Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3071/15-к
Провадження № 1-кп/644/48/16
Справа № 644/3071/15-к
УХВАЛА
Іменем України

22 квітня 2016 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000686 від 21 березня 2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з обвинувальним актом, складеним у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Згідно обвинувального акту 13 березня 2014 року об 11 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в супермаркеті «АТБ», який розташований за адресою: м. Харків, вул. В. Кільцева, 3-Б, підійшов до раніше знайомої ОСОБА_6 та, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на навмисне нанесення їй тілесних ушкоджень та реалізуючи його, завдав рукою один удар по спині ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді забою грудного відділу хребта, синця на тулубі, котрі, згідно висновку судово - медичної експертизи № 596-с від 27.03.2014 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Прокурором заявлено клопотання про надання доручення органу досудового розслідування провести слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та судово-медичного експерта ХОБСМЕ, та призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи у відношенні потерпілої ОСОБА_6 . Клопотання мотивовано тим, що у кримінальному провадженні 03 грудня 2014 року був ухвалений обвинувальний вирок, яким обвинуваченого було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і засуджено до покарання у вигляді 100 громадських робіт. В подальшому ухвалою апеляційного суду Харківської області цей вирок був скасований. Під час нового судово розгляду судом була проведена комісійна судово-медична експертиза. При наданні висновку експерти посилалися також і на відомості, отримані під час слідчого експерименту, проведеного за участю лише обвинуваченого ОСОБА_5 . Оскільки між показами обвинуваченого ОСОБА_5 і потерпілої ОСОБА_6 є протиріччя, то для їх усунення прокурор вважав за необхідне провести слідчий експеримент за участю обвинуваченого, потерпілої і судово-медичного експерта. Також прокурор вважав, що, оскільки висновок комісійної експертизи входить у протиріччя з висновками судово-медичної та додаткової судово-медичної експертиз, проведених у кримінальному проваджені під час досудового розслідування, то це є підставою для призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи.

Вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, вивчивши матеріали судового провадження, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягають. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Відповідно до положень частин 3 і 4 статті 330 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановлені обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для ї/х встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 240 КПК України метою проведення слідчого експерименту є перевірка та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В своєму клопотанні прокурор фактично не вказав, які саме відомості повинні бути перевірені та уточнені під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілої та обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Суд зазначає, що зі змісту обвинувального акту, показань потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні, відеозапису з камери відеоспостереження магазину «АТБ» вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 «завдав рукою один удар по спині ОСОБА_6 » Ця обставина свідчить про те, що потерпіла не могла бачити, як саме обвинувачений наніс їй удар, а тому не зможе об`єктивно відтворити його під час проведення слідчого експерименту. Характер зазначеного удару, те, як і куди його було нанесено, може бути встановлено судом іншим шляхом, ніж проведенням слідчого експерименту за участю потерпілої та обвинуваченого, а саме: з показань потерпілої в судовому засіданні, відеозапису з камери відеоспостереження з місця події та інших об`єктивних доказів, що містяться в матеріалах судового провадження.

Відповідно по абз. 2 ч. 4 ст. 333 КПК України суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування, через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

Як вбачається з наданих суду матеріалів кримінального провадження, під час проведення його досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнавав. Обставини вчинення ним зазначеного злочину були встановлені органом досудового розслідування на підставі показань потерпілої ОСОБА_6 . Наведене свідчить про обізнаність прокурора про наявність суттєвих протирічь між показами обвинуваченого та потерпілої ще на стадії досудового розслідування зазначеного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор не тільки не надав, а навіть і не повідомив суду про жодні докази, які б могли підтвердити ту обставину, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування, через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення, тому у відповідності до вимог абз. 2 ч. 4 ст. 333 КПК України суд зобов`язаний відмовити у задоволенні клопотання про надання органу досудового розслідування доручення провести слідчий експеримент за участі обвинуваченого, потерпілої/ та судово-медичного експерта.

20 серпня 2015 року судом була призначена комісійна судово-медична експертиза у відношенні потерпілої ОСОБА_6 . Підставою її призначення стала наявність суттєвих протирічь, певних і цілком обґрунтованих сумнівів у об`єктивності висновків судово-медичної експертизи № 596-с від 27 березня 2014 року, додаткової судово-медичної експертизи № 1127-с/14 від 30 травня 2014 року та інших доказів, зібраних під час досудового розслідування, які саме і були усунуті висновком зазначеної комісійної експертизи.

В зв`язку з наведеним суд не вважає достатньою підставою для призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи посилання прокурора на наявність протирічь між зазначеними експертизами, оскільки це вже було підставою для призначення комісійної експертизи, а нових обставин, які б ставили під сумнів висновок комісійної судово-медичної експертизи № 295-КЕ/15 від 05 жовтня 2015 року прокурор суду не повідомив.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання доручення органу досудового розслідування і недоцільність проведення у кримінальному провадженні слідчого експерименту за участю обвинуваченого, потерпілої та судово-медичного експерта та призначення у справі повторної судово-медичної експертизи у відношенні потерпілої ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 240, 333 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про надання доручення органу досудового розслідування провести слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та судово-медичного експерта ХОБСМЕ, та призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи у відношенні потерпілої ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1