АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2814/2016 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 02 серпня 2016 року, залишено без задоволення скаргу ОСОБА_8 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9 від 27.05.2016 року про закриття кримінального провадження №0000491 від 21.10.2015 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 02 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нову, якою скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9 27.05.2016 року про закриття кримінального провадження №0000491 від 21.1.02015 року.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що під час винесення ухвали слідчий суддя помилково зробив висновок, що слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження, всебічно, повно проаналізовано здобуті в ході досудового розслідування докази та зроблено висновок про відсутність в діях осіб злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365, 367, 372 КК України. Крім того, слідчий суддя не вказав чому взяв до уваги одні докази, які наведені в постанові слідчого про закриття кримінального провадження, а відкинув інші, також посилання в ухвалі слідчого судді на відсутність майнової шкоди є суперечливим, безпідставним та незаконним адже вчиненими злочинами ОСОБА_8 нанесені матеріальні та моральні збитки у великих розмірах.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, матеріали кримінального провадження №00000491, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено, що 13.06.2016 року до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_8 зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах другого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9 27.05.2016 року про закриття кримінального провадження №0000491 від 21.10.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364,365,367,372 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9 від 27.05.2016 року про закриття кримінального провадження №0000491 від 21.10.2015 року.

В обґрунтування своїх висновків, слідчий суддя проаналізував доводи скаржника, в сукупності з матеріалами кримінального провадження, вказав на виконання органом досудового розслідування в повному обсязі вказівок слідчих суддів першої інстанції щодо проведення слідчих дій за результатами скасування постанови слідчого від 30.11.2015 року про закриття кримінального провадження, визнав, що ці вказівки виконані в обсязі, який достатній для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, та на цих підставах прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні скарги заявника на постанову слідчого в ОВС 2-СВ СУ Прокуратури Київської області ОСОБА_9 від 27.05.2016 року.

Також слідчий суддя дійшов до висновку про те, що дослідженими в ході досудового розслідування даними не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_10 та інших службових осіб ВР ДТП СУ ГУ МВС України в Київській області та СВ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 365, 367, 372 КК України, оскільки дії слідчого щодо передачі речового доказу на відповідальне зберігання власнику майна, відповідають вимогам ч.1,2 ст. 100 КПК України, а показання свідка ОСОБА_11 щодо надання слідчим Клименком усного дозволу на ремонт автомобіля нічим не підтверджується, а в матеріалах кримінального провадження №0000491 наявна розписка, ОСОБА_11 відповідно до якої останній зобов`язувався зберігати переданий на зберігання речовий доказ, не здійснюючи його ремонту до вирішення справи.

Крім того, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив про те, що органом досудового розслідування вжито заходів щодо внесення даних до ЄРДР за №0000110 від 27.08.2015 року про вчинення злочинів службовими особами ТОВ «Нова експедиція» за фактом можливого неналежного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 000090 від 18.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Таке рішення слідчого судді першої інстанції, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, з наступних підстав.
Зі змісту ст.284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно із ст.110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000491 від 21.10.2015 року за ч. 1 ст. 367 КК України постанова від 27 травня 2016 року слідчого в ОВС 2-СВ СУ прокуратури Київської області ОСОБА_9 містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення кримінального процесуального Кодексу України.
Колегія суддів вважає, що таке процесуальне рішення відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви ОСОБА_8 відповіді на усі поставлені в ній питання і вірно викладені висновки, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Крім того, всі докази зібрані слідчим під час досудового розслідування в оскаржуваній постанові належним чином проаналізовані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Того ж висновку дійшов слідчий суддя першої інстанції в ухвалі, яка оскаржується.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що посилання в ухвалі слідчого судді на відсутність майнової шкоди завданої ОСОБА_8 , є безпідставними, оскільки слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказав, що витрати ОСОБА_8 у кримінальному провадженні є процесуальними витратами та не можуть розцінюватись як збитки завдані кримінальними правопорушенням передбаченим, ст.367 КПК України є необгрунтованими.
З урахуванням викладеного, за відсутності порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 -залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_8 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9 27.05.2016 року про закриття кримінального провадження №0000491 від 21.10.2015 року- без зміни.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3