ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/3934/14-к
Номер рядка у звіті 4
06 травня 2016 року м. Золотоноша
06 травня2016 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6
та обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вознесенське, Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, освіта вища, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інвалідом будь-якої групи не є, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має,
що обвинувачується за ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ: 26 квітня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс численні удари по тілу та голові ОСОБА_8 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у виді закритої травми грудної клітки та живота у вигляді численних переломів ребер зліва, крововиливу в середостіння, забою лівої легені, розриву селезінки (по медичним даним), крововиливу в заочеревинний простір зліва, крововиливу в брижу тонкого кишківника, крововиливів в м`які тканини грудної клітки та живота, синця на лівій половині грудної клітки та на лівій боковій поверхні живота, з переходом на ліву сідницю, синця на лівій половині живота, черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під м`якими мозковими оболонками обох потиличних часток, правої скроневої та правої тім`яної часток мозку, крововиливу в м`яких тканинах голови з боку внутрішньої поверхні лобній ділянці по центру, крововиливу в лівий скроневий м`яз, рани в лобній ділянці саден на правій щоці та на нижній губі, рани в правій щоці, синця на лівій щоці, садна на спинці носу, синців на повіках обох очей, травми лівої руки у вигляді відкритого перелому лівої кістки з його вивихом з лівого ліктьового суглобу, синця лівого плеча та лівого передпліччя, ран на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, синця на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу. Черепно-мозкова травма, закрита травма грудної клітини та живота відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; травма лівої руки сама по собі носить ознаки тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, з якими потерпілий був доставлений до Золотоніської ЦРЛ. Внаслідок заподіяних травм, а саме від сполученої травми голови, тулуба та кінцівок, що ускладнилося розвитком шоку, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер в реанімаційному відділенні Золотоніської ЦРЛ.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не визнав та пояснив, що 25 квітня 2014 року близько 12.00 години він приїхав до м. Золотоноша Черкаської області, де по приїзду пішов до свого зятя ОСОБА_9 , який є чоловіком його нині покійної рідної сестри ОСОБА_10 , та який проживає в м. Золотоноша, де він переночував. 26 квітня 2014 року до обіду приїхав його брат ОСОБА_11 , з яким вони скупилися до гробків та поїхали до нього додому в с. Вознесенське Золотоніського району. По приїзду до брата додому вони з останнім спілкувалися, а потім його брат ОСОБА_11 приліг відпочивати. Через деякий час прийшов ОСОБА_8 в нетверезому стані та хотів зайти в хату, відштовхуючи його. Проте обвинувачений до хати його не впустив. Після чого ОСОБА_8 лівою рукою схопив його за волосся, а правою вдарив в обличчя, а він у відповідь відштовхнув його лівою рукою та правою рукою вдарив у щелепу і той упав до катка, що був за 2,5-3 метри. Коли ОСОБА_7 відвернувся та хотів зайти до будинку, то ОСОБА_8 кинув по ньому щебнем. Потім, побачивши у нього в руці цеглину, обвинувачений своєю ногою вдарив по його руці, в якій була цеглина (3-4 рази) та вибив цеглину. В ході бійки вони з ОСОБА_8 кричали одне на одного, ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_8 по обличчю 4-5 разів, коли той хотів його вдарити. Під час бійки обвинувачений бачив, як ОСОБА_12 кинув на нього якусь залізяку, коли той стояв біля залізної бочки, потім хотів йти на Косюру, але перечепився та впав на каток лівим боком, охнувши, почав сповзати з катка, а потім ліг біля нього. Почувши гамір на дворі, вийшов його брат ОСОБА_13 , який спав, але прокинувся, вийшов на двір та побачив, що ОСОБА_8 лежить на землі, а ОСОБА_7 стояв поряд. Брат сказав, що це кум, нехай проспиться. Після чого ОСОБА_7 сказав братові ОСОБА_14 , щоб він надав допомогу ОСОБА_8 , а сам почав збирати речі та їхати додому, так як боявся, що прийдуть родичі останнього, та в них виникне конфлікт. В цей час його брат ОСОБА_11 зателефонував до ОСОБА_9 , який його забрав до м. Золотоноша, звідки ОСОБА_7 поїхав до м. Умань. Обвинувачений пояснив, що шкодує про те, що так трапилося. Проте вину не визнає, бо вважає що діяв у межах перевищення необхідної оборони, так як захищався від протиправних дій ОСОБА_8 . У руки він нічого не брав, ніяким прутом нікого не бив, у нього й так важкі удари. Цивільний позов не визнає. Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повністю стверджується зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: - показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що 26 квітня 2014 року близько 08.00 години до неї на мобільний зателефонував її чоловік ОСОБА_8 та повідомив їй, що його зміна на роботі закінчилася і він їде додому. Тоді вона попросила його заїхати до них на дачу потравити жуків, на що він погодився. Після цього близько 15.00 години до неї на мобільний зателефонував її чоловік ОСОБА_8 , але з ним говорила їх донька ОСОБА_15 за допомогою гучномовця, тобто ОСОБА_4 чула, про що говорили донька з чоловіком, який сказав, що він впорався і піде до свого кума ОСОБА_16 в гості, бо останній дзвонив до нього, і сказав, що приїхав до нього брат ОСОБА_17 та запросив його у гості. Через певний час вони з донькою повернулися додому від її матері і вона звернула увагу, що було вже близько 19.30 години, а чоловіка не було, що її насторожило, бо наступного дня потрібно було йти на гробки. Вона почала дзвонити йому на мобільний, але ніхто не відповідав. Після чого вона відправила свою доньку ОСОБА_18 до своєї матері допомогти по господарству і зайти до їх дачі, подивитися, чи все зачинено. Близько 20.00 год. до неї сам зателефонував її чоловік ОСОБА_8 і говорив щось нерозбірливо, вона думала спочатку, що він п`яний, почала на нього кричати, а він їй у відповідь сказав: „Я помираю. Тоді вона негайно зателефонувала до своєї старшої доньки ОСОБА_19 , а також до меншої доньки та сказала їй подивитися, де батько, можливо на дачі, а можливо до сих пір у свого кума ОСОБА_16 . Вони разом прибули на місце до ОСОБА_13 , побачили потерпілого у дворі, в крові, викликали швидку, яка по приїзду забрала чоловіка до Золотоніської ЦРЛ. По дорозі до лікарні вона в свого чоловіка ОСОБА_8 запитала, хто його так побив, на що він їй сказав „ ОСОБА_20 . Вона перепитала „ ОСОБА_20 ?, і чоловік їй позитивно кивнув. У лікарні її чоловік помер. ЇЇ чоловік за життя був спокійним, його поважали в селі. Дробот ОСОБА_21 їх кум, виросли разом, ходили до них з ОСОБА_7 , відносини були нормальні;
Головуючий: ОСОБА_1