В И Р О К
Іменем України
10.11.2016 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 23.02.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючої, не одруженої, військовозобов`язаної, паспорт серії НОМЕР_1 , раніше судимої вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.03.2016 року за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.185 КК України,

УСТАНОВИВ :

Близько 08 години 00 хвилин 08.02.2016 року ОСОБА_4 за попередньою змовою з іншою особою, стосовно якої судове провадження наразі зупинено до її розшуку, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу вчинили крадіжку телевізора "CINEX" сірого кольору, вартістю 650 грн., який належить останньому. З викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, вказавши, що вчинила його за обставин, викладених вище. Пояснила, що приблизно о 08 годині ранку 08.02.2016 року вона із ОСОБА_6 перебували у квартирі ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 . У них спонтанно виникла спільна ідея викрасти та реалізувати його телевізор. З цією метою вони удвох таємно від господаря винесли з квартири телевізор "CINEX", занесли його до телеательє по АДРЕСА_4 , де продали за 240 грн. Гроші за проданий телевізор отримувала ОСОБА_6 , яка їй потім повідомила про таку суму. Отримані від реалізації викраденого у ОСОБА_5 телевізора кошти спільно з ОСОБА_6 витратили на придбання їжі та алкогольних напоїв. Із визначеною вартістю викраденого ними телевізора в розмірі 650 грн. погодилася. У вчиненому щиро розкаялася та просила її суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 за його належним викликом в судове засідання не з`явився, попередньо подавши заяву щодо розгляду справи у його відсутність, одночасно вказавши про відсутність у нього претензій до обвинувачених, покарання яким просив призначити на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.

При цьому суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою, належить до злочинів середньої тяжкості, не є складним та є одноепізодним; ОСОБА_4 не має будь-яких фізичних чи психічних вад; якість зібраних під час провадження досудового слідства доказів сумнівів у суду не викликають.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 умисно вчинила таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, а тому вона повинна нести кримінальну відповідальність за ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 на час вчинення даного кримінального правопорушення до кримінальної відповідальності не притягувалась (а.с.64, 80-81); за місцем проживання вона характеризується задовільно (а.с.68), згідно власних пояснень існує за рахунок випадкових заробітків та не має статусу безробітної особи; на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебувала і не перебуває (а.с.65,66).

Ті обставини, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому та активно сприяла розкриттю злочину, а також наявність на її утриманні неповнолітньої дитини, яку вона утримує одноособово (а.с.67,69), слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових правопорушень потребує призначення їй покарання у виді позбавлення волі за недостатності застосування передбачених санкцією вказаної частини статті кримінального закону альтернативних покарань у виді арешту або обмеження волі.

Одночасно, приймаючи до уваги, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості, з урахуванням особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують її покарання, за відсутності обставин, що обтяжуть покарання, та з огляду на позицію потерпілого, який не вимагав суворого покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання шляхом звільнення її від відбування покарання з випробуванням із покладенням на неї певних обов`язків на період терміну випробування, не вбачаючи в даному конкретному випадку можливості застосування до неї вимог ст.69 КК України, що є правом, а не обов`язком суду.

Речовий доказ: телевізор "CINEX" слід залишити на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Жмеринского ВП ГУНП у Вінницькій області (а.с.62) до закінчення судового розгляду стосовно обвинувачення іншої особи, судове провадження щодо якої наразі зупинено до її розшуку.

За змістом обвинувального акту процесуальні витрати на залучення експерта відсутні, що не становить підстав вирішення даного питання судом.

Про обрання щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили також ніким не заявлено, а тому суд не має повноважень вирішення даного питання.

Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватою та призначити їй покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

Відповідно до вимог ст.75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї наступні обов`язки:

1) не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.03.2016 року стосовно ОСОБА_4 виконувати окремо.

Речовий доказ: телевізор "CINEX" залишити на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Жмеринского ВП ГУНП у Вінницькій області до закінчення судового розгляду стосовно обвинувачення іншої особи, судове провадження щодо якої зупинено до її розшуку.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню засудженій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1