Справа № 539/811/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді -

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Лубни Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000099 від 18.01.2016 року за обвинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, освіта середня, згідно обвинувального акту не судимий відповідно до ст.89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України -,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України .

Згідно з вимогами ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне із рішень, передбачених у вказаній нормі.

Під час підготовчого судового засідання прокурор висловив переконання у наявності підстав до призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акта, зазначивши про відсутність підстав до прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України та вказавши, що у обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування жодних недоліків не допущено, тому є усі підстави, для призначенню даного обвинувального акту до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечив проти призначення судового розгляду кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 також не заперечували проти призначення судового розгляду кримінального провадження, проте захисником заявлено усне клопотання про виключення з числа учасників даного провадження ОСОБА_6 як потерпілого, тому, що на думку захисника дана особа в силу вимог ст.3 КПК України не входить до категорії близьких родичів та членів сім`ї особи, що загинула, та як наслідок не може мати процесуального статусу потерпілого, так як є лише троюрідним братом покійного.

Прокурор, потерпілий заперечили, щодо задоволення відповідного клопотання захисника, та як покійний ОСОБА_7 має рідну матір, проте вона за їх словами прикута до ліжка і не може брати участь у судовому засіданні, а рідна донька покійного хоч і є повнолітньою, проте відмовилася від свого батька. А тому, стороною обвинувачення в якості потерпілого було залучено саме ОСОБА_6 , який є троюрідним братом ОСОБА_7 .

Суд, вислухавши позиції сторін в межах предмета підготовчого судового засідання, ознайомившись з обвинувальним актом, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , встановив, що даний обвинувальний акт, не відповідає вимогам ст.291 КПК України та згідно процесуальних повноважень наданих суду відповідно до п.3 ч.2 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору .

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї , це - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі . В дану категорію осіб законодавцем не віднесено троюрідного брата.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, який кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

В основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Отже в даному випадку перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи, положення ч.1-3 ст. 55 КПК поширюється на близьких родичів чи членів сім`ї.

Але так як внаслідок кримінального правопорушення за ч.1 ст.119 КК України настала смерть особи, слідчим повинно було бути вжито заходів для залучення, відповідно до положення ч.5 ст. 55 КПК України близьких родичів, а не направляти обвинувальний акт до суду, в якому відсутня інформація про потерпілих, при цьому, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, суд не вбачає, щоб такі особи залучалися чи було вжито заходів по їх встановленню. Залучення слідчим в якості потерпілого троюрідного брата особи яка померла свідчить про формальний підхід до виконання вимог ст.91 КПК України.

Згідно з положеннями ст.9 КПК України прокурор та слідчий під час кримінального провадження мають діяти у межах наданих повноважень та неухильно додержуватись вимог КПК України.

Як встановлено в підготовчому судовому засіданні померлий ОСОБА_7 мав близьких родичів, а саме рідну матір та рідну повнолітню доньку, що підтверджено прокурором в судовому засіданні. Проте, стороною обвинувачення процесуально не вирішувалося питання про залучення даних осіб в якості потерпілих, що має наслідком істотне порушення прав даних осіб, зокрема права на належну матеріальну та моральну сатисфакцію.

Суд вважає, що допущені недоліки є явним та грубим порушенням прав близьких родичів особи, що загинула , не можуть бути усунені в ході судового розгляду та перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі отриманого обвинувального акту, а тому на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Окрім того, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. В заявленому клопотанні прокурором не наведено достатніх даних , які свідчать про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України , які дають суду підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 9, 55, 91, 177, п.3 ч.3 ст. 314, ст.ст. 369-372 КПК України , суд ,-
УХ В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 18.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України через невідповідність вимогам ст.291 КПК України та для усунення виявлених недоліків, які встановлено судом в підготовчому засіданні та зазначено в ухвалі суду повернути прокурору Лубенської місцевої прокуратури, який його затвердив.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її проголошення .

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1