Провадження № 1-кп/643/519/16
Справа № 643/3740/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002142 від 11 березня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, маючого не повну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
09.03.2016, приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні своєї квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаючи, що у кімнаті зазначеної квартири, розташованої ліворуч від входу, знаходиться мобільний телефон ТМ «Samsung» модель GT-S7562L у корпусі білого кольору вартістю згідно висновку судово-товарознавої екпертизи N° 97 від 14.03.2016 - 1200 гривень, що належав ОСОБА_6 , погодився на пропозицію ОСОБА_5 викрасти вказаний мобільний телефон, розподіливши між собою злочинні ролі, згідно яким вони разом викрадуть мобільний телефон ОСОБА_6 після чого спільно продадуть його.
Так, ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочиний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи за мету незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-
небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, зайшов до вищезазначеної кімнати, де, зачекавши поки ОСОБА_5 , згідно розподіленим злочинним ролям, відімкне мобільний телефон ОСОБА_6 від розетки, узяв цей телефон, та, разом з ОСОБА_5 , направився до магазину, таким чином покинули місце вчинення кримінального правопорушення.
Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи діяти спільно та разом з ОСОБА_5 , знаходячись у магазині, розташованому по пр. Ювілейному, 57-А, в м. Харкові, продав вищезазначений мобільний телефон, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1200 гривень.
Допитані судом обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали повністю, показали, що дійсно сталося так , що вони не мали грошей та вчинили разом зазначений злочин .
Вказали, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ними злочину вірно відображені. У вчиненому щиро каються, обіцяють у майбутньому правопорушень не вчиняти.
Оцінюючи показання обвинувачених , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив вчиненого, підстав для самообмови судом не встановлено.
Судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції обвинувачених та інших учасників процесу. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинувачених, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, окрім письмових доказів та даних, що характеризують особу обвинувачених. При цьому, розгляд провадження провадився відносно обвинувачених в межах пред`явленого їм обвинувачення.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена повність, їх дії кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних , які посередньо характеризується за місцем проживання та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обставинами суд враховує щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, їх особу та усі обставини справи, у тому числі, характер і ступінь тяжкості наслідків злочину, поведінку після вчинення злочину, ставлення до вчиненого, та відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму

Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно якого суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України , у виді позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України та з покладанням обов`язків згідно з ст.76 КК України.
Цивільний позов потерпілим на досудовому і судовому слідстві не заявлений .
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинувачених за цим кримінальним провадженням не обирався .
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки .

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю на два роки. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки .

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю на два роки. Покласти на ОСОБА_5 обов`язки , передбачені ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя