Справа № 459/1490/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року слідчий-суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 захисника затриманого ОСОБА_4 на незаконність затримання в порядку ст.206 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 18.05.2016 року звернувся до суду із скаргою в інтересах ОСОБА_4 на незаконність позбавлення підзахисного свободи (затримання) в порядку ст.206 КПК України.

В її обґрунтування послався на те, що 05.05.2016 року о 15.30 год. біля будинку №47 по вул.С.Бандери у м.Червонограді його підзахисний ОСОБА_4 був затриманий працівниками Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

У протоколі про затримання підставою затримання вказано: «безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення та під час безперервного переслідування особи». Тоді як з протоколів допитів оперуповноважених кримінальної поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львіській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 06.05.2016 року слідує, що у даному випадку не було ні затримання безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, ні його безперервного переслідування, а мало місце проведення негласної слідчої дії спостереження за особою.

Вважає, що ОСОБА_4 не міг бути затриманий безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування, оскільки з показань працівників поліції слідує, що затримання не проводилось у зв`язку із відсутністю відомостей про вчинення кримінального правопорушення. І саме після отримання відомостей про надходження до поліції повідомлення про квартирну крадіжку, було прийнято рішення про затримання ОСОБА_4 та інших. Крім того, мало місце не безперервне переслідування особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, а продовження проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою, передбаченої ст.269 КПК України. У зв`язку із цим ОСОБА_4 міг бути затриманий лише на підставі ухвали слідчого судді, якої не було.

Відповідно мало місце порушення права ОСОБА_4 на свободу, захищеного ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та ст.29 Конституції України. Тому просить визнати затримання ОСОБА_4 05.05.2016 року протиправним.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, вказаних у ній.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.207 КПК України кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цього Кодексу:

1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення;

2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Згідно ч.5 ст.206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: існування, передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; неперевищення граничного строку тримання під вартою; відсутність зволікання у доставленні особи до сдуду.

Як встановлено судом підозрюваний у вчиненні злочину ОСОБА_4 був затриманий 05.05.2016 року працівниками Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області.

06.05.2016 року слідчий СВ Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

07.05.2016 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання та визначено розмір застави, що становить 43500 грн..

Статтею 206 КПК України встановлені загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини під час її затримання та застосвування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Положеннями ст. 206 КПК України забезпечено судовий контроль за дотриманням під час досудового розслідування вимог Конституції України щодо заборони тримання під вартою особи, не інакше, як за мотивованою ухвалою суду, катувань та жорстокого поводження.

Слідчим суддею не встановлено наявність порушень норм п.п. 1-3 ч.5 ст. 206 КПК України під час затримання ОСОБА_4 ..

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 утримується під вартою законно,а тому відсутні правові підстави для визнання його затримання протиправним.

Керуючись ст.ст. 206,208,309 КПК України,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах затриманого ОСОБА_4 на незаконність затримання в порядку ст.206 КПК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1