АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 626/773/16-к Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/790/1825/16 Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: ст.185ч.1 України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 626/773/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у злочині, передбаченому ст.185ч.1 КК України,
за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 18 травня 2016 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 18.05.2016 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Глиняна Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , такого, що нк має судимості в силу ст. 89 КК України,
визнано винним і засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
З цим вироком у частині призначеного покарання не погодився заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 , який просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню, а також через невідповідність призначеного покарання судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 внаслідок м`якості, просить ухвалити новий вирок, яким визнати винним за ч.1 ст.185 КК України і засудити до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до п. 2, 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора і обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він у період з 21.03.2016 року по 23.03.2016 рік працював на посаді монтажника ВАТ «Еталонбудінвест» та здійснював будівельні роботи по будівництву комплексу для виробництва молока по вул. Садовій, с. Добренька Красноградського району Харківської області. Достовірно знаючи про те, що територія вказаного будівництва, яка належить ТОВ «Агрофірма «Пісчанська», не охороняється та на вказаній території маються будівельні матеріали, а саме металеві профільні труби із сталі, у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна. 21.03.2016 року в денний час, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу опинився на території вказаного будівництва, звідки таємно викрав 185 кг. брухту чорного металу (сталь), вартістю 2,50 гривень за 1 кг брухту чорного металу (сталь), на загальну суму 462,50 гривень. Після чого з викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Агрофірма «Пісчанська» матеріальну шкоду на загальну суму 462,50 гривень.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України «суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу».
Призначене судом покарання у виді обмеження волі не передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України. При цьому, на вимоги ст.69 КК України суд не послався.
Колегія суддів вважає, що обвинуваченому може бути призначено інше покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України без посилення покарання, про що просив апелянт, оскільки виправлення обвинуваченого і запобігання новим злочинам можливе без ізоляції від суспільства. З урахуванням характеру та ступеню тяжкості злочину, даних про особу обвинуваченого, колегія суддів не вбачає підстав для того, щоб вважати покарання у виді обмеження волі, яке взагалі не передбачене зазначеною вище нормою, надто м`яким покаранням. ОСОБА_7 з місця роботи характеризується як такий, що за час роботи протягом 3-х днів ніяк себе не проявив, з місця проживання, як особа, на яку не надходило скарг, не має судимості відповідно до ст.89 КК України.
Вимога апелянта про визнання обвинуваченого винним за ч.1 ст.185 КК України взагалі є незрозумілою, оскільки саме за цією нормою його було засуджено, і суд його за цим законом не виправдовував.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 18 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити. Вважати його засудженим за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 /одну тисячу сімсот/ гривень.
В решті вирок суду від 18 травня 2016 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя

_________________ __________________ _________________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11