У Х В А Л А

Справа № 183/5125/15

№ 1-кс/183/304/16

21 березня 2016 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на нежитлове приміщення розташоване по АДРЕСА_1

встановив:

слідчий слідчого відділу Новомосковського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт про накладення арешту на нежитлове приміщення розташоване по АДРЕСА_2 мотивуючи його тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що заявник ОСОБА_5 в своїх показань вказав, що він є головою комісії по розпаюванню майна КСП «Провесінь» в тому числі нежитлового приміщення «тисячник». Згідно договору № 2 від 27.04.2010 р. він придбав у ОСОБА_6 частину приміщення-тисячника по АДРЕСА_1 на суму 57301 грн. з метою в подальшому провести демонтаж приміщення за погодження з іншими власниками тисячника, однак на даний час тисячник повністю не розпайований, у зв`язку із неповним зверненням спадкоємців колишніх співвласників майна про виділення майна в натурі. На даний час тисячник ніким не використовувався, однак 01.03.2016 року невідомі особи почали незаконно проводити демонтаж тисячника, посилаючись на підроблені документи. Під час оперативно-розшукових заходів була встановлена ОСОБА_7 , яка вказала, що в 2000 р. його представник від її імені на українській товарній біржі придбав нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 щ. 01.03.2016 р. між нею та ТОВ «Промдрев Комплексом» був укладений договір підряду №1/03 з приводу демонтажу нежитлової будівлі. Після чого робітники ТОВ «Промдрев Комплекс» почали проводити демонтаж нежитлової будівлі, а їх дії оспорював на місці демонтажу ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 надала не завірену належним чином копію договору купівлі-продажу від 11.10.2000 року, вказаний договір не має підписів осіб вказаного правочину, всупереч ст. 207 ЦКУ, що в свою чергу зумовило порушення ч. 4 ст. 203 ЦК України. Разом з тим, згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо речових прав на нерухоме майно відсутні. ОСОБА_5 надав рішення № 74 від 15.10.2013 р. Губинихської селищної ради, згідно якої приміщенню «тисячника», частина якого розпайована під час розпаювання майнових паїв СТ АПФ «Провесінь» призначена юридична адреса: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим можна стверджувати, що дії робітників ТОВ «Промдрев Комплексом», які спрямовані на демонтаж нежитлового приміщення «тисячник» незаконні. На даний час Новомосковським ВП встановлюється власник будівлі «тисячника». Слідчим направлено запит до української товарної біржі з приводу перевірки, чи укладався 11 жовтня 2000 р. договір купівлі-продажу нерухомості між продавцем ОСОБА_8 та покупцем ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши клопотання, вислухавши обґрунтування слідчого та надані письмові докази, вважає, що в задоволенні клопотання повинно бути відмовлено, а клопотання повинно бути повернуто прокуророві з наступних підстав: відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України (в редакції від 16.02.2016 р.) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні суд встановив, що по кримінальному провадженню підозру на сьогодні будь якій особі не пред`явлено, цивільного позову не заявлено, також слідчий не довів наявність достатніх підстав вважати, що є підстави для арешту, які вказані як виключні у ч. 2 ст. 170 КПК України.

Посилання слідчого на необхідність накладення арешту на майно як на предмет вчинення кримінального правопорушення, суд вважає безпідставними для накладення арешту на майно, так як згідно ч. 2 ст. 170 КПК України така підстава відсутня. Крім того слідчий вказує у клопотання різні адреси приміщення як Брегового 34щ, так і Берегового 35ш, однак не мотивує кому належать ці приміщення і чому є дві адреси, також слідчим не вказано власника приміщення, а слідчий тільки висловив свою думку щодо власника і вказав, що власник встановлюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Суд встановив, що слідчий не виконав вказані вимоги, та не належним чином мотивував своє клопотання.

Згідно ч. З ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, ПО, 170-173, 376 КПК України, суд

постановив :

повернути прокурору Новомосковської місцевої прокуратури клопотання слідчого про накладення арешту на нежитлове приміщення розташоване по АДРЕСА_1 від 18.03.2016 р., встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя