УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/264/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 115 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2016 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
виправданого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №287/264/15-к за апеляційними скаргами прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 , прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_10 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 червня 2016 року, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , несудимого в силу ст. 89 КК України, -
визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 296 КК України і п.4 ч.2 ст. 115 КК України та виправдано.
Змінено ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт цілодобово та звільнено його з-під варти з зали суду.
Заборонено ОСОБА_8 залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 протягом строку дії запобіжного заходу.
Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
-не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду;
-носити електронний засіб контролю.
Роз`яснено ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладеного на нього зобов`язання, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання та контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 покладено на Житомирський ВП ГУНП в Житомирській області.
Відмовлено у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України, в сумі 500 000 грн. до ОСОБА_8 через недоведеність його вини у вчиненні злочину.
Судові витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 5 542,68 гривень віднесено на рахунок держави.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання 4 роки позбавлення волі; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді довічного позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді довічного позбавлення волі. Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом не взято до уваги доказів, які могли істотно вплинути на його висновки, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, крім того, висновки суду містять істотні суперечності. Наводить покази свідків, які на його думку свідчать про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, але залишені судом поза увагою. Зазначає, що судом безпідставно визнано неналежним та недостовірним висновок судової медико-криміналістичної експертизи №234-МК від 05.12.2011 року в частині формулювання експерта: «утворення пошкоджень на одязі та ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_11 не виключаються від дії ножа типу «Таран». Також, судом не надано належної оцінки протоколу ОМП від 08.08.2011 року. Крім того, вказує на невірні висновки суду про те, що обвинувачений не ухилявся від кримінальної відповідальності, а перебував на території РФ з причин висловлювання погроз в його адресу, що спростовується показами самого обвинуваченого.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання 4 роки позбавлення волі; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді довічного позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді довічного позбавлення волі. Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. Наводить підстави для скасування вироку та доводи аналогічні наведеним в апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_6 .
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання 4 роки позбавлення волі; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді довічного позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді довічного позбавлення волі. Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. Наводить підстави для скасування вироку та доводи аналогічні наведеним в апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_6 .
У вироку суду зазначено, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в наступному:
07 серпня 2011 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_12 , керуючи автомобілем марки «Фіат Дуккато», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому, окрім нього, знаходились ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , рухався по вул. Заводській, смт. Діброва Олевського району Житомирської області, де неподалік зруйнованої будівлі пожежного депо, вони побачили групу невідомих осіб - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які приїхали на належному ОСОБА_16 автомобілі марки «Шкода Октавіа», д.н.з. НОМЕР_2 у вказаний населений пункт відпочивати на водоймі.
Зупинивши автомобіль поряд із вказаними особами, ОСОБА_12 через відчинене вікно запитав у них про мету їх перебування в даному місці. В цей же час у ОСОБА_12 виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій з мотивів явної неповаги до суспільства відносно ОСОБА_17 та ОСОБА_16 з особливою зухвалістю.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 вийшов з вищевказаного автомобіля на проїжджу частину дороги, підійшов впритул до ОСОБА_17 та, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, використовуючи малозначний привід, безпричинно, в присутності інших осіб, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилося у відкрито вираженому нехтуванні загальнолюдськими правилами поведінки і нормами моралі, умисно наніс один удар кулаком в обличчя останньому, завдавши ОСОБА_17 фізичного болю. Після цього, потерпілий ОСОБА_17 разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 втекли з місця події.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 , діючи у групі осіб з ОСОБА_21 , який приєднався до його злочинних хуліганських дій, наблизився до автомобіля «Шкода Октавіа», д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_16 та діючи з особливою зухвалістю, спочатку умисно наніс декілька сильних ударів ногами по кузову даного автомобіля, після чого дерев`яною палицею, знайденою ним, наніс декілька ударів по задньому склу вказаного автомобіля, таким чином пошкодивши його.
ОСОБА_22 в цей час, діючи безпричинно, з хуліганських спонукань, у групі осіб з ОСОБА_12 , умисно наніс декілька сильних ударів ногами по кузову даного автомобіля. Не припиняючи своїх хуліганських дій, ОСОБА_12 зателефонував по мобільному телефону ОСОБА_23 та ОСОБА_8 , які в цей час знаходилися в приміщенні квартири АДРЕСА_2 та запропонував їм приєднатися до нього та ОСОБА_24 і вчинити хуліганські дії відносно ОСОБА_16 групою осіб, на що ОСОБА_23 та ОСОБА_8 погодилися.
Після цього ОСОБА_23 в приміщенні вказаної квартири взяв належний йому дев`ятизарядний револьвер марки «SAFARI РФ420» № НОМЕР_3 калібру 4 мм., який згідно висновку балістичної експертизи № 1/994 від 20.09.2011р. не відноситься до категорії вогнепальної зброї та який був споряджений 5-ма набоями «Флобера», а ОСОБА_8 взяв належний йому ніж моделі «Таран», місцезнаходження якого досудовим розслідуванням не встановлено, прибігли на ділянку місцевості по вул. Заводській, смт. Діброва Олевського району поряд з будівлею зруйнованого пожежного депо, де знаходився автомобіль «Шкода Октавіа», д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_16 , та де вже знаходилися ОСОБА_12 та ОСОБА_22
ОСОБА_8 , підійшовши до вказаного автомобіля, діючи з особливою зухвалістю у групі осіб з ОСОБА_12 , ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, за допомогою ножа «Таран», який мав при собі, умисно порізав чотири шини автомобільних коліс вищевказаного транспортного засобу.
Після цього до вказаного автомобіля наблизився ОСОБА_23 , який діючи з особливою зухвалістю у групі осіб з ОСОБА_12 , ОСОБА_21 та ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських понукань, умисно наніс удар правим ліктем по лобовому склу автомобіля «Шкода Октавіа», д.н.з. НОМЕР_4 , таким чином пошкодивши його.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_23 , діючи умисно, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, дістав наявний при ньому дев`ятизарядний револьвер «SAFARI РФ420» № Х6176 калібру 4 мм. і в присутності інших осіб, розпочав безладну стрілянину з вказаного револьвера, здійснивши 5-ть пострілів в повітря.
Не припиняючи своїх злочинних дій, 08 серпня 2011 року близько 01 години, ОСОБА_8 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки з ОСОБА_11 , умисно, бажаючи спричинити смерть останньому, за допомогою ножа «Таран», якого мав при собі, умисно, зі значною силою прикладання, наніс лезом та клинком ножа 12 ударів у місце розташування життєво-важливих органів - в передню поверхню грудної клітки зліва, по голові та по нижніх кінцівках ОСОБА_11 , і таким чином умисно його вбив з особливою жорстокістю.
Смерть ОСОБА_11 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 21 від 29.09.2011 року, настала від комбінованого (травматично-геморагічного) шоку, який розвинувся внаслідок проникаючих колото різаних ран передньої стінки грудної клітки з ушкодженням верхівки серця, нижньої долі лівої легені; черевної порожнини з ушкодженням ободової і здухвинної кишок; лоба з ушкодженням лобної кістки; лівого стегна з ушкодженням глибокої артерії стегна.
Під час вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 з особливою жорстокістю ОСОБА_8 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді:
-проникаючих колото різаних ран: передньої стінки грудної клітки з ушкодженням верхівки серця, нижньої долі лівої легені; гемопневмотораксу (наявність рідкої крові до 1000 мл. в лівій плевральній порожнині); черевної порожнини (наявність в черевній порожнині 1.5 літрів рідкої крові з домішками калових мас) з ушкодженням ободової і здухвинної кишок; лоба з ушкодженням лобної кістки; лівого стегна з ушкодженням глибокої артерії стегна, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень,
-колото різаних ран: по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча в нижній треті, на межі з ліктьовим суглобом; на нижній повіці правого ока до ззовні від зовнішнього кута ока, які в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться та відносяться до середнього ступеню тяжкості,
-різаних ран по задній і задньо боковій поверхні шиї справа, лінійних саден в області волосистої частини голови, в області лоба, по внутрішній поверхні правого стегна, синців і чисельних саден: по внутрішній поверхні нижньої треті правого плеча і нижньої треті правого передпліччя, нижньої треті і верхньої треті лівого плеча і передпліччя відповідно; по передній поверхні нижньої треті правого і лівого стегон: по передній поверхні верхні верхньої і нижньої третей правої гомілки, верхньої і середньої третей лівої гомілки; в проекції лівого плечового суглоба, які в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться та відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Виправдовуючи ОСОБА_8 , суд зазначив, що аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , вчинено обвинуваченим.
Потерпілі ОСОБА_25 , ОСОБА_16 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду кримінального провадження.
Заслухавши доповідача, міркування прокурорів в підтримання апеляційних скарг, потерпілого ОСОБА_10 в підтримання апеляційних скарг, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 в заперечення апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_8 був виправданий, в зв`язку з тим, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, п.4 ч.2 ст.115 КК України.
Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком місцевого суду та вважає його передчасним.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в судовому засіданні були досліджені такі докази, як протоколи відтворення обстановки та обставин події за участю підозрюваних ОСОБА_26 і ОСОБА_27 та свідків: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_32 . Вказані докази були визнані судом такими, що не підтверджують вини ОСОБА_8 у вчиненні хуліганства, разом з тим судом не було надано їм належної оцінки та не зазначено підстав визнання їх такими, що не підтверджують вини ОСОБА_8 .
Також, судом не в повній мірі взято до уваги покази ОСОБА_12 без наведення мотивів.
Не надано судом першої інстанції оцінки і показам свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , та ОСОБА_36 , які вказували на те, що тільки ОСОБА_8 мав у наявності ліхтаря типу шахтарського, який одягається на голову, на якому були сліди крові, без наведення мотивів.
Крім того, колегія суддів вважає, що суд необґрунтовано визнав висновок судової медико-криміналістичної експертизи №234-МК від 05.12.2011 року неналежним, недостовірним і недопустимим доказом. Судом розцінено формулювання експерта: «утворення пошкоджень на одязі та ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_11 не виключається від дії ножа типу «Таран»», як припущення, але сторонами кримінального провадження клопотання про допит вказаного експерта не заявлялося і він не допитувався в судовому засіданні. Проте, зазначений висновок експерта був досліджений в повному об`ємі та ніким з учасників кримінального провадження не оспорювався.
Також судом взагалі не надано оцінки протоколу ОМП від 08.08.2011 року з додатками до нього, згідно якого в ході проведення огляду місця події, а саме в квартирі АДРЕСА_4 під матрацом ліжка ОСОБА_8 вилучено чехол від ножа саме марки «Таран». Хоча вказаний протокол визнаний судом належним та допустимим доказом.
Вищенаведені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про неповноту судового розгляду, під час якого залишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.
Таким чином, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити новий вирок, як про це йдеться в апеляційних скаргах.
Відповідно ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч.3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням.
Враховуючи, що клопотань про повторне дослідження апеляційним судом вказаних обставин від учасників судового провадження не надходило та в апеляційних скаргах не заявлено, вказане кримінальне провадження підлягає направленню на новий судовий розгляд.
Також, враховуючи, що виправдувальний вирок щодо ОСОБА_8 не набрав законної сили та підлягає скасуванню, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції слід врахувати наведене та ухвалити рішення у відповідності до вимог закону.
На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_8 слід скасувати, а кримінальне провадження щодо нього направити на новий розгляд в суд першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 , прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово щодо ОСОБА_8 продовжити до 14 грудня 2016 року.
Заборонити ОСОБА_8 залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 протягом строку дії запобіжного заходу.
Покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладеного на нього зобов`язання, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання та контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 покласти на Житомирський ВП ГУНП в Житомирській області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: