Справа № 477/2794/15-к
Провадження № 1-кп/477/28/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2016 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пересадівка Жовтневого (в теперішній час Вітовського) району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
03 липня 2015 року приблизно о 02.00год. ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з іншою особою, який засуджений вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2015 року, та вирок відносно якого набрав законної сили, шляхом вільного доступу, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , таємно викрали металеву калитку вагою 30 кг., вартістю 3 грн.50 коп. за кілограм металу, загальною вартістю 105 грн. та металеві ворота вагою 120 кг., вартістю 3 грн. 50коп. за кілограм металу на загальну суму 420грн. З викраденим з місця події зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 525грн.
Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена ч.2 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що 03 липня 2015 року, приблизно о 02-03год. ночі він зі своїм знайомим, вирок відносно якого набрав законної сили, приїхали на мотоциклі останнього в с. Воровське Жовтневого району (в теперішній час Вітовський) Миколаївської області, де з території подвір`я зняли металеву калитку та ворота, які завантажили на мотоцикл та відвезли на пункт прийому металобрухту. Кошти, отримані від здачі металу, поділили на двох. Зазначив, що потерпілій частково відшкодовані спричинені збитки, у вчиненому розкаявся. З переліком, вагою та вартістю викраденого, зазначеного у обвинувальному акті, згоден.
Потерпіла в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином.
За згодою обвинуваченого та прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчинені крадіжки майна потерпілої та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що він вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, працює неофіційно, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття.
Враховуючи тяжкість та обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої, суд приходить до висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства, але з обов`язковим контролем над виправленням.
Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов у справі не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст. 366, 367-369, 374 КПК України,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, відповідно до п.п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази по справі відсутні.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1