Справа №611/903/16-к
Провадження № 1-кс/611/77/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2016 року слідчий суддя Барвінківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового клопотання слідчого Барвінківського ВП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Барвінківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внесене в кримінальному провадженні № 0000504 від 01.10.2016 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкового Харківської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда 2 групи, раніше не судимого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, п.1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Барвінківського ВП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Барвінківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 01.10.2016 року близько 01.00 годин, він разом із ОСОБА_9 знаходився в м. Барвінковому поблизу площі по вулиці Центральній, де побачили колишню дівчину ОСОБА_9 - ОСОБА_10 в компанії незнайомих хлопців. Далі на ґрунті ревнощів ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_10 та сказав, щоб вона негайно забирала свої речі із його квартири, за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_10 погодилася та сказала, що приїде разом із своїми знайомими. Після цього ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_9 «з`ясувати стосунки» зі знайомими ОСОБА_10 .
ОСОБА_9 та ОСОБА_5 направилися додому до ОСОБА_5 за адресою м. Барвінкове, вул. Потапенко 10 В, де взяли автомобіль ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_1 , до якого ОСОБА_5 помістив металеву монтажку та кувалду, з метою з`ясування стосунків із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .. Далі до двору ОСОБА_5 підійшов їх знайомий ОСОБА_13 , якому не було відомо про обставини домовленості між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , та сів до салону автомобіля ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_1 . Потім на автомобілі ГАЗ 3110 ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 виїхали із вул. Потапенко на вул. Київську м. Барвінковому. Знаходячись по вул.. Київській м. Барвінковому, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 побачили автомобіль «MITSUBISI PEGERO», номерний знак НОМЕР_2 , та прослідували за ним. В салоні автомобіля «MITSUBISI PEGERO» знаходились: за кермом ОСОБА_11 та пасажири ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , які слідували за адресою АДРЕСА_2 , для того, щоб ОСОБА_10 забрала свої речі, бо раніше співмешкала з ОСОБА_9 .. Потім коли автомобіль «MITSUBISI PEGERO» зупинився біля будинку за вказаною адресою, позаду нього зупинився автомобіль ГАЗ 3110, із якого вийшли ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_13 .. Далі ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою, діючи умисно та протиправно, маючи умисел на позбавлення життя раніше незнайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, протягом тривалого часу (15 - 20 хвилин), використовуючи у якості знаряддя злочину заздалегідь заготовлені - металеві предмети (монтажку та кувалду), підійшли до автомобіля «MITSUBISI PEGERO», де ОСОБА_9 підійшов до водійських дверей та відчинив їх, схопив за одяг ОСОБА_11 та почав витягати його, і при цьому наносити йому удари металевою монтажкою по голові. В цей час ОСОБА_5 , діючи узгоджено з ОСОБА_9 , відкрив передні пасажирські двері автомобіля «MITSUBISI PEGERO» та почав наносити ОСОБА_12 удари в область голови. В подальшому як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_9 діючі узгоджено, маючи намір на позбавлення життя потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на протязі тривалого часу (15-20 хв.) наносили удари останнім в життєво важливий орган (голову), до втрати ними свідомості. При цьому ОСОБА_9 і ОСОБА_5 наносили удари як ОСОБА_11 так і ОСОБА_12 , при цьому на заклики ОСОБА_10 та ОСОБА_13 припинити злочинні дії не реагували та припинили побиття потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 після втрати ними свідомості. В наслідок злочинних дій з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_5 потерпілим були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_11 у вигляді: закритої черепно мозкової травми, забою головного мозку, забійної рани тім`яної області зліва, вдавленого перелому зовнішньої пластинки тім`яної кістки зліва, та потерпілому ОСОБА_12 у вигляді: закритої черепно мозкової травми, забою головного мозку, великої підшкірної гематоми тім`яної області голови, лінійного перелому тім`яної кістки зліва. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 не довели свій злочинний умисел до кінця так як свідок ОСОБА_14 викликала швидку медичну допомогу і потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було госпіталізовано.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.15, п.1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

На підставі наданих слідчим матеріалів кримінального провадження слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затриманий 01.10.2016 року о 17 годині 00 хвилин.

03 жовтня 2016 року ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується доданими до клопотання матеріалами, серед яких витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії протоколів допиту свідків, копії протоколів слідчих дій.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною другою ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прокурор в судовому засіданні з посиланням на тяжкість скоєного підозрюваним правопорушення вказував, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі. Крім цього, є наявні ризики незаконного впливу на свідків та потерпілих, а також знищення, схову чи спотворення знарядь вчинення злочину, тобто ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 статті 177 КПК України..

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні причетність до скоєного злочину визнав частково, заперечував проти застосування щодо нього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прохав обрати більш м`який запобіжний захід, вказував, що не намагався ухилитись чи переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та знищувати, спотворювати чи ховати знаряддя злочину.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти застосування щодо ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи це тим, що прокурором у судовому засіданні не надано жодного доказу, які б підтвердили існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і прохала обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в Барвінківському відділенні поліції Балаклійського відділу поліції ГУНП України в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000504 від 01.10.2016 року щодо ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п.1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується доданими до клопотання матеріалами, серед яких витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії протоколів допиту свідків, копії протоколів слідчих дій.

У клопотанні слідчим відповідно до ст. 184 КПК України викладені обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, міститься обґрунтування необхідності обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно зі змістом ст.ст. 131 - 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Пунктом 4 частини другою статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Під час досудового слідства встановлено і знайшло підтвердження у цьому судовому засіданні наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні та знищувати, спотворювати чи ховати знаряддя злочину.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, п.1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який віднесено до особливо тяжких злочинів і за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, раніше ОСОБА_5 не судимий.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме те, що він не судимий, не працює, неодружений, дітей не має, тобто не має тісних соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується негативно, його вік, стан здоров`я, а саме те, що він є інвалідом 2 групи і страждає онкологічним захворюванням, те, що не встановлено джерело його доходів.

Слідчий суддя доходить висновку, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, тим більше, що його мати знаходиться на території Росії. В судовому засіданні ОСОБА_5 повідомив, що він має закордонний паспорт. Крім цього, свідками в даному кримінальному провадженні є його товариш ОСОБА_13 , колишня співмешканка ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , які підтверджують факт вчинення злочину ОСОБА_5 , що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , знаходячись на волі, зможе незаконно на них вплинути для уникнення кримінальної відповідальності.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_5 після вчинення злочину знищував та ховав знаряддя злочину, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , знаходячись на волі, зможе і в подальшому знищувати, спотворювати чи ховати знаряддя злочину.

Тому слідчий суддя дійшов висновку, що надані докази та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а також незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, та знищувати, спотворювати чи ховати знаряддя злочину, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а також незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, та знищувати, спотворювати чи ховати знаряддя злочину, слідчий суддя вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

При цьому слідчий суддя вважає, що та обставина, що ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи і страждає онкологічним захворюванням, не може бути підставою для обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ні підозрюваним, ні його захисником не надано висновку лікаря про те, що ОСОБА_5 не може здійснювати лікування в умовах тримання його під вартою.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч. 3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від 80 до 300 розмірів мінімальної заробітної плати.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи особливу тяжкість скоєного злочину та те, що злочин, у вчиненні якого підставно підозрюється ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя доходить висновку не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити повністю..

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів із моменту затримання 17 години 00 хвилин 01 жовтня 2016 року до 17 години 00 хвилин 29 листопада 2016 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати у СІЗО 27 м. Харкова.

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали - шістдесят днів.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено і оголошено 05 жовтня 2016 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1