Справа № 739/57/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/691/2016
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові, у режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2016 року,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2016 року частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Зараховано у строк відбутого за вироком Апеляційного суду Львівської області від 19.09.2001 року покарання у виді довічного позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у період з 20 вересня 2000 року по 29 січня 2002 року відповідно до співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В задоволенні решти вимог засудженому відмовлено.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково клопотання засудженого ОСОБА_6 , мотивував своє рішення тим, що період тримання засудженого у слідчих ізоляторах після набрання вироком відносно нього законної сили не зараховується у відповідності до вимого ч. 5 ст. 72 КК України.

Не погодившись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати частково та ухвалити нову, якою зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 20.09.2000 року по 01.09.2004 року, тобто, період фактичного перебування в установі попереднього ув`язнення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги засуджений зазначає, що згідно довідки із особової справи встановлено, що до засудженого ОСОБА_6 з 20.09.2000 року по 01.09.2004 року у межах того самого кримінального провадження було застосовано попереднє ув`язнення у виді тримання під вартою у Львівському слідчому ізоляторі, тому вказаний строк, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, підлягає зарахуванню.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 вироком Апеляційного суду Львівської області від 19 вересня 2001 року засуджений за п. «г», «ж» ст. 93, ч. 2 ст. 17, п. «г», «ж» ст.93, ч. 1 ст. 222, ч. 1 ст. 223 КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з 20 вересня 2000 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 29.01.2002 року вирок Апеляційного суду Львівської області від 19.09.2001 року залишено без змін.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому у строк попереднього ув`язнення включається також строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

Як вбачається із матеріалів провадження, до набрання законної сили вироком суду, яким ОСОБА_6 засуджений в рамках одного кримінального провадження, останній з 20 вересня 2000 року по 29 січня 2002 року утримувався під вартою в місцях попереднього ув`язнення.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 72 КК України та Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, місцевий суд дійшов правильного висновку та зарахував засудженому ОСОБА_6 у строк відбутого покарання за вказаним вироком у виді довічного позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у період з 20 вересня 2000 року по 29 січня 2002 року відповідно до співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з тим, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги засудженого про зарахування в строк відбування покарання у виді довічного позбавлення волі усього строку перебування ОСОБА_6 в слідчому ізоляторі, в тому числі перебування в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України „Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, не вбачається, тому ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4