Справа №639/1162/16-к
Провадження №1-кп/639/188/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, працюючого ТОВ «Харпромтех» випробувачем циліндричних балонів, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-31.10.1997р. Московським райсудом м .Харкова за ст.17, ч.2 ст.215-3,ч.2 ст.215-3,ч.3 ст.193,ч.2 ст.89,42 КК України (1960р.) до 4 років позбавлення волі,з іспитовим строком 3 роки, штраф 700 грн.;

-21.04.2000р. Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.215-3,ч.2 ст.140,ч.3 ст.140,42,43 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-21.07.2009р. Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим стоком 2 роки;

-29.09.2011р. Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 06.01.2015р. за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, повторно, вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство ), за попередньою змовою групою осіб , при наступних обставинах.

На початку січня 2016 року, ОСОБА_4 , проживаючи у м.Харкові, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, вступив у злочинну змову з невстановленими під час слідства двома особами , матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, які перебували в місцях позбавлення волі.

Згідно визначених між ними ролей та розробленого особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, плану щодо скоєння кримінального правопорушення, інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з мобільного телефону телефонував незнайомим людям на стаціонарні номери телефонів, які обирались довільним набором та повідомляв, що їх близькі родичі затримані працівниками міліції, і що для їх звільнення необхідна грошова винагорода, після чого вони будуть звільнені, і що за грошовою винагородою заїде чоловік, ім.`я якого він не називав, який отримає обумовлену суму для позитивного вирішення вказаного питання. Для цього особа , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, телефонував ОСОБА_4 і повідомляв адресу проживання введених в оману людей та прохав забрати у них грошові кошти, які він виманив злочинним шляхом, в свою чергу останній виїжджав на місце зустрічі, де отримував гроші від потерпілого. Після чого основна частина грошей переводилась на банківську картку особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, а решта грошей привласнювалася ОСОБА_4 , якими він розпоряджався на власний розсуд.

26.01.2016р. о 4 год. 00 хв. особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою у групі з ОСОБА_4 та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, зателефонував на стаціонарний номер телефону НОМЕР_1 , який належить раніше йому незнайомій ОСОБА_5 та, увійшовши до неї у довіру, повідомив завідомо неправдиву інформацію про те, що він є працівником чергової частини поліції та її сина затримано за підозрою у вчиненні злочину і що на даний час він перебуває у СІЗО м.Харкова, але для його успішного звільнення необхідно надати грошові кошти у сумі 2000 доларів США.

Введена в оману ОСОБА_5 , не підозрюючи, що повідомлена їй інформація є неправдивою, погодилася передати йому наявні у неї грошові кошти у сумі 600 доларів США та 2000 грн.

В той же день, 26.01.2016р. особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зателефонував ОСОБА_4 на мобільний телефон та повідомив адресу проживання потерпілої, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_3 та сказав, що потрібно забрати грошові кошти, які він виманив у неї.

Приблизно о 5 год. того ж дня, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, діючи згідно відведеної йому ролі, прибув до потерпілої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 на таксі та взяв у потерпілої грошові кошти у сумі 600 доларів США, що в перерахунку згідно курсу НБУ становило на час вчинення злочину 14880 грн. ,а також 2000 грн.

Після чого ОСОБА_4 , звернувши вказані грошові кошти на свою користь, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вказаними спільними діями ОСОБА_4 , з двома невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження , завдали потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 16880 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив суду , що він у 1995 р. відбував покарання в СІЗО разом з ОСОБА_6 , з яким продовжував підтримувати дружні стосунки, телефонуючи один одному. На початку січня 2016 року йому зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що він відбуває покарання у м.Луганську і що у нього є знайомий ОСОБА_8 ,який теж відбуває покарання в місцях позбавлення волі у м.Донецьку. Також ОСОБА_7 по телефону йому розповів, що у нього є варіант як заробляти гроші у м.Харкові. При цьому повідомив йому про детальний план вчинення злочинів, у якому ОСОБА_8 за допомогою мобільного телефону телефонує незнайомим людям на стаціонарні телефони у м.Харкові, повідомляє, що їх близькі родичі затримані працівниками міліції і що за їх звільнення потрібна грошова винагорода, вказані гроші буде забирати у потерпілих він. На таку пропозицію він погодився. На початку січня 2016 року до нього зателефонував ОСОБА_8 , попросив одягтися та забрати у таксиста пакет з грошима, частину з яких він перевів на банківську картку ОСОБА_8 ,2000 грн. залишив собі. Таким чином він познайомився з ОСОБА_8 та отримав від нього реквізити банківської картки для переводу частини коштів. Також повторно 26.01.2016р. вранці ОСОБА_8 знов йому зателефонував, повідомив, що розроблений ними злочинний план спрацював, повідомив, що він зателефонував незнайомій жінці, яка погодилася на його пропозицію внести гроші за «звільнення» свого сина і щоби він терміново поїхав та забрав у неї гроші . Тоді він на таксі поїхав за адресою: АДРЕСА_4 ,де незнайома йому жінка віддала пакет з грошима. Перерахувавши вдома кошти, він зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що жінка передала йому 600 доларів та 2000 грн. Через 10-15 хвилин йому знов зателефонував ОСОБА_8 та сказав, що йому необхідно знов поїхати за вищевказаною адресою, ця ж жінка знов передасть йому суму грошей, яких невистачило. Але приїхавши за вказаною адресою, він був затриманий працівниками поліції. Вказані гроші в подальшому були повернуті потерпілій ОСОБА_5 . Зазначений злочин він скоїв через скрутне матеріальне положення. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, цивільний позов до обвинуваченого не заявляє, оскільки матеріальну шкоду їй відшкодовано повністю. Просила не позбавляти обвинуваченого свободи.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, з урахуванням заяви потерпілої ОСОБА_5 , суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнає повне визнання вини та його щире каяття у скоєному .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він одружений, дружина є вагітною, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, працює, має місце постійного мешкання та реєстрації у м.Харкові, за місцем попереднього відбування покарання характеризується незадовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, те, що ним скоєно злочин середньої тяжкості, дані про його особу, обставини, які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання,думку потерпілої про призначення несуворого покарання обвинуваченому.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання, пов`язане з позбавленням волі в межах санкції ст.190 ч.2 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Процесуальних витрат по справі немає. Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілою не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту до набранням вироком законної сили залишити обраний.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту до набранням вироком законної сили залишити обраним.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Речові докази: грошові кошти 600 доларів США та 2000 грн., передані потерпілій ОСОБА_5 по збережувальній розписці (а.с.24 к/п),залишити останній як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1