Справа № 161/9412/16-к Провадження № 11-кп/773/562/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 187 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0002121 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.07.2016 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, українця, гр.України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , в порядку ст.89 КК України судимості не має, засуджено:

- за ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вирішено рахувати з дня приведення вироку до виконання, тобто з моменту його затримання.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави 439 (чотириста тридцять дев`ять) грн. 80 (вісімдесят) коп. судових витрат у справі за проведення товарознавчої експертизи.

Обвинуваченому ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною залишати місце свого проживання будинок АДРЕСА_2 з 21.00 год. до 06.00 год. до набрання вироком законної сили.

Вироком вирішено долю речових доказів у справі.

В С Т А Н О В И В:
Вищевказаним вироком ОСОБА_7 , визнано винним у тому що, він 13.05.2016 року близько 22.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік магазину "Боровичок", що по вул.Львівській м.Луцька, за попередньою змовою з особою, матеріали справи щодо якої виділено в окреме провадження, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Так, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з метою заволодіння майном потерпілого, нанесла один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого, один удар правою ногою у ліву частину поясниці, один удар коліном правої ноги у грудну клітку та один удар кулаком правої руки у ліву частину поясниці, а обвинувачений ОСОБА_7 - один удар правою ногою у нижню частину тулуба ОСОБА_9 , що у сукупності з іншими ударами стало причиною втрати ним свідомості на певний час та, з кишені шкіряної куртки потерпілого, особа справа щодо якої виділена в окреме провадження, незаконно заволоділа мобільним телефоном марки "Samsung galaxy trend 2" вартістю 1500 грн., із сім-карткою оператора "МТС", чохлом до мобільного телефону чорного кольору вартістю 40 грн., паспортом громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_7 в свою чергу заволодів шкіряною курткою, яку зняв з потерпілого, вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи №308 від 23.06.2016 року становить 4266, 67 грн., у якій знаходились грошові кошти в сумі 1800 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 7606, 67 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду викладеним у вироку, фактичним обставинам справи, зазначаючи, що схопив потерпілого за шкіряну куртку, в яку останній був одягнений, що в результаті поштовху була знята, та залишена на місці вчинення правопорушення, оскільки він не мав наміру заволодіти цим майном. Крім того, обвинувачений вважає призначене судом покарання надто суворим з огляду на те, що ним не було завдано значної шкоди потерпілому, а також він повністю визнав свою вину, відшкодував у повному обсязі завдані потерпілому збитки, щиро розкаявся та всіляко сприяв слідству. Просить вирок Луцького міськрайонного суду від 29.07.2016 року щодо нього змінити в частині призначеного покарання та призначити за ч.2 ст. 187 КК України покарання що є співрозмірним його діянням, та особі обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляції, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію та просили її задовольнити, міркування прокурора, який заперечив щодо задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, журналу судового засідання та звукозапису фіксації судового процесу, судовий розгляд відносно обвинуваченого ОСОБА_7 був проведений у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Згідно положень ч.ч. 3, 4 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Апеляційним судом встановлено, що вказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані, оскільки суд прийнявши рішення про недоцільність дослідження щодо обставин, які ніким не оспорюються, не в повній мірі роз`яснив учасникам судового розгляду, в тому числі і обвинуваченому положення зазначеної норми закону та наслідків її застосування, не з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Як вбачається зі звукозапису судового засідання, під час розгляду справи в суді першої інстанції, обвинувачений повністю визнав свою винуватість, однак при цьому вказував, що він хоча і схопив потерпілого за шкіряну куртку, в яку останній був одягнений, і яка в результаті поштовху була знята, однак залишив її на місці вчинення правопорушення, оскільки він не мав наміру заволодіти ні грошима, ні цим майном.

Ці обставини також були підтверджені у суді апеляційної інстанції безпосередньо обвинуваченим ОСОБА_7 у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає в показаннях обвинуваченого повного визнання своєї винуватості.
Частина 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення Кримінального процесуального Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.
Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 7, 9 КПК України та встановленого факту неналежного виконання судом першої інстанції вимог ст.349 КПК України при проведенні судового розгляду, який суперечив вимогам ст.2 КПК України щодо недотримання визначеної законом процедури судочинства, апеляційний суд вважає наведені порушення вимог кримінально процесуального закону істотними та у відповідності до ст.ст. 9 ч.6, 409, 410, 411, 412, 415 КПК України, визнає їх підставою для скасування вироку суду.
Разом з тим, скасовуючи вирок, оскільки вищенаведене унеможливлює переглянути рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд, у відповідності до вимог ч.1 ст.407 КПК України, призначає новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду, в процесі якого необхідно повно і об`єктивно розглянути справу та прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог КПК України.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.07.2016 року, щодо ОСОБА_7 , скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження в Луцькому міськрайонному суді Волинської області в іншому складі суду.

Головуючий

Судді