Справа № 751/9743/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/207/2016
Категорія - ст.307ч.2КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08 жовтня 2015 року за № 0005659 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова, громадянки України, не працюючої, розлученої, дітей не має, раніше судимої: 01.06.2011р. за ст.ст.309 ч.2, 307 ч.2, 70, 75, 76 КК України до 5р. позбавлення волі з іспитовим строком 3р.; 27.02.2012р. ст.185 ч.2, 71 КК України до 5р. 3 міс. позбавлення волі; 21.08.2015р. ст.309 ч.2,75,76 КК України до 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, проживаючою АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2015 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України і призначено їй покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком від 21 серпня 2015р. Новозаводського районного суду м. Чернігова остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 (трьох) років трьох місяців позбавлення волі.

Зараховано в строк відбування покарання перебування ОСОБА_7 під вартою під час її затримання з 30.08.2015 року по 01.09.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 1075 грн. 20 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз на користь держави.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 серпня 2015 року в денний час, ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік від магазину «АТБ», що по вул. Рокосовського 15 м. Чернігова, діючи повторно, незаконно збула за 160 грн. ОСОБА_9 наркотичний засіб, масою 2,002г, яка відповідно висновку експерта №1109 (х) від 26.08.2015 року містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,053г.

Також 30 серпня 2015 року в денний час, ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу магазину «Планета секонд-хенд», що по вул. Щорса 8-А м. Чернігова, діючи повторно, незаконно збула за 160 грн. ОСОБА_9 наркотичний засіб, масою 2,013г, яка відповідно висновку експерта №1120 (х) від 30.08.2015 року містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,074г.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженим Постановою КМ України від 06.05.2000р. №770, з послідуючими змінами та доповненнями, опій ацетильований (таблиця 1, список №1), віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2015 року змінити у відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий термін.

Вважає, що вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання особі обвинуваченої, яке за своїм розміром є занадто суворим. Також судом, при обранні міри покарання не було враховано тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та те, що ОСОБА_7 на момент ухвалення вироку була вагітною та мала народити дитину, її стан здоров`я, а також те, що новий злочин було скоєно після винесення вироку, однак до набрання ним законної сили та інші обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 . На думку, апелянта є всі законні підстави для призначення ОСОБА_7 покарання без ізоляції від суспільства, оскільки інкриміновані діяння, за які вона засуджена оскаржуваним вироком, були скоєні до набрання чинності попереднім вироком.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, а учасники судового розгляду не заперечували, суд першої інстанції обмежився допитом ОСОБА_7 та обґрунтовано визнав недоцільним досліджувати зібрані органом досудового розслідування докази. При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, встановленню порядку їх дослідження та роз`ясненні при цьому прав обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження, судом першої інстанції вимоги ч.3 ст. 349 КПК України порушені не були. Тому, апеляційним судом висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи не перевіряються.

Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.

При цьому колегія суддів вважає, що у вироку суду при написанні цифрового визначення статті кримінального кодексу, за якою кваліфікуються дії обвинуваченої допущена механічна описка. Так, у вироку суду вказано, абзац 2 другої сторінки вироку, про те, що «дії обвинуваченої, які виразились у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненими повторно та особою, яка раніше скоїла злочин, передбачений ст. 309 КК України, підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 309 КК України». Суд виписавши правильно об`єктивну сторону кримінального правопорушення, давши правильну юридичну оцінку діям обвинуваченої, допустив механічну помилку вказавши замість ч.2 ст. 307 КК України, ч. 2 ст. 309 КК України. На думку колегії дана механічна помилка підлягає виправленню.

За таких обставин дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст. 307 КК України кваліфіковано правильно.

В силу ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Посилання захисника на те, що суд першої інстанції призначив щодо його підзахисної надто сурове покарання і таке, що не відповідає ступеню тяжкості скоєних нею правопорушень, не врахувавши при цьому особу винного, не знайшло свого підтвердження, так як ОСОБА_7 скоїла тяжкий злочин в період іспитового строку.

Таким чином, звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням буде суперечити загальним засадам призначення покарань та вимогам ст.75 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, те, що обвинувачена злочин вчинила після винесення вироку, однак до набрання вироком законної сили, також обставини, що пом`якшують відповідальність, дані про особу, її вік, позитивну характеристику, відношення обвинуваченої до скоєного злочину, те, що від злочину не настало значної шкоди, відсутній корисливий мотив, її матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я, те, що обвинувачена розлучена, однак вагітна та повинна народити дитину.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання, суд відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, стан здоров`я та вагітність.

Згідно ст.67 КК України обтяжуючих покарання обставин апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. (зі змінами) у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України.

Виходячи із зазначеного, а також змісту ч.3 ст. 78 КК України, вчинення особою під час іспитового строку нового злочину має розцінюватися як порушення умов ст. 75 КК України, що унеможливлює повторне ухвалення рішення суду про звільнення засуджених від відбування покарання з випробуванням.

Згідно викладеного, враховуючи те, що злочин ОСОБА_7 вчинила в період іспитового строку, призначене їй покарання, за сукупністю вироків є справедливим і призначено у відповідності до вимог ст. 71 КК України з використанням більш м`якого принципу приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком часткового. Остаточне покарання визначено більшим, від покарання, призначеного за новим вироком і ніж не відбута частина покарання за попереднім вироком.

Тому колегія суддів вважає, що обвинувачена ОСОБА_7 не може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, про що просить захисник.

Реальне відбування покарання обвинуваченою, на думку апеляційного суду, відповідатиме цілям покарання, виправленню обвинуваченої та попередженню вчинення нею нових злочинів.

Оскільки доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження, колегія суддів визнає необхідним вирок суду в частині призначеного покарання залишити без змін.

Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, особі обвинуваченої, буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Виправити механічну помилку в абзаці другому другого аркуша вироку суду, вказавши що дії обвинуваченої підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10