Справа № 462/359/16-к
У Х В А Л А
27 жовтня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
за участі прокурора: ОСОБА_3 ,
захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд,
в с т а н о в и в:
В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003236 про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки 28 жовтня 2016 року строк застосованого запобіжного заходу закінчується. Зазначив, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою обрання запобіжного заходу не зменшились, підстав для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , заперечили проти задоволення клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 заперечили проти заявленого клопотання, наголосили про особисті сімейні обставини, просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Оглянувши матеріали справи, суд приходить до переконання, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
21.11.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2016 року продовжено строк тримання під вартою до 28 травня 2016 року. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23 травня 2016 року продовжено строк тримання під вартою до 21 липня 2016 року відповідно. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 липня 2016 року продовжено строк тримання під вартою до 17 вересня 2016 року відповідно. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30 серпня 2016 року продовжено строк тримання під вартою до 28 жовтня 2016 року відповідно.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, наявні данні про особи обвинувачених, враховуючи ризики неявки в судове засідання та вплива на свідків, суд приходить до переконання, що запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тримання під вартою, обраний Залізничним районним судом м. Львова 21 листопада 2015 року, слід продовжити на два місяці, а саме до 25 грудня 2016 року.
Керуючись ст.ст. 331, 369-372, КПК України, суд,
у х в а л и в:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України на два місяці, а саме до 25 грудня 2016 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити у Львівський СІЗО УДПтСУ у Львівській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: / підпис / ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1