А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20.02.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-сс/777/73/15 за поданими в інтересах ОСОБА_6 апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 07.02.2015 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 від 07.02.2015 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 та ч.3 ст.185 КК України за таких обставин.
Так, 19.01.2015, біля 1 год., ОСОБА_6 , виконуючи роль пособника, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , 1984 року народження та ОСОБА_11 , 1991 року народження, забезпечивши себе автомобілем «ВАЗ-2104», н.з. НОМЕР_1 , для перевезення викрадених речей, приїхали на ньому на вул. Конституції, в м. Хуст Закарпатської області.
ОСОБА_6 залишився в автомобілі, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з метою заволодіння чужим майном, попрямували до буд. АДРЕСА_2 , таємно проникли в середину через відчинені напередодні ОСОБА_14 вхідні двері офісу, звідки викрали принтер «Кенон», металевий сейф та банківські пластикові картки ПАТ КБ «ПриватБанк».
Викрадені речі на вказаному автомобілі перевезено для подальшої реалізації.
Слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке обґрунтував тим, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинив умисний тяжкий злочин, за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років, а перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення, може вжити заходи щодо знищення або переховування речових доказів, а тому вважає, що обрання стосовно підозрюваного менш суворого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам.
Відповідно до ухвали слідчого судді, при вирішенні ним питання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні цим підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість злочину та міру покарання, що може бути призначене судом за вказане кримінальне правопорушення та зроблено висновок про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема: спробам ухилитися від органів досудового розслідування/суду, перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя визначив розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, в розмірі 80 мінімальних заробітних плат 97 440 грн.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає вищезазначену ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, посилаючись на наступне.
Так, слідчим суддею не враховано, що ні слідчим, ні прокурором не надано доказів, які б переконливо давали підстави вважати про існування зазначених у клопотанні слідчого ризиків. Наведені доводи слідчим та прокурором є лише твердженням, однак такі не підтверджуються доказами.
Крім того, слідчий суддя при ухваленні рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 повинен був упевнитись в тому, що всі викладені в клопотанні слідчого ризики підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема показаннями свідків, потерпілих, отриманою інформацією в ході проведення негласних слідчих ( розшукових) дій тощо.
Не враховано вказані обставини, стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 , наявність у нього постійного місця проживання, перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей, стан здоров`я його дружини та інші обставини.
Прокурором під час розгляду клопотання не доведено обставини, передбачених пунктами 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, а тому слідчий суддя неправильно застосував стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі наведеного, захисник ОСОБА_7 просить вказану вище ухвалу слідчого судді від 07.02.2015 щодо ОСОБА_6 скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вважає вищезазначену ухвалу слідчого судді незаконною, посилаючись на наступне.
Ні слідчим, ні прокурором не доведено жодного з ризиків, які передбачені ст.177 КПК України і які свідчать про можливість ухилення її підзахисного ОСОБА_6 від участі у проведенні слідчих дій, в судових засіданнях тощо.
З доданої характеристики та інших даних вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_15 характеризується задовільно, скарг на його поведінку не надходило, підзахисний має постійне місце проживання, одружений, у лютому 2015 року у нього народився син.
Внаслідок застосування до підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_15 не має можливості матеріально забезпечувати свою сім`ю, працювати , а тому і не може добровільно відшкодувати потерпілому завдану кримінальним правопорушенням шкоду, а відшкодування в подальшому може бути враховано судом, як пом`якшуюча покарання обставина.
Слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не взяв до уваги те, що підзахисний особисто звернувся до Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, бере участь у всіх слідчих діях, щиро розкаюється у вчиненому, що спростовує висновки суду про наявність ризиків переховуватись від слідства та суду, впливу на свідків, потерпілих тощо.
З цих підстав захисник ОСОБА_8 просить вказану вище хвалу слідчого судді від 07.02.2015 щодо ОСОБА_6 скасувати та звільнити останнього з-під варти.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 на підтримання поданої ним апеляційної скарги, думку прокурора про обґрунтованість ухвали слідчого судді та залишення її без змін, перевіривши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 та обговоривши доводи сторін, колегія апеляційного суду визнає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково, а захисника ОСОБА_7 в повному обсязі, виходячи з наступного.
Із зазначеної ухвали слідчого судді від 07.02.2015 та матеріалів клопотання слідує, що наведені в зазначеному клопотанні слідчого обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевірялися при розгляді клопотання.
При цьому були заслухані підозрюваний, його захисник ОСОБА_8 , доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мети і підстав застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1-4 ч.1 ст.177 КПК України.
Однак, слідчим суддею відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України не в достатній мірі вмотивовано, чому інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку цього підозрюваного, який свою вину у вчиненому визнає та має постійне місце проживанняз сім`єю, а на утриманні - двох неповнолітніх.
Слідчий суддя на це уваги не звернув, застосувавши до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід, який відповідно до ст.183 КПК України є винятковим.
Так, відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше .
Як встановлено по справі, ОСОБА_6 , хоч і не працевлаштований, однак має постійне місце проживання за вказаною вище адресою з дружиною та двома дітьми, несудимий, посередньо характеризується.
Під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції підозрюваний пояснив, що не буде перешкоджати кримінальному провадженню та буде з`являтися на першу вимогу до органу досудового розслідування/суду просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Ці його доводи жодним доказом не спростовані: з матеріалів провадження вбачається, що прокурором не доведено, що підозрюваний може не виконувати покладені на нього обов`язки у разі застосування іншого, менш суворого ніж тримання під вартою запобіжного заходу, або не виконував такі вимоги раніше. Викладені у клопотанні твердження щодо ймовірної можливості перешкоджання ОСОБА_6 кримінальному провадженню та стосовно можливості переховування підозрюваного не є достатніми для обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Таким чином, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України.
Враховуючи наведене та положення ст.ст. 176-178,194 КПК України, апеляційний суд визнає, що в даному випадку наявні підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово із застосуванням передбаченого ст.195 КПК електронного засобу контролю.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181,194-196,205,404,405, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги: захисника ОСОБА_8 задовольнити частково, захисника ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 07.02.2015 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати.
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 та ч.3 ст.185 КК України запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, поклавши на нього передбачені п.1,9 ч.5 ст.194 КПК України обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю та носити електронний засіб контролю.
Доставити підозрюваногоОСОБА_6 негайно до місця проживання АДРЕСА_1 , звільнивши його з-під варти.
Копію ухвали направити в Закарпатську УВП № 9 та начальнику Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області для відома та виконання.
Строк дії ухвали визначити до 07.04.2015.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: