Справа № 495/1260/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білгород-Дністровський, Одеської області, українки, громадянки України, освіта середньотехнічна, заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює за наймом, в силу ст. 89 КК значиться такою, що не має судимості, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої за ст. 190 ч. 1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 06.01.2016 року по 12.01.2016 року, більш точну дату та час встановити не представилось можливим, обвинувачена ОСОБА_3 в обідній час зустріла на вул. Провадійській, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, раніше знайому їй потерпілу ОСОБА_5 . В ході розмови у обвинуваченої ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою. З цією метою, обвинувачена ОСОБА_3 запропонувала потерпілій ОСОБА_5 придбати у неї продукти харчування за зниженими цінами, на що остання, довіряючи обвинуваченій ОСОБА_3 , дала згоду. Далі, в той же день приблизно о 17.00 годині, потерпіла ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 передала обвинуваченій ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 550 грн.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, діючи умисно з корисливих мотивів, обвинувачена ОСОБА_3 не виконала обіцянку щодо придбання продуктів харчування та привласнила грошові кошти потерпілої, чим спричинила їй матеріальну шкоду на суму 550 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_3 провину визнала у повному обсязі, щиро розкаялась у скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_3 погодилась з тим, щоб судовий розгляд обмежився її допитом, допитом потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують її особистість. Їй було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 пояснила наступне. 12.01.2016 року вона зустріла в м. Білгород-Дністровський на вулиці Провадійській знайому ОСОБА_5 , якій запропонувала придбати за зниженими цінами продукти харчування, на що потерпіла погодилась. В той же день в своїй квартирі потерпіла ОСОБА_5 передала їй грошові кошти в сумі 550 гривень, але вона не виконала своєї обіцянки, щоб придбати продукти харчування для потерпілої та привласнила собі кошти, якими розпорядилась на власний розсуд. Запевнила суд, що в подальшому поверне грошові кошти потерпілій. У скоєному щиро розкаялась та просила суворо не карати.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 12.01.2016 року вона гуляла по вулиці Провадійській, в м. Білгород-Дністровський, де зустріла обвинувачену ОСОБА_3 . Раніше вони були знайомі. В ході розмови обвинувачена запропонувала їй придбати за зниженими цінами продукти харчування, на що вона погодилась. У другій половині дня у своїй квартирі вона передала обвинуваченій ОСОБА_3 550 гривень, але остання не виконала обіцянку, зникла разом з грошима. Просила суворо покарати обвинувачену ОСОБА_3 .

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинувачену ОСОБА_3 у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні та кваліфікує її дії за ст. 190 ч. 1 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, вона одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює за наймом, в силу ст. 89 КК України значиться такою,що не має судимості, вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, щиро розкаялась у скоєному, а також враховується думка потерпілої щодо призначення обвинуваченій суворого покарання (а.с.35-41).

З урахуванням того, що обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялась у скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, не має судимості на момент вчинення кримінального правопорушення, працює за наймом суд вважає недоцільним відбування покарання у виді обмеження волі та приходить до переконання про можливість звільнення її від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити їй покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити їй іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ