживаючи своїм службовим становищем, щомісячно власноручно в період з січня 2012 року по вересень 2013 року складала табелі обліку робочого часу про відпрацьований її сином ОСОБА_6 робочий час як кочегара а сторожа Бунякинського НВК. Продовжуючи свої протиправні дії, з метою заволодіння бюджетними коштами шляхом обернення їх на користь власного сина ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що самі табелі обліку робочого часу не є підставою для виплати заробітної плати, з метою вилучення бюджетних коштів, достовірно знаючи, що підстав для нарахування ОСОБА_6 їх немає, надавала підроблені табелі обліку робочого часу по ІНФОРМАЦІЯ_2 , засвідчуючи їх печаткою закладу, необізнаним про її злочинний намір працівникам відділу освіти Путивльської РДА. При цьому бухгалтер відділу освіти Путивльської РДА ОСОБА_25 , не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , складала розрахунково-платіжні відомості щодо обсягу нарахованої, згідно табелів обліку робочого часу за вказаний період, ОСОБА_6 заробітної плати та подавала на затвердження начальнику відділу освіти Путивльської РДА ОСОБА_26 . У зв`язку з чим нараховану ОСОБА_6 заробітну плату за фактично невиконану ним роботу останній отримував за допомогою електронної банківської картки на його ім`я і обертав їх на власну користь. В результаті цього ОСОБА_4 упродовж 2012 року та у період з січня 2013 року по 17 вересня 2013 року незаконно розтратила бюджетні кошти в сумі 36402 грн. 17 коп., які ОСОБА_6 обернув на власну користь та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяла державі матеріальну шкоду на вказану суму.

Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем полягає в незаконному оберненні чужого майна на свою користь або на користь інших осіб з використанням службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби.
Заволодіння шляхом зловживання службовим становищем наявне також тоді, коли під виглядом заробітної плати за фіктивними документами чи угодами на виконання робіт чи послуг, які фактично не виконувались або виконувались не в повному обсязі, нараховані грошові кошти обертаються на користь посадової особи або інших осіб.
Як встановлено судом, до посадових обов`язків обвинуваченої, крім іншого, входило заповнення табелів обліку робочого часу, на підставі яких відділом освіти працівникам школи нараховувалась заробітна плата.

Судом встановлено, що вона, використовуючи своє службове становище, вносила неправдиві відомості до табелів обліку робочого часу, тобто на підставі підроблених документів особі, яка фактично не виконувала посадові обов`язки сторожа та кочегара, нараховувалася заробітна плата. Вказана обставина підтверджується показаннями свідків, відомостями, банківськими документами, зокрема і показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що він особисто отримував заробітну плату 0,5 ставки кочегара та 1,0 ставки сторожа.

Ту обставину, що ОСОБА_7 виконував обов`язки кочегара всю робочу зміну, підтвердили свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , при цьому ОСОБА_14 показав, що він приймав зміну у ОСОБА_7 , його ( ОСОБА_14 ) змінював ОСОБА_16 , а ОСОБА_16 змінював ОСОБА_7 . Аналогічні показання дав і ОСОБА_16 .

Ту обставину, що ОСОБА_7 виконував обов`язки нічного сторожа, підтвердили свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , які вказали, що за штатним розписом рахувався сторожем ОСОБА_6 , а фактично цю роботу виконував його батько ОСОБА_7 .

Як стверджувала сама обвинувачена, протягом 2012-2013 років жодного випадку зникнення шкільного майна не зафіксовано, як не зафіксовано і будь-яких збоїв у роботі опалювальної системи. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували такі ствердження обвинуваченої.

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено, що обов`язки, покладені на ОСОБА_6 , ніхто не виконував, натомість у судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що роботи по 0,5 ставки кочегара та 1,0 ставки сторожа фактично виконувались у повному обсязі, а та обставина, що заробітна плата за виконані

ОСОБА_7 роботи нараховувалася ОСОБА_6 , не є підставою для притягнення обвинуваченої до відповідальності за ч.2 ст.191 КК України, оскільки факт заподіяння шкоди державі відсутній, а ОСОБА_7 свідомо виконував зазначені трудові функції, завідомо знаючи, що заробітну плату за їх виконання отримує його син ОСОБА_6 . При цьому він сам вказував, що на час відсутності сина ОСОБА_6 , виконував його обов`язки.

Враховуючи докази, що були досліджені у судовому засіданні, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях обвинуваченої відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.191 КК України, у зв`язку з чим ОСОБА_4 за вказаною статтею необхідно виправдати.

У зв`язку з наведеним цивільний позов Прокуратури Путивльського району в інтересах держави в особі Фінансового управління Путивльської районної державної адміністрації Сумської області до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіянної державі внаслідок вчинення злочину, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.191 КК України та виправдати.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відмовити у задоволенні цивільного позову Прокуратури Путивльського району в інтересах держави в особі Фінансового управління Путивльської районної державної адміністрації Сумської області до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіянної державі внаслідок вчинення злочину, в сумі 36402 (тридцять шість тисяч чотириста дві) грн. 17 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_1