Справа №480/238/16-к 20.04.2016
Провадження: № 11-кп/784/357/16 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ст. 72 ч. 5 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яна Балка Первомайського району Миколаївської області, раніше судимого:
1). 22 липня 2002 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 263 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;
2). 22 травня 2007 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 121 ч. 1, ст. 263 ч. 1, 70 КК України на 5 років позбавлення волі; 14 липня 2010 року постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 12 днів;
3). 17 жовтня 2012 року Апеляційним судом Миколаївської області за ст. 121 ч. 2 КК України на 7 років позбавлення волі, відбуває покарання в Ольшанській ВК-53 Миколаївської області,
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
засуджений: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою суду клопотання ОСОБА_8 про застосування до засудженого ОСОБА_6 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - задоволено частково.
Засудженому ОСОБА_6 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування призначеного судом покарання строк попереднього ув`язнення з 12 лютого 2012 року по 23 травня 2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу змінити.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт зазначає, що при перерахунку строку суд першої інстанції не врахував всі дні його утримання в слідчому ізоляторі.
Засуджений просить задовольнити клопотання щодо зарахування у строк відбуття призначеного судом покарання строк попереднього ув`язнення, який фактично складає 587 днів.
Вказує, що суд першої інстанції не надав уваги, що затримання відбулося 11 лютого 2012 року о 08.30 годині.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про безпідставність доводів апелянта та необхідність залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2012 року за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі, строк покарання ОСОБА_6 обчислюється з 12 лютого 2012 року. Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Вироком апеляційного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2012 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2012 року відносно ОСОБА_6 скасовано в частині призначення покарання та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України призначено 7 років позбавлення волі. Вирок апеляційного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2012 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23 травня 2013 року залишений без зміни та набрав законної сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи вищевказані положення закону, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зарахування засудженому ОСОБА_6 строк тримання його під вартою з дня фактичного затримання, тобто з 12 лютого 2012 року, до набрання вироком законної сили 23 травня 2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередне ув`язнення» від 30 червня 1993 року № 3352-ХІІ попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Тобто, у розумінні положень цієї законодавчої норми попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Зважаючи на те, що вирок відносно ОСОБА_6 , за яким він на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі в Ольшанській виправній колонії №м 53, набрав законної сили 23 травня 2013 року, всі наступні випадки перебування засудженого ОСОБА_6 в установах попереднього ув`язнення після 23 травня 2013 року ( строк перебування в СІЗО для ознайомлення з матеріалами провадження, строк етапування в ВССУ для розгляду касаційної скарги, знаходження в ДІЗО в порядку дисциплінарного стягнення) не підлягають зарахуванню у строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону від 26 листопада 2015 року).
З вказаних підстав доводи апелянта є необрунтованими. Безпідставні і доводи апелянта про те, що він фактично був затриманий 11.02.2012 року, оскільки згідно даним матеріалам особової справи та вироку суду ОСОБА_6 був затриманий 12.02.2012 року, як правильно вказав суд.
Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції досліджені всі докази, що підтверджують наявність обставин, які мають значення для правильного вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, а тому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції ухвалив законне та обгрунтоване рішення.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 532, 539 КПК України, апеляційний суд, -
П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:
Судді: