19.05.2016
Справа № 494/626/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області кримінальне провадження № 0000093 щодо обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Одеса Одеської області з середньою освітою, офіційно не працює, не одружена, урядових нагород не має, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КК України);

ВСТАНОВИВ:
13 травня 2016 року до суду надійшов вищевказаний обвинувальний акт. Разом з обвинувальним актом також подана угода про примирення, укладена між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 (далі- обвинувачена) від 10 травня 2016 року.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за таких обставин: 15.02.2016 року о 15:35 год. ОСОБА_5 перебуваючи в магазині «Фаворит», який розташований за адресою: вул.. Гвардійська, б/н, смт. Раухівка, Одеська обл., помітила на столі, який був розташований у магазині зліва біля вікна, мобільний телефон марки «SAMSUNG j 500 h», що належить ОСОБА_4 вартістю 6080 грн., IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , білого кольору, який знаходився в прозорому силіконовому чохлі вартістю 148.5 грн., в якому знаходились сім-карта оператора «Lifecell» з абонентським номером НОМЕР_3 , матеріальної цінності не представляє, на рахунку якого знаходились кошти у розмірі 40.00 грн., та сім-картою оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності не представляє, на рахунку якого знаходились кошти у розмірі 40.00 грн. Переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, розуміючи, що мобільний телефон є власністю потерпілої та те, що вони можуть помітити відсутність мобільного телефону, закривши спиною видимість своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, правою рукою взяла вищевказаний телефон та таємно від оточуючих помістила його до правої кишені своєї куртки, і пішла за місцем свого мешкання, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 6308.50 грн. Викраденим майном обвинувачена розпорядилась на свій власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування, 10 травня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була укладена угода про примирення.

Згідно даної угоди обвинувачена та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у виді 200 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, суд виходить з наступного.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачена ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 угоду про примирення сторін, яка надійшла з обвинувальним актом, просять суд затвердити.

При цьому, обвинувачена свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнала повністю, клопоче затвердити угоду про примирення від 10 травня 2016 року, досягнуту між неюта потерпілою ОСОБА_4 , за якою вона визнає себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст.185 КК України, примирилась з потерпілою, сторони дійшли згоди щодо призначення їй покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин. Також пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, вона розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї, у разі затвердження цієї угоди.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала угоду про примирення обвинуваченої ОСОБА_5 , просить суд її затвердити, призначивши обвинуваченій покарання, визначене цією угодою. Також пояснила, що на даний час претензій до обвинуваченої не має, укладення угоди з її сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону, і підлягає затвердженню.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України «за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення».
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.
Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст. 185 КК України.
Згідно ч.5 ст.65 КК України «у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди».
Частиною 5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що «укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення».
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, «якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання».
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов потерпілим не пред`являвся.
Речовий доказ, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG j 500 h», який передано потерпілій ОСОБА_4 , необхідно залишити їй - по-приналежності.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.368-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Затвердити угоду про примирення від 10 травня 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .
Визнати винною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,. у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.
Речовий доказ, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG j 500 h», який передано потерпілій ОСОБА_4 , необхідно залишити їй - по-приналежності.
Цивільний позов не пред`являвся.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, у відповідності до ст. 476 КПК України, потерпіла чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1