Справа №577/5822/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/436/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

і його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за №0001463, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2015 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2016 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлипне, м. Конотоп, та мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера за віком, раніше не судимого,

за частиною 1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі. У відповідності ст. 100 КПК України, вирішена доля речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком ОСОБА_7 , визнаний винуватим і засуджений за те, що 24 липня 2015 року, близько 23 години, за місцем свого проживання, в АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс, дружині ОСОБА_9 , численні удари, кулаками в область грудної клітини та верхніх кінцівок потерпілої, спричинивши середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переломів 3-4 ребер зліва по середній ключичній лінії; легкі тілесні ушкодження у вигляді садна та крововиливи на рівні 7-8 ребер зліва по середньо ключичній лінії, в області лівого передпліччя, кисті, лівої голені, а також кухонним ножем, спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді різаної рани на передній зовнішній поверхні правої голені, подряпини на розгинальній поверхні правого передпліччя у верхній третині, на передній внутрішній поверхні лівої голені в нижній третині ; а потім з метою позбавлення життя потерпілої ОСОБА_9 , кухонним ножем, умисно наніс два удари в ліву ділянку грудної клітки, на рівні 5-6 ребер зліва, по передній підпаховій лінії, з пошкодженням навколо сердечної сумки та серця, чим заподіяв її смерть.

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , просить, вирок суду змінити, перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 , з частини 1 ст.115 КК України на ст.. 118 КК України та призначити покарання відповідно до санкції вказаного закону.

Захисник стверджує, що висновки суду, щодо доведеності провини ОСОБА_7 у скоєнні умисного вбивства дружини, ґрунтуються на припущеннях.

У обґрунтування апеляційної скарги вказує, на те, що ОСОБА_7 , послідовно давав показання про те, що потерпіла ОСОБА_9 , під час побутової лайки, погрожувала йому сокирою заподіяти тілесні ушкодження, а тому з метою самозахисту, він кухонним ножем наніс ОСОБА_9 удари в її грудну клітину. Факт посягання потерпілою на обвинуваченого, на думку захисника, підтверджується виявленням на місці пригоди, сокири, з ознаками крові походження якої від обвинуваченого ОСОБА_7 (т.1 а.с. 127-129). На підтвердження самозахисту, захисник посилається і на те, що у обвинуваченого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження, на передпліччі, походження яких спричинене від удару сокирою. Суд першої інстанції, не звернув увагу і на те, що після трагічних подій, ОСОБА_7 , зателефонував сину і розповів, що вимушений був схопити ніж для самозахисту і нанести удари тому, що мати намагалася його вбити, за допомогою сокири.

На думку захисника, відсутність умислу у ОСОБА_7 , на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_9 , стверджується і його поведінкою після злочину, оскільки він викликав машину швидкої медичної допомоги.

Захисник звертає увагу і на показання свідків, працівників машини швидкої медичної допомоги ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Зокрема, свідок ОСОБА_11 давав свідчення, що перебуваючи в будинку обвинуваченого, він бачив на ліжку сокиру.

Захисник звертає увагу і на те, що суд допустив суперечності у викладенні фактичних обставин справи, в частині послідовності спричинення тілесних ушкоджень потерпілій. Обвинувачений ОСОБА_7 , стверджує, що спочатку була сварка, під час якої потерпіла схопила сокиру і намагалася йому завдати фізичну шкоду, а суд у вироку зазначає, що обвинувачений спочатку спричинив потерпілій перелом 3-4 ребра, а потім заподіяв удари ножем в область грудної клітки.

Захисник стверджує, що висновки суду першої інстанції про те, що показання ОСОБА_7 , є начебто неправдивими і направленими на зменшення своєї винуватості, є невірними, оскільки, обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним в тому, що захищаючись, він наніс потерпілій ножові поранення в ділянку грудної клітини.

Захисник звертає увагу, що у вироку суду не знайшли своєї правової кваліфікації і виявлені у потерпілої тілесні ушкодження середньої тяжкості і легкі тілесні ушкодження.

Про відсутність умислу у обвинуваченого ОСОБА_7 на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_9 , стверджується обставиною про те, що до лікарні, потерпіла була доставлена при житті. Захисник звертає увагу і на те, що потерпілій своєчасно не була надана кваліфікована медична допомога, оскільки, у відділення реанімації лікарні, потерпіла поступила о 1 годині 30 хвилин, лікарі почали робити їй операцію тільки о 2 годині 40 хвилин, а близько 4.00 години, потерпіла померла.

Інші учасники кримінального провадження, законність і обґрунтованість вироку суду не оскаржували і заперечення на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши суддю доповідача, про зміст оскарженого судового рішення та доводи які викладені в апеляційні скарзі, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи поданої ними апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував з приводу задоволення доводів апеляційної скарги обвинуваченого і його захисника, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши викладені доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на такі обставини.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , його адвоката ОСОБА_8 про те, що висновки суду першої інстанції, щодо доведеності провини ОСОБА_7 у скоєнні умисного вбивства дружини, потерпілої ОСОБА_9 , ґрунтуються на припущеннях, є безпідставними і спростовуються наведеними у вироку доказами.

Обґрунтовуючи винність ОСОБА_7 , у злочині, щодо потерпілої ОСОБА_9 , суд, взяв до уваги його показання у судовому засіданні, з яких видно, що 24 липня 2015 року, близько 23 години, в АДРЕСА_1 під час спільного вживання спиртних напоїв, між ним та дружиною ОСОБА_9 , виникла сварка, під час якої дружина спочатку його побила, наносячи удари в груди та по голові, а потім схопила сокиру і кинулася на нього, погрожуючи розправою. Він, з переляку, став тікати, і з метою самозахисту схопив зі столу кухонний ніж. Дружина ОСОБА_9 вдарила його лезом сокири в праве плече, а він в цей час, присів, і наніс їй два удари ножем в грудну клітину, від чого дружина впала на підлогу. Інших тілесних ушкоджень дружині ОСОБА_9 не заподіював. Походження тілесних ушкоджень у виді переломів ребер, пояснити не може, і не виключає заподіяння ним поранення правої голені ноги ОСОБА_9 в той час, коли наносив удари ножем в область грудної клітини. Відповідно до свої показань, свою провину у вчиненні злочину визнає частково.

Ці показання обвинуваченого ОСОБА_7 , ретельно перевірені судом першої інстанції і за висновками суду, свого об`єктивного підтвердження, в частині наявності реального суспільного небезпечного посягання на обвинуваченого з боку потерпілої з сокирою та заподіяння йому тілесних ушкоджень - не знайшли.

Зокрема, суд поклав в основу вироку, показання свідка ОСОБА_12 , про те, що вночі з 24 на 25 липня 2015 року його сусід, обвинувачений ОСОБА_7 , просив викликати машину медичної швидкої допомоги, оскільки, він з його слів «підрізав Свєту» тобто дружину.

Із пояснень допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які працюють фельдшерами машини медичної швидкої допомоги, суд встановив показання про те, що прибувши за викликом, на АДРЕСА_1 , вони на підлозі кухні будинку, виявили потерпілу ОСОБА_9 , з ножовими пораненнями в області серця. Обвинувачений ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, стверджував, що він " мабуть її зарізав, бо вона просила його, її вдарити," вказуючи на кухонний ніж який був із слідами крові.

З даних висновку судово-медичної експертизи від 23.09.2015 року за №193, суд встановив, що смерть потерпілої ОСОБА_9 , настала від гострого малокрів`я внутрішніх органів, яке сталося в результаті проникаючих поранень лівої половини грудної клітини з пошкодженням навколосерцевої сумки і серця. Було нанесено щонайменше 4 удари предметом, що має колючі ріжучі властивості. Між вищевказаними ушкодженнями і настанням смерті є прямий причинний зв`язок. (т.1 а.с.24-28, 30-35).

З даних протоколу слідчого експерименту від 25 липня 2015 року, видно, що при проведенні слідчої дії ОСОБА_7 , показав на місці пригоди, обставини вчиненого ним злочину, вказавши, що в ліву частину грудної клітки потерпілої ОСОБА_9 , він наніс 4 удари ножем (а.с. 72).

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 , в частині нанесення ним тілесних ушкоджень від яких настала смерть потерпілої, повністю узгоджуються, з висновками додаткової судової медичної експертизи від 23 вересня 2015 року за № 445, про те, що механізм утворення тілесних ушкоджень, від яких наступила смерть потерпілої, який продемонстрований ОСОБА_7 , при проведенні слідчого експерименту, співпадає з механізмом утворення та локалізацією тілесних ушкоджень, які виявлені при судовому - медичному дослідженні трупа потерпілої, за виключенням переломів 3-4 ребра зліва. (а.с. 38-39).

Згідно з даними висновків: судово-імунологічних, судово-цитологічних, медико - криміналістичних експертиз речових доказів, на футболці, штанях, піджаці, обвинуваченого ОСОБА_7 , на спідниці потерпілої ОСОБА_9 , та на вилучених з місця події ножі і змивах з сокири, виявлена кров людини походження якої від потерпілої ОСОБА_9 (т.1 а.с.109-111, 115-117, 121-123, 127-129, 133-135, 148-148, 152-155 ).

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що провина ОСОБА_7 , в умисному вбивстві потерпілої ОСОБА_9 , доведена зібраними доказами, які в сукупності узгоджуються між собою, є обґрунтованими і вірними. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за частиною 1 ст. 115 КК України, судом першої інстанції, кваліфіковані правильно.

Доводи апеляційної скарги захисника, про захист винною особою, а саме обвинуваченим ОСОБА_7 , своїх охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання з боку потерпілої ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, є безпідставними, з огляду на таке.

Умисне вбивство (ст.. 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді посягання на життя людини, з наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає, або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної і суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони стаття 118 КК України. Проте, на відміну умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.. 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно із частиною 1 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів та особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці (частина 3 ст. 36 КК України).

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 , про те, що мотивами його діяння був особистий захист охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання з боку дружини, на думку колегії суддів, ретельно перевірені судом першої інстанції і свого об`єктивного підтвердження не знайшли. З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Зокрема, з протоколу огляду місяця пригоди, видно, що працівники міліції виявили сокиру, не на ліжку, як стверджує в своїй апеляційній скарзі захисник, а під дерев`яним ліжком (а.с. 10-11), що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині. Крім того, свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні заперечував з приводу показів про те, що він бачив сокиру на ліжку, що видно з технічного запису судового засідання, а свідок ОСОБА_10 взагалі з приводу речового доказу сокири, будь-яких показів не давала, оскільки надавала медичну допомогу потерпілій, що вбачається з її показань в суді.

З висновку експерта за № 895 від 31 серпня 2015 року видно, що на марлевому тампоні із змивами з сокири, знайдено кров людини, що відповідає зразкам крові потерпілої ОСОБА_9 . Кров обвинуваченого ОСОБА_7 , яка належить до групи А, з ізогемаглютиніном анти В з супутнім антигеном Н і ізосерологічної системи АВО і на сокирі, не виявлено. Висновки експерта, спростовують доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , про наявність слідів крові на сокирі походження якої від обвинуваченого (а.с. 127-128).

За висновком експерта за № 349 на час освідування у обвинуваченого ОСОБА_7 , виявлені легкі тілесні ушкодження, про те, визначити час їх утворення, не є можливим ( т. 1 а.с.90- 92).

За висновками суду першої інстанції, наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, без визначення часу їх утворення та обставин при яких вони утворилися, не може свідчити проте, що вони були заподіяні йому, під час конфлікту з потерпілою ОСОБА_9 , оскільки, при огляді речового доказу, футболки в яку був вдягнутий ОСОБА_7 , під час скоєння ним злочину, не виявлено механічних пошкоджень, які б свідчили по заподіяння удару в верхнє праве передпліччя, а також не виявлено і слідів крові або інших нашарувань, які б свідчили про наявність ушкоджень в цьому місці під час конфлікту. З такими висновками суду першої інстанції, погоджується і колегія суддів.

Наявність чисельних тілесних ушкоджень, які виявлені на тілі потерпілої ОСОБА_9 , у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості у вигляді: переломів 3-4 ребер зліва по середній ключичній лінії; легких тілесних ушкоджень у вигляді саден та крововиливів на рівні 7-8 ребер зліва по середньо ключичній лінії, в області лівого передпліччя в верхній третині, тильної поверхні лівої кисті, лівої голені; легких тілесних ушкоджень у вигляді різаної рани на передній зовнішній поверхні правої голені в середній третині, подряпини на розгинальній поверхні правого передпліччя у верхній третині, на передній внутрішній поверхні лівої голені в нижній третині, за висновками суду першої інстанції, свідчать, про те, що не обвинувачений ОСОБА_7 , зазнавав суспільного небезпечного посягання з боку потерпілої, а навпаки, потерпіла ОСОБА_9 , зазнала суспільно небезпечного посягання достатньої великої інтенсивності, з боку обвинуваченого ОСОБА_7 , який до того і мав фізичну перевагу, як чоловік. Численні тілесні ушкодження виявлені на трупі потерпілої свідчать про активне побиття обвинуваченим потерпілої ОСОБА_9 з боку обвинуваченого ОСОБА_7 , а нанесення, з показань ОСОБА_9 , не менше 4 ударів, кухонним ножем, у життєво важливі органи потерплої в область її серця, свідчить, не про захист винною особою, ОСОБА_7 , своїх охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання з боку потерпілої ОСОБА_9 , а про умисне вчинення дій, направлених на заподіяння смерті іншій особі тобто про її вбивство. З такими висновками суду першої інстанції, погоджується і колегія суддів.

Отже, висновки суду першої інстанції, про те що показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що під час нападу на нього, потерпіла ОСОБА_9 , сокирою нанесла йому удар в праве передпліччя, є надуманими і не відповідають доказам та фактичним обставинам справи - є правильними і з якими погоджується колегія суддів.

Наведене спростовує і доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , про те що у даному випадку мало місце умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , з приводу відсутності у обвинуваченого ОСОБА_7 умислу, на умисне вбивство потерпілої, є безпідставними.

Посилання на те, що обвинувачений ОСОБА_7 , після вбивства ОСОБА_9 , повідомив сина, що змушений був схопити ніж і нанести ним удари по тілу матері, оскільки вона намагалася його вбити сокирою; викликав лікарів, настання смерті у реанімації лікарні, на думку колегії суддів, не є свідченнями і обставинами для висновку про відсутність у обвинуваченого умислу на умисне вбивство потерпілої і ніяким чином не піддають сумніву в законності, обґрунтованості і вмотивованості вироку суду.

Відповідно до роз`яснення, які містяться в п.22 постанови № 2 Пленуму Верховного суду України " Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" від 7 лютого 2003 року питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчинення діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення немає.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Сімейну лайку з дружиною влаштував з приводу, який не заслуговував на увагу, а саме бажання дружини пригостити батька спиртними напоями, який перебував у сусідній кімнаті, на ліжку, за станом здоров`я і влаштував її побиття, про що свідчать висновки судових медичних експертиз. Місце вчинення злочину, кухня житлового будинку. Дані протоколу огляду місця пригоди свідчать, що кухня є прохідним приміщенням, тобто не обмежена в просторі, щоб перешкоджати вільному пересуванню в тому числі і під час конфлікту між обвинуваченим і потерпілою.

Знаряддям злочину являвся кухонний ніж, з довжиною леза 17,0 см,. і шириною 3,0 см. (а.с. 172).

Спосіб вчинення злочину та характер і локалізація тілесних ушкодження. Згідно із висновками судової - медичної експертизи від 26 липня 2015 року за № 193, були виявлені проникаючі поранення лівої половини грудної клітки (рана №1 і №2) які утворились від дії плоского предмету, володіючого колюче-ріжучими властивостями з односторонньою заточкою клинка типу ножа. Рана № 3 в області правої голені і подряпини в області правого передпліччя та голені які теж утворитися від дії предмету, маючого гострий ріжучий край, не виключено від леза того ж клинка. Садна та крововилив на рівні 7-8 ребер зліва по середньо ключичній лінії. Переломи 3-4 ребер зліва по середньо ключичній лінії. По одному крововиливу в проекції обох ліктьових суглобів. Садно в проекції правого ліктьового суглобу. Ушкодження у вигляді крововиливів і саден, переломів 3-4 ребер зліва могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету) з обмежено контактуючою по верхньою. Проникаюче поранення лівої половини грудної клітини з пошкодженням органів грудної порожнини кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя. Переломи 3-4 ребер зліва застосовувалися до живої особи і мають ознаки середньої тяжкості і не є небезпечними для життя. Кожне з інших ушкоджень у вигляді різаної рани правої голені, подряпин, ссаден і крововиливів застосовувалися до живої особи і мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Відповідно до кількості окремо розташованих ушкоджень, які були виявлені на лівій половині грудної клітки потерпілої, можна вважати, що кількість дій предмету, володіючого колюче-ріжучими властивостями було не менше 4-х, що відповідає і показанням обвинуваченого ОСОБА_7 , під час слідчого експерименту 25 липня 2015 року (т.1 а.с.24-28, 30-35, 72). Причинами припинення злочинних дій стало те, що потерпіла впала на підлогу.

За висновками наведеної експертизи, встановити послідовність спричинення всіх тілесних ушкоджень не є можливим. Всі вони спричинені в достатньо короткий проміжок часу. Переломи 3-4 ребер зліва, які мають ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за висновками експертів, могли утворитися тільки від дії тупих твердих предметів (предмету) з обмежено контактуючою поверхньою, тобто в результаті побиття. Обвинувачений ОСОБА_7 , походження на тілі потерпілої, переломів 3-4 ребер пояснити взагалі не може. Наявність легких, середньої тяжкості і тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя на тілі потерпілої, на думку колегії суддів, свідчить про те, що потерпіла ОСОБА_9 , перед її вбивством, зазнала суспільно небезпечного посягання достатньої великої інтенсивності, з боку обвинуваченого ОСОБА_7 , який мав фізичну перевагу над нею, як чоловік.

Події, які передували вбивству: з встановлених судом фактичних обставин справи вбачається, зокрема, з показань потерпілого ОСОБА_13 про те, що його батьки, обвинувачений ОСОБА_7 і мати ОСОБА_9 , вживали алкогольні напої, на побутовому ґрунті скандалили, у зв`язку з чим, він робив їм зауваження.

Із досліджених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , видно, що він раніше не судимий, але підозрювався у 2008 році, у вчиненні злочину - підроблення документів; 30.12.2013 року дружина ОСОБА_9 , зверталася до міліції у зв`язку із тим, що чоловік ОСОБА_7 , в стані алкогольного сп`яніння, відносно неї влаштував сварку і розбив телевізор (а.с. 181 матеріалів кримінального провадження); аналогічно, 18 листопада 2014 року, дружина ОСОБА_9 , знову, зверталася до працівників міліції з заявою про те, що її чоловік за місцем проживання, влаштував відносної неї сварку (а.с. 182 матеріалів кримінального провадження); з рапорту дільничного інспектора Конотопського МВ видно, що ОСОБА_7 , схильний до зловживання спиртними напоями та порушень громадського порядку, про що скаржилася дружина ОСОБА_7 (а.с. 183 матеріалів кримінального провадження); з характеристики з місця проживання видно, що нарікань та скарг з боку сусідів на ОСОБА_7 до квартального комітету не надходило, про те за "чутками," він зловживав спиртними напоями.

За висновками судової психіатричної експертизи від 29 липня 2015 року за № 134, ОСОБА_7 , під час вчинення кримінального правопорушення в стані афекта, як психологічної підстави стану сильного душевного хвилювання, викликаного образами потерпілого в його сторону не заходився. Фізичних вад немає.

Отже, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, а саме способу та знаряддя злочину, кількості характеру і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 , причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 , діяв з прямим умислом на вбивство потерпілої ОСОБА_9 є правильними.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , з приводу суперечності у викладенні фактичних обставин справи, в частині послідовності спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, є безпідставними, спростовуються висновками судової медичної експертизи від 26 липня 2015 року за № 193. За висновками наведеної експертизи, встановити послідовність спричинення всіх тілесних ушкоджень не є можливим. Всі вони спричинені в достатньо короткий проміжок часу.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутності правової кваліфікації виявлених у потерпілої тілесні ушкоджень у виді середньої тяжкості і легких тілесних ушкоджень, з безпідставними, оскільки, легкі тілесні ушкодження, середньої тяжкості, чи тяжкі тілесні ушкодження, є невід`ємними складовими об`єктивної сторони складу злочину як умисне вбивство і при їх наявності не утворюють сукупності злочинів, і кваліфікуються за частиною 1 ст. 115 КК України, як один злочин.

Не є обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , про тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, оскільки, для кваліфікації злочину як умисного вбивства, ця обставина значення немає так як ОСОБА_7 , діяв з умислом на вбивство. Даних про те, що смерть ОСОБА_9 , настала від некваліфікованої медичної допомоги в справі немає.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає ст.. 50 і 65 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів. Як видно з вироку суду, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , як обставини, що пом`якшують його покарання врахував, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, звернувся з заявою про скоєння злочину, змирився з потерпілим, який до нього претензій матеріального та морального характеру немає, має пенсійний вік, як обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і призначив, покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції частини 1 ст.115 КК України.

Істотних порушень норм кримінально - процесуального закону, які б були підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст. 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно, про те може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2