Справа №490/8389/16-к 31.08.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2016 року апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.08.2016р., якою задоволено клопотання слідчого прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве Озеро Миколаївської області м. Миколаїв, працюючого поліцейським Кривоозерського ВП Врадіївського ВП ГУ НП України в Миколаївської області, раніше не судимого,

Учасники судового провадження

прокурор ОСОБА_8

захисник ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляції захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.08.2016 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати та постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.08.2016р. задоволено клопотання слідчого прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6

____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 11сс/784/347/16р. Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_9
Категорія: оскарження запобіжного заходу Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1

Узагальнені доводи апеляції.
На думку апелянта слідчий та процесуальний керівник не довели того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. З твердженням про обґрунтованість підозри захисник не погоджується, так як слідчий суддя сам зазначив у оскаржуваній ухвалі, що смерть потерпілого настала не від дій ОСОБА_6 та взагалі на час розгляду клопотання не встановлено які тілесні ушкодження завдав ОСОБА_6 потерпілому, тому правильна кваліфікація, що впливає на тяжкість покарання, буде встановлена згодом. Тобто висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі протирічать один одному.

Крім того, слідчий суддя вивчивши матеріали кримінального провадження зробив висновок про тяжкість тілесних ушкоджень, хоча це потребує наявність спеціальних знань в області судової медицини й така функція притаманна лише експерту.

Також слідчий суддя визнав, що прокурором в судовому засіданні не доведений ні один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому належним чином не доведено про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого виду запобіжного заходу.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя послався на наступне.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 365 КК України.

Підозра є обґрунтованою на стадії досудового розслідування та підтверджується: протоколом огляду трупу, на якому виявленні чисельні сліди побиття, в тому числі такі сліди, що є притаманними при використанні предметів типу гумового кийка працівника поліції, свідоцтвом про смерть, з попереднім висновком щодо причин смерті, поясненнями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

В якості ризиків прокурором вказано можливість переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, знищити, сховати речі, що мають доказове значення та пістолет "Сталкер".

Слідчий суддя не визнав доведеними ризики наведені прокурором, за виключенням ризику, можливості ухилитися від слідства та суду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, захисника в підтримку доводів апеляції, прокурора, яка просила відмовити в задоволенні апеляції, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляції, суд находить її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного захожу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів слідства або суду чи перешкоджати кримінальному провадженні у інший спосіб.

Крім того, оскільки відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, він застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При розгляді вказаного клопотання слідчого, дані вимоги закону слідчим суддею були дотримані.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, що відносяться до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленні волі строком до 10 років, а також врахував, , що застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не є достатнім для запобігання ризиків, передбачених п.1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Тому, доводи апелянта про недоведеність будь-якого ризику під час судового засідання є безпідставними.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт, немає.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 392, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляцію захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.08.2016р., залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду від 25 серпня 2016 року якою задоволено клопотання слідчого прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_13 ОСОБА_3