Справа № 148/734/14-к
Провадження №11-кп/772/269/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
розглянувши 24 травня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 0000069 за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь у розгляді в суді першої інстанції ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 23.12.2015 року, яким, -
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
українця, громадянина України, уродженця с. Торків, Тульчинського району,
Вінницької області, жителя
АДРЕСА_1 , освіта вища, одружений, на утриманні одна малолітня дитина,
не працюючого, не судимого, -
визнано винним та засуджено за ст. 190 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить одна тисяча сімсот гривень.
Вирішено питання заходів забезпечення кримінального правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_7 наказом начальника УМВС України у Вінницькій області №99 о/с від 14.06.2010 призначений на посаду старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області, виконуючи свої службові обов`язки, відповідно до Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 (із змінами та доповненнями), був представником влади (ст.1), відповідно наділений повноваженнями по забезпеченню особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод, законних інтересів (п.1 ст. 2), був зобов`язаний попереджати правопорушення і припиняти їх (п.2 ст.2), охороняти і забезпечувати громадський порядок (п. 3 ст. 2), виявляти і розкривати злочини, розшукувати осіб, які їх вчинили (п. 4 ст. 2), захищати власність від злочинних посягань (п.6 ст.2), виявляти, попереджати, припиняти і розкривати злочини (п.2 ст.10), переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з дільничним інспектором міліції Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_10 , вирок відносно якого набув законної сили, шляхом обману, незаконно, заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 , погрожуючи притягненням до кримінальної відповідальності та не складенням протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП за наступних обставин.
ОСОБА_7 під час виконання доручення старшого слідчого СВ Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_11 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №00000266, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, перебуваючи 29.12.2012 у службовому приміщенні дільничного пункту міліції за адресою: смт. Шпиків, вул. Поштова, 8, в період часу з 15:00 до 16:00, достовірно знаючи про те, що розслідування кримінальних проваджень і прийняття в них процесуальних рішень не входить до його службових обов`язків, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе, використовуючи надані йому владні повноваження всупереч інтересам служби, з метою провокування обставин, що могли передувати отриманню грошової винагороди, повідомив ОСОБА_8 завідомо неправдиві відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності за крадіжку майна СТ «Зустріч» з приміщення кафе «Шашлична».
Після чого, ОСОБА_7 , зловживаючи владою, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе, всупереч інтересам служби, перебуваючи у тому ж службовому кабінеті, висунув ОСОБА_8 незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів у сумі 2000 грн., погрожуючи останньому незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, а також викликом працівників ДАІ та складанням на ОСОБА_8 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 130 КУпАП за керування автомобілем останнім у нетверезому стані.
Під час цього ОСОБА_10 , діючи у співучасті з ОСОБА_7 , надав мовчазну згоду на вчинення незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_8 за не притягнення його до кримінальної відповідальності та не складенні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, яка виразилась у бездіяльності щодо заперечення вчинення таких дій.
ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 являються працівниками правоохоронного органу, тобто представниками влади, будучи введений останніми в оману та сприймаючи реально їх спроможність, як працівників міліції, притягнути його до кримінальної відповідальності та складенні протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП, погодився передати їм визначену суму грошових коштів.
У подальшому, ОСОБА_7 , переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, використовуючи свої владні повноваження всупереч інтересам служби, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , достовірно знаючи про те, що розслідування у кримінальному провадженні і прийняття в них процесуальних рішень не входить до його службових обов`язків, 29.12.2012 у службовому приміщенні дільничного пункту міліції за адресою: смт. Шпиків, вул. Поштова, 8, в період часу з 15:00 до 16:00, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману ОСОБА_8 , умисно заволодів його грошовими коштами у сумі 1000 грн., частину з яких у сумі 300 грн. передав ОСОБА_10 .
Після цього, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 13.02.2013 в період часу з 09:00 до 12:00, перебуваючи у службовому приміщенні дільничного пункту міліції за адресою: смт. Шпиків, вул. Поштова, 8, завершаючи спільний злочинний умисел на отримання шляхом обману грошових коштів від ОСОБА_8 , одержав від нього другу частину грошових коштів у сумі 1000 грн., купюрами номіналом по 100 грн. за номерами та серіями: АЄ 9034729, ВЄ 0676148, ВЧ 1070849, ЄА 7885249, ЄШ 8092410, ЄВ 0696779, ВД 5917781, ЄВ 8958385, ВЗ 5699598, ГЦ 1983758, після чого був викритий та затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення.
В своїй апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Також прокурор просив ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ст. 190 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 ч. 1 п.п. 2, 3, 4 КК України покласти на нього відповідні обов`язки. На підставі ст. 55 ч. 2 КК України призначити додаткове покарання у виді заборони займати посади, пов`язані із виконанням адміністративно-розпорядчих функцій у правоохоронних органах України строком 2 роки.
Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з тим, що сторона обвинувачення не довела його винуватість у вчиненому.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляції, крім того прокурор заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 ; обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами та є обґрунтованим.
Так, у судовому засіданні суду І інстанції ОСОБА_7 своєї вини у вчиненому не визнав, проте, його вина доведена послідовними і незмінними показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . ОСОБА_15 та інших, які детально повідомили про обставини скоєння злочину обвинуваченим.
Крім того, вина ОСОБА_7 , яку він не визнає, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме:
- витягом з кримінального провадження № 0000039 від 7.02.2013 про внесення заяви ОСОБА_8 до ЄРДР про вчинення відносно нього кримінального правопорушення працівниками Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області (т.2 а.с. 27);
- заявою ОСОБА_8 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення (т.2 а.с. 28), відповідно до якої останній вказує на те, що кошти з нього вимагали працівники міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . А також вказав про отримання ОСОБА_7 коштів в сумі 1000 грн. 30.12.2012 року;
- матеріалами кримінального провадження № 0000266 за фактом крадіжки майна з кафе «Шашлична» СТ Зустріч, смт. Шпиків. (т.2 а.с. 38-62), відповідно до яких 30.12.2012 року, Ст. ДІМ Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 проводив допити свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_8 (а.с. 48-49, 50-51), ОСОБА_17 (а.с. 54-55);
- ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області, яка набула законної сили, відповідно до якої вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 5 червня 2013 року відносно ОСОБА_10 - змінено, виключивши з вироку вказівку про вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень за попередньою змовою з ОСОБА_7 та зазначивши у вироку, що « ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення передбаченні ч.3 ст. 364, ч. 2 ст. 190 КК України, за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділенні в окреме провадження», в іншій частині вироку залишити без змін (т.2 а.с. 128-132). Вказаною ухвалою спростовуються доводи обвинуваченого, щодо обмови його ОСОБА_10 , а також доводять обставини вчинення злочину за попередньою змовою;
- постановою від 9.04.2013 року про виділення з матеріалів досудового розслідування за № 0000039 від 8.02.2013 року матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_7 (т.2 а.с. 16-18);
- відтвореним в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 359 КПК України, звукозаписами телефонної розмови 13.02.2013 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в приміщенні відділення міліції смт. Шпиків при передачі коштів останньому. Під час вказаної розмови ОСОБА_8 вказав на те, що раніше він вже передавав гроші ОСОБА_7 . Даний доказ в повній мірі підтверджує послідовність та правдивість показів як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_10 щодо обставин вчинення злочину та отримання коштів.
Що стосується призначеного судом І інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , то слід зазначити, що суд призначив йому покарання, яке в повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме: обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання та останнім місцем роботи характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують вину ОСОБА_7 , судом І інстанції не встановлено.
Таким чином, доводи апеляцій в тому, що вирок суду незаконний і висновки суду, які викладені в ньому, не відповідають обставинам справи є безпідставними.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, Апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 23.12.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 190 ч. 2 КК України залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту її оголошення.

Судді: