Провадження №11-кп/772/1260/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.07..2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005922 від 16.08.2014 року по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, українки, громадянки України, працюючої на посаді начальника відділу по Центральному регіону управління контролю за будівництвом об`єктів, якістю будівельних матеріалів та державного ринкового нагляду № 2 територіального органу Державної архітектурно-будівельної інспекції України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, працюючого на посаді головного державного інспектора відділу по Центральному регіону управління контролю за будівництвом об`єктів, якістю будівельних матеріалів та державного ринкового нагляду № 2 територіального органу Державної архітектурно-будівельної інспекції України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_10

обвинувачених : ОСОБА_7 , ОСОБА_6

захисника : ОСОБА_8

В с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу , просив скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.07.2016 року в частині визнання винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та призначеного йому покарання . Кримінальне провадження закрити.

Обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу , просила скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.07.2016 року в частині визнання винуватою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та призначеного їй покарання. Кримінальне провадження закрити.

Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинувачених подав апеляційну скаргу, просив скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.07.2016 року , кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_7 закрити..
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21.07.2016 року визнано винуватими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700,00 гривень з позбавленням права обіймати будь-які посади в контролюючих органах, органах виконавчої влади та місцевого самоврядування строком на два роки.
Призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700,00 гривень з позбавленням права обіймати будь-які посади в контролюючих органах, органах виконавчої влади та місцевого самоврядування строком на два роки.
Стягнуто в рівних долях з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 5163,60 грн.
Вирішено долю речових доказів .
Згідно вироку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення за наступних підстав.

ОСОБА_7 , являючись службовою особою - начальником відділу по Центральному регіону управління контролю за будівництвом об`єктів, якістю будівельних матеріалів та державного ринкового нагляду № 2 територіального органу Державної архітектурно-будівельної інспекції України, відповідно до наказу № 43-ос від 23.03.2012 року Держархбудконтролю у Вінницькій області, та будучи наділеною організаційно-розпорядчими обов`язками, згідно Положення про відділ по Центральному регіону управління контролю за будівництвом об`єктів, якістю будівельних матеріалів та державного ринкового нагляду №2 інспекції Держархбудконтролю у Вінницькій області № 3 від 20.01.2012, маючи умисел на службове підроблення офіційного документу, за попередньою змовою із ОСОБА_6 підробила акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 1093-ПП від 25.10.2013, внісши до нього неправдиві відомості.
Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 25.10.2013 року, на підставі направлення № 1093-ПП від 17.10.2013 року, виданого заступником начальника інспекції Держархбудконтролю у Вінницькій області ОСОБА_11 , виїхали за адресою розташування кафе " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", що по вул. Зарічній, 20 у с. Зарванці Вінницького району, з метою здійснення позапланової перевірки дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил.
За результатами позапланової перевірки, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , склали акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 1093- ПП від 25.10.2013, у якому вказали про відсутність порушень на об`єкті перевірки, після чого підписала його та вручила власниці кафе " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ОСОБА_13 .
Незважаючи на той факт, що перевірка ФОП « ОСОБА_13 » вже була завершена, а акт перевірки № 1093-ПП від 25.10.2013, у якому вказано про відсутність порушень на об`єкті перевірки, був підписаний та вручений ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , являючись службовими особами, діючи умисно, напередодні 04.11.2013 року, керуючись листом ТОВ «Практик-С» за № 11 від 22.10.2013 року, з метою подальшого притягнення до адміністративної відповідальності ФОП « ОСОБА_13 » підробили акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, зазначивши на ньому номер та дату переднього складеного акту (№ 1093-ПП від 25.10.2013) та внісши до нього неправдиві відомості щодо наявності порушення при перевірці кафе " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", а саме зазначили, що останні подали недостовірних дані до декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ВН 4 від 19.08.2011 щодо особи замовника робіт, термінів будівництва і виконання робіт підрядником, після чого підписали вказаний акт та 04.11.2013 року направили його на адресу ФОП « ОСОБА_13 ».
Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_12 , відповідно до даного акту, склала протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 25.10.2013, на підставі якого заступником начальника інспекції ДАБК у Вінницькій області ОСОБА_11 було винесено постанову № 49 від 12.11.2013 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_13 у розмірі 103230 грн.
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 мотивовано тим, що , акт №2 від 25.10.2013 року не спричинив жодних наслідків правового характекру , що на його думку має значення для кваліфікації за ст.366 КК України, жодних дій щодо внесення будь- яких відомостей до акту № 2 він не вчиняв , суд визначив розмір штрафу, призначаючи покарання в порушення вимог ст.53 КК України.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_7 мотивовано тим, що суд першої інстанції, призначаючи їй покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян жодним чином не обґрунтував, з яких міркувань він виходив, визначаючись в сумі.
Крім того, обвинувачена просить суд апеляційної інстанції звернути увагу на те, що не надано належної оцінки щодо того, що скасовані протокол та постанова адміністративним судом були не у зв`язку зі складанням їх на підставі акту перевірки, який містив недостовірну інформацію, а у зв`язку з тим, що такий акт було складено після встановлених законодавством строків для проведення відповідної перевірки та оформлення акту, матеріали кримінального провадження містять докази, які свідчать саме про відповідність дійсності інформації щодо наявності порушень з боку забудовника, викладеної у акті №2, не перевірено факт відповідності чи невідповідності дійсності внесеної до акту №2 інформації, не враховано, що не спричинено жодних наслідків правового характеру , не прийнято до уваги, що її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 мотивовано тим, що суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченим у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян жодним чином не обґрунтував, з яких міркувань він виходив, визначаючись в сумі. При цьому, суд дійшов висновку про вчинення ними злочину невеликої тяжкості, судом також було встановлено, що їх дії жодних негативних наслідків та збитків не спричинили, однак не в повній мірі взято до уваги те, що обвинувачені характеризується виключно з позитивної сторони, раніше не притягувалися до кримінальної відповідальності, питання щодо їх майнового стану судом взагалі не досліджувалось, визначено штраф у розмірі, більш ніж в три рази більшому за мінімальний розмір, що на думку обвинуваченого є необґрунтованим.
Крім того, судом першої інстанції порушено вимоги ст.61 Конституції України, оскільки двічі притягнуто ОСОБА_7 до юридичної відповідальності за вчинення одних і тих самих дій.
Також, з вироку суду першої інстанції взагалі не вбачається, у чому саме виявилась об`єктивна сторона вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення .
На думку захисника , в діях обвинувачених відсутній склад кримінального правопорушення у вигляді складання неправдивого документу, оскільки внесені до акту №2 відомості такими не являються та під час розгляду кримінального провадження протилежного встановлено не було.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора ОСОБА_10 , який вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг, захисника ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційні скарги, скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.07.2016 року, кримінальне провадження закрити, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.366 КК України відповідальність передбачено за службове підроблення - складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції дослідив всі обставини кримінального провадження, оцінив у відповідності до вимог ст.94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийняв законне й обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Доводи в апеляційних скаргах про те, що при кваліфікації дій за ст.366 КК України не враховано, що акт від 25.10.2013 року № 1093 ПП ( акт №2) жодних наслідків правового характеру не спричинив, вказівки про ненадання оцінки судом доказам відповідності дійсності інформації щодо наявності порушень з боку забудовника, викладеної в акті № 2 є безпідставними.

Злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України є злочином з формальним складом .

Те, що через скасування постанови про накладення стягнення наслідки правового характеру не настали не впливає на кваліфікацію дій обвинувачених.

Судом першої інстанції в сукупності з іншими доказами перевірено оригінали актів, складених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які датовані однією датою 25.10.2013 року, зареєстровані під одним номером 344, складені під одним номером № 1093-ПП, та підписані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , показання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , те, що акт №1 з висновками про відсутність порушень складався в присутності представника ФОП ОСОБА_14 та відповідно видавався , підписувався, інший акт №2 в його присутності не складався , від підпису останній не відмовлявся. Також судом досліджено рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2014 року , яке ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014 року залишено без змін.

Встановлено, що дійсно протокол та постанова про адміністративне правопорушення скасовані адміністративним судом у зв`язку з тим, що акт № 2 було складено неправомірно, поза межами перевірки ( 21-25 жовтня 2013 р.) .

Висновки суду щодо службового підроблення акту №2 обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які, будучи службовими особами внесли до офіційного документу- акту №2 завідомо неправдиві відомості ґрунтуються на всебічному повному дослідженні всіх обставин, оскільки під час судового розгляду доведено, що акт №2 нікому не вручався, не складався у визначений строк, дані які в ньому містяться не відповідають даним, зазначеним у акті №1, складеному з додержанням вимог законодавства 25 жовтня 2013 року, тобто в строк здійснення позапланової перевірки дотримання вимог чинного законодавства згідно направлення виданого заступником начальника інспекції Держархбудконтролю у Вінницькій області на здійснення позапланової перевірки № 1093 п від 17.10.2013 року.

Суд, апеляційної інстанції вважає, що під час судового розгляду доведено підроблення офіційного документу, а саме повну зміну змісту вже оформленого справжнього документу, а саме акту № 1, складеного 25.10.2013 року.

Акт № 2 є офіційним документом, оскільки складений службовими особами.
Поскільки акт №2 визнано неправомірно складеним, то перевірка достовірності інформації викладеної у ньому є недоречною, так як не спростовує висновки суду щодо службового підроблення.

При вирішенні питання щодо умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , суд прийняв до уваги їхні показання, що вони особисто підписали акт №2 пізніше ніж зазначено в даті документа та внесли відомості інші ніж у акті № 1, акт №2 в присутності представника ФОП ОСОБА_14 не складали, від підпису він не відмовлявся, хоча це зазначено у акті.

Вина ОСОБА_7 у складанні протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 25.10.2013 року, на підставі якого заступником начальника інспекції ДАБК у ВІнницькій області ОСОБА_11 було винесено постанову № 49 від 12.11.2013 року про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_14 у розмірі 103 230 грн. не оспорюється.

.

Твердження у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , що у його діях відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки ним здійснювалось лише фотографування спростовуються доказами, перевіреними судом під час судового розгляду .

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , будучи посадовою особою, згідно направлення заступника начальника ОСОБА_11 на здійснення позапланової перевірки від 17.10.2013 року № 1093-П був направлений для здійснення позапланової перевірки дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо будівництва кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_3 .

Також судом перевірено акт №2, складений та підписаний начальником відділу ОСОБА_7 , головним державним інспектором ОСОБА_6 .

Відповідно висновку експерта № 2077/2078/14-21 від 15.12.2014 року підпис у графі « особи( а) , що здійснила перевірку» біля прізвища ОСОБА_15 у акті 1093-ПП перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.10.2013 року (екземпляр 2) виконаний самим ОСОБА_16 .

Відповідно, враховуючи викладене, той факт, що ОСОБА_16 здійснював фотографування, особисто відомості не вносив не виключає його відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки він, як службова особа приймав участь у перевірці, ніяких зауважень щодо змісту акту не висловлював, підписавши, зі змістом викладеного погодився.

При цьому ОСОБА_16 не заперечував складання акту від 25.10.2013 року про відсутність будь- яких порушень.

Посилання у апеляційних скаргах на допущені судом порушення при призначенні покарання у виді штрафу зокрема вимог ч.ч.1,2 ст.53 КК України безпідставними .

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , суд першої інстанції в дотримання вимог ст.65 КК України, керуючись роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, з метою досягнення мети, визначеної ст.50 КК України, прийнявши до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, позитивні характеристики обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , те, що обвинувачені раніше несудимі визначив покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.366 КК України з призначенням обов`язкового додаткового покарання.

Суд апеляційної інстанції вважає, що призначене судом покарання відповідає вимогам закону та є обґрунтованим .
Відповідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Доводи апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_16 щодо порушення Конституційного принципу є надуманими, оскільки ОСОБА_7 за поданням прокуратури притягувалась до дисциплінарної відповідальності , на даний час притягується до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави зміни чи скасування судового рішення, передбачені ст.ст.409, 417 КПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 відмовити .
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.07.2016 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366 КК України залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .
Згідно з оригіналом
Суддя: