Справа № 697/1333/16-к
Провадження № 1-кп/697/112/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2016 р. Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, судимого :

- 23.04.2015 р. Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт,

- 21.09.2015 р. Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.389 України до 2 місяців 10 днів арешту, відповідно до ст. 89 КК України судимість не знята і не погашена

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 23.04.2015 р. Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт та 21.09.2015 р. Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.389 КК України до 2 місяців 10 днів арешту, звільнився із місць позбавлення волі 13.11.2015 р, маючи відповідно до ст. 89 КК України не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий злочин.

Так, ОСОБА_5 , 11.12.2015 р., близько 14 години 30 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на Привокзальній площі, в м.Каневі, Черкаської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 11.12.2015, близько 14 год. шляхом шахрайства, скориставшись довірою ОСОБА_7 , заволодів його мобільним телефоном марки «Nокіа ХL» вартістю згідно висновку судової товарознавчої №6/557 від 29.12.2015 р. 2764,52 грн., діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, заздалегідь не обіцяючи, від останнього вказаний мобільний телефон, який відразу ж продав в «Мобілюкс», що розташований на Привокзальній площі в м.Каневі, Черкаської області, отримавши грошові кошти в сумі 800 грн., які в подальшому поділив навпіл із ОСОБА_6 .

Під час проведення досудового розслідування 17.06.2016 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, в якій зазначено, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному в угоді діянні.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачуваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.198 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України .

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, захисника обвинуваченого, дійшов наступного висновку.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ст.198 КК України, які згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості кримінальних правопорушень. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369-371,373-374, 471, 473-474 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.06.2016 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

У відповідності з п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений обвинувачуваним, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_8