25.03.2016 Справа № 756/4166/16-к
№ 756/4166/16-к
№ 1-кс/756/535/16

Іменем України
25 березня 2016 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене процесуальним керівником у проваджені - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , про арешт майна,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , за погодженням із процесуальним керівником у проваджені - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 , на яку було направлено кримінальне правопорушення, та яка на праві власності належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Разом з тим,клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене процесуальним керівником у проваджені - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , про накладення арешту не містить мети, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, у зв`язку з якою потрібно здійснити арешт майна. Посилання ж у клопотанні на те, що арешт необхідний з метою недопущення приведення до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна (квартири), на яке було направлено кримінальне правопорушення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню - законодавцем не регламентовано.
У зв`язку з цим, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, вважаю за необхідне повернути це клопотання прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене процесуальним керівником у проваджені - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 повернути прокурору для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя