Справа № 1-1249/11
№ 1/183/3/16
В И Р О К
іменем України
05 липня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підсудного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Спаське, Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох дітей, 1997 р.н. та 1999 р.н., працюючого керівником ФГ «Провесінь», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувався в тому, що 11 жовтня 2005 року, як керівник та засновник ПП АПФ «Провесінь», маючи умисел, направлений на протиправне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , з метою погашення грошового кредиту у відділенні КБ «ПриватБанк», запропонував директору ФГ «Діан Д» в особі ОСОБА_6 придбати право на майно ПП АПФ «Провесінь» - приміщення ковбасного цеху, розташованого по вул.Берегового, 34-б, смт.Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, яке знаходилось у заставі КБ «ПриватБанк», під яке ПП АПФ «Провесінь» 07 квітня 2003 року було отримано грошовий кредит в сумі 48300 грн., при цьому не маючи наміру передавати ОСОБА_6 право на володіння зазначеним майном, тим самим ввів в оману останнього. ОСОБА_6 в свою чергу, будучи впевненим у добросовісних намірах ОСОБА_9 , довіряючи, погодився на пропозицію останнього та перерахував 85000 грн. з рахунку ФГ «Діан Д» на розрахунковий рахунок ПП АПФ «Провесінь», в результаті чого кредит, отриманий ОСОБА_9 під заставу нерухомого майна від 03 вересня 2003 року, був погашений перед КБ «ПриватБанк», а ОСОБА_6 27 жовтня 2005 року отримав документи на ковбасний цех для подальшого укладення договору купівлі-продажу з ПП АПФ «Провесінь».

ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, не плануючи виконувати усну домовленість з ОСОБА_6 з продажу вищевказаного майна ПП АПФ «Провесінь», від укладання договору купівлі-продажу вказаного майна та передачі права на володіння майном ФГ «Діан Д» відмовився, після чого продав зазначене майно ОСОБА_10 за 100000 грн., тим самим шляхом обману та зловживання довірою завдав матеріальної шкоди ФГ «Діан Д» в розмірі 85000 грн., що більше ніж в 648,85 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який на момент скоєння злочину складав 131 грн. та являється особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману, зловживання довірою (шахрайство) в особливо великих розмірах.

10 листопада 2015 року постановою прокурора було змінене обвинувачення в суді, за яким ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він, будучи керівником і засновником ПП «АПФ «Провесінь», здійснюючи керівництво зазначеним підприємством, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, а саме:

діє від імені підприємства без доручення;

представляє інтереси підприємства в усіх організаціях, підприємствах в установах;

розпоряджається грошима і майном підприємства згідно статуту і законодавства; укладає угоди, видає доручення, відкриває рахунки у банківських установах;

несе відповідальність за виконання покладених на нього завдань, які визначені статутом, формування і виконання фінансових планів, підтримку судової та фінансової дисципліни, ефективне використання і збереження державного майна та грошей, які знаходяться у веденні підприємства, дотримання законодавства України;

27 жовтня 2005 року будучи засновником ПП «АПФ «Провесінь», при здійсненні своєї діяльності, керуючись статутом ПП «АПФ «Провесінь» і Законами України, зловживаючи своїм службовим станом, діючи в особистих інтересах, всупереч інтересам служби, маючи умисел на власний розсуд незаконно розпорядитися заставним майном, у вигляді ковбасного цеху з гаражем за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у Новомосковському відділенні КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м.Новомосковськ, вул.Шевченка, 3, дав згоду спеціалісту з оцінки кредитних ризиків та заставних операцій юридичних осіб Новомосковського відділення КБ «ПриватБанк» ОСОБА_11 передати правовстановлюючі документи на нерухоме майно за адресою: Новомосковський район, смт Губиниха, вул.Берегового, 34б голові Фермерського господарства «Діан Д» ОСОБА_6 .

ОСОБА_11 , в свою чергу пересвідчившись, що заборгованість перед КБ «ПриватБанк» за кредитним договором ПП «АПФ «Провесінь» № 12л від 07 квітня 2003 року в сумі 85000 грн. погашена, передав документи на нерухоме майно за адресою: Новомосковський район, смт Губиниха, вул.Берегового, 34-б голові ФГ «Діан Д» ОСОБА_6 .

ОСОБА_9 , будучи керівником і засновником ПП «АПФ «Провесінь», здійснюючи керівництво зазначеним підприємством, виконуючи організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські обов`язки повинен не менше одного разу на рік подавати податкову звітність у Новомосковську об`єднану податкову інспекцію. Так, згідно акту виїзної позапланової перевірки Новомосковської об`єднаної державної податкової інспекції ПП «АПФ «Провесінь» від 30 липня 2007 року встановлено, що 12 жовтня 2005 року 85% ковбасного цеху з гаражем продано ФГ «Діан Д» за 85000 грн., а 15% вказаного цеху залишилось у володінні ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_9 , після передачі ОСОБА_6 правовстановлюючих документів на будівлю ковбасного цеху з гаражем за адресою: АДРЕСА_2 , ухилився від нотаріального оформлення з ним договору купівлі-продажу вищезазначеного ковбасного цеху з гаражем.

Таким чином, ОСОБА_9 зловживаючи службовим становищем, не дотримуючись усної домовленості з ОСОБА_6 про продаж ковбасного цеху з гаражем вартістю 85000 грн., умисно та протиправно ухилився від нотаріального оформлення угоди купівлі-продажу будівлі ковбасного цеху з гаражем за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим заподіяв збиток останньому на суму 85000 грн.

ОСОБА_9 за зміненим обвинуваченням в суді обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у зловживанні владою або службовим становищем, тобто умисному, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло тяжкі наслідки, а саме матеріальний збиток ФГ «Діан Д» на загальну суму 85000 грн., що більше ніж в 648,85 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який на момент скоєння злочину становив 131 грн.

Відповідно до вимог ст. 277 КПК України, в редакції 1960 року, у зміненому обвинуваченні в суді поставлене питання про застосування кримінального закону, який передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, тому судом було роз`яснено потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі. Потерпілий зазначив, що він буде підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Крім того, ОСОБА_6 та ФГ «Діан Д», були заявлені цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відповідно до вимог ст.ст. 3, 15, 16, 22, 1166 ЦК України. Так, посилаючись на те, що ОСОБА_9 , зловживаючи довірою голови (засновника) ФГ «Діан Д» ОСОБА_6 , заволодів майном, що належить ФГ «Діан Д», а саме коштами в розмірі 85000 грн., які просив стягнути на користь ФГ «Діан Д». Крім того, для реалізації представництва в суді ФГ «Діан Д» було замовлено надання юридичних послуг, обсяг яких складає 9500 грн., які також просить стягнути на користь ФГ «Діан Д». Також враховуючи, що ОСОБА_6 , згідно статуту ФГ «Діан Д» є засновником та головою господарства, а тому ОСОБА_9 незаконно посягнув на належне ОСОБА_6 майно, у зв`язку з чим ОСОБА_6 зазнав моральних, душевних страждань через незаконні дії ОСОБА_9 , які він оцінює в 10000 грн., які просить стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 . Крім того, для реалізації своїх прав ОСОБА_6 було замовлено юридичні послуги, обсяг яких склав 9500 грн., які також просить стягнути з ОСОБА_9 на його користь.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 вину у пред`явлених обвинуваченнях не визнав, та показав, що між ФГ «Провесінь», керівником якого був ОСОБА_9 та ФГ «Діан Д», керівником якого є ОСОБА_6 з квітня 2005 року існував договір про співпрацю за умовами якого ФГ «Провесінь» мало б прибуток у 250000 грн. від врожаю. Крім того, ПП «АПФ Провесінь» та особисто він ОСОБА_9 були поручителями Фермерського господарства «Діан Д» перед банком по кредитних договорах.

У 2003 році ПП «АПФ Провесінь», керівником якого був ОСОБА_9 , укладало кредитний договір в КБ «ПриватБанк» у зв`язку з чим передало банку у заставу будівлю ковбасного цеху по АДРЕСА_2 , яке належало ПП АПФ «Провесінь» на праві власності. У визначений договором строк кредитні кошти виплачені банку не були у зв`язку з чим працівники банку стали підшукувати покупців на це приміщення.

Восени 2005 року Дубачинський говорив з ОСОБА_12 , з яким також співпрацювало фермерське господарство, що в разі внесення 80000 грн. можливо вивести з-під застави приміщення ковбасного цеху. Хобот подзвонив Дубачинському та повідомив, що ОСОБА_6 06 жовтня 2005 року вніс 80000 грн. на рахунок ФГ «Провесінь», щоб була можливість вивести приміщення з-під застави. Однак платіжного доручення він ОСОБА_13 не давав, тому як повинно було б зазначено за співпрацю між господарствами, а згідно платіжного доручення, в якому кульковою ручкою дописано за приміщення ковбасного цеху на рахунок ФГ «Провесінь», який не є навіть власником ковбасного цеху, тому як власником було ПП АПФ «Провесінь». Пізніше йому стало відомо, що перерахування коштів Фермерським господарством «Діан Д» здійснено в сумі 85000 грн. В свою чергу «Індекс банк», який на підставі такого платіжного доручення отримав кошти, повинен був повернути їх за заявою ФГ «Діан Д», однак без відома ОСОБА_9 з причин, які йому невідомі, перерахувало ці кошти на рахунок КБ «ПриватБанк», а останній списав їх на погашення кредиту. Дубачинський запевняє, що він будь-яких договорів, якими б дозволяв проводити такі перерахування не укладав та таких дозволів не надавав. Про існування перерахування коштів йому стало відомо значно пізніше. ОСОБА_6 , як керівнику ФГ «Діан Д» він запропонував повернути ці кошти до кінця 2005 року, в результаті співпраці з ФГ «Провесінь». Що стосується погашення перед банком заборгованості, то заборгованість погашена перед банком не була, однак у зв`язку з тим, що на рахунок КБ «ПриватБанк» надійшли кошти в сумі 85000 грн., він ОСОБА_9 , як поручитель за кредитним договором особисто вніс ще 15000 грн., для того, щоб вивести з-під застави приміщення ковбасного цеху.

В свою чергу, без відома власника приміщення ковбасного цеху працівники КБ «ПриватБанк» не тільки вивели з-під застави це приміщення, а ще й передали документи ОСОБА_6 , в той час, як він Дубачинський про таке не просив та будь-якої письмової згоди на такі дії не надавав.

З 01 січня 2006 року ПП АПФ «Провесінь» призупинило свою діяльність. 27 грудня 2005 року дійсно приміщення ковбасного цеху було передано Богомолу за договором купівлі-продажу, на підставі переуступки боргу, який до 01 липня 2006 року поступово перерахував обумовлені договором кошти в сумі 100000 грн. Договір був тристоронній між ФГ «Провесінь», ПП ОСОБА_10 та ПП АПФ «Провесінь».

Враховуючи, що згідно акту звірки між ФГ «Провесінь» та ФГ «Діан Д» на кінець 2005 року ФГ «Діан Д» мало заборгованість перед ФГ «Провесінь» більше ніж 85000 грн. він Фермерському господарству «Діан Д» 85000 грн. не перераховував. Ці факти також підтверджуються рішеннями господарських судів, які набрали законної сили.

Зазначив, що він нікого не обманював, не зловживав довірою, як і не зловживав владою або службовим становищем, як керівник ПП АПФ «Провесінь», стосунки з керівником ФГ «Діан Д» виключно цивільно-правові. Особливу увагу просив звернути на те, що ОСОБА_6 звернувся із заявою до міліції лише в лютому 2009 року, коли набрало законної сили рішення про стягнення з ФГ «Діан Д» на користь ФГ «Провесінь» суми заборгованості, яке переглядалося у вищих інстанціях. Вважає, що ОСОБА_6 таким чином бажає уникнути цивільно-правової відповідальності перед ФГ «Провесінь».

Обвинувачення вважає надуманими, просив ухвалити виправдувальний вирок.

Позови як ОСОБА_6 так і ФГ «Діан Д» не визнав, в їх задоволенні просив відмовити.

Потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що у 2005 році він, як керівник ФГ «Діан Д», співпрацював з керівником ФГ «Провесінь» ОСОБА_9 , а також з ОСОБА_12 , який помер, та його братом. Для здійснення господарської діяльності вони взяли кредит в банку та кошти в Агросоюзі. Усі справи велися через ФГ «Діан Д», кошти проходили також через нього. ФГ «Діан Д» придбало техніку, насіння, а ФГ «Провесінь» надало землю.

З весни 2005 року ОСОБА_6 часто бував в КБ «ПриватБанк», йому було відомо про заставне майно «Провесінь». Коли йому стало відомо про продаж ковбасного цеху, він вирішив, що непогано було б його придбати. З цього приводу він зустрічався з керівником Новомосковського відділення КБ ПриватБанк ОСОБА_14 , а 03 жовтня 2005 року разом з Дубачинським і було погоджено його продаж за 80000 грн. 06 жовтня 2005 року він власноруч написав платіжне доручення та перерахував 80000 грн. Пиріг працівник банку на наступний день повідомила його, що він перерахував кошти не на той рахунок. А 11 жовтня 2005року в ПриватБанку йому повідомили, що приміщення вже коштує 90000 грн. Тоді йому працівником банку ОСОБА_15 було запропоновано придбати приміщення за 85000 грн. він погодився.

Потім прийшов до банку ОСОБА_16 , який продиктував рахунок, який він ОСОБА_6 вніс до платіжного доручення, в якому зазначив «за ковбасний цех з гаражем».

12 жовтня 2005 року ОСОБА_17 бухгалтер Дубачинського надала йому накладну, в якій було зазначено 85% ковбасного цеху, він не погодився з цим і приїхав до ОСОБА_14 . На момент придбання приміщення ковбасного цеху « ОСОБА_18 » не було винно « ОСОБА_19 » ніяких коштів. Щодо акту звірки, на який посилається ОСОБА_16 між господарствами, то він складений в кінці 2006 року, і підписаний ним, за проханням ОСОБА_20 , щоб допомогти ОСОБА_16 , за яким нібито ФГ «Діан Д» йому винно 105000 грн. Також у 2006 року він погасив кредит ФГ «Діан Д» в банку.

Після того, як 11 жовтня 2005 року він здав платіжне доручення, ОСОБА_16 сказав, що він все зробить сам. Однак договір купівлі-продажу так і не був оформлений.

Дійсно він перерахував кошти за ковбасний цех не підписавши договору купівлі-продажу, тому як сподівався на усну домовленість та порядність ОСОБА_9 .

Йому було відомо, що 85000 грн., які він перерахував підуть на погашення кредиту.

Документи на ковбасний цех він отримав від працівника банку ОСОБА_21 під підпис.

З 2005 року він не писав будь-яких листів на адресу ОСОБА_19 , з приводу приміщення ковбасного цеху, він лише спілкувався з ОСОБА_16 .

До міліції звернувся дійсно у 2009 році, під його диктовку працівник міліції надрукував заяву за допомогою комп`ютера, в якій просив притягти до відповідальності ОСОБА_9 та працівників банку.

Дійсно ОСОБА_16 пропонував йому зарахувати ці 85000 грн. взаємозаліком, однак він не погодився.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_16 його обманув, просив покарати його, а позови задовольнити в повному обсязі.

Представник цивільного позивача підтримав позовні вимоги та посилаючись на те, що ОСОБА_9 в результаті зловживання довірою керівника ФГ «Діан Д», заволодів коштами господарства. До господарського суду з позовами не зверталися, у зв`язку з тим, що вважає, що коштами ОСОБА_16 заволодів злочинно. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він з 2002 року зареєстрований як приватний підприємець, займається господарською діяльністю. 22 грудня 2005 року за договором купівлі-продажу він придбав приміщення ковбасного цеху у ПП ОСОБА_22 , за укладеним договором перераховував щомісячні платежі на рахунок ПП ОСОБА_22 , на загальну суму 100000 грн. Коли усі суми були сплачені, оформленням договору займався ОСОБА_16 . З приводу «Діан Д» і ОСОБА_13 йому нічого не було відомо. Про те, що приміщення ковбасного цеху було у заставі в банку він знав, однак коли він його придбавав, то воно вже було звільнено з-під застави. Про наявність інших покупців йому нічого не було відомо. Приміщення ковбасного цеху по АДРЕСА_2 він здавав в оренду. Йому зателефонували та повідомили, що ліквідатор ПП АПФ Провесінь забрав цей цех. Дубачинський повернув сплачені ним кошти за ковбасний цех.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що він є керівником Новомосковського відділення КБ ПриватБанк, а також був ним станом на 2005 рік. Між ПП АПФ «Провесінь» та КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір, в забезпечення якого у заставу було передано майно, в тому числі і приміщення ковбасного цеху за адресою: по АДРЕСА_2 . Коли у підприємства Дубачинського виникли фінансові труднощі і він не міг розрахуватися за кредитом, банк почав реалізовувати заставне майно. ОСОБА_13 і ОСОБА_16 неодноразово приходили з приводу приміщення ковбасного цеху в банк. Угода купівлі-продажу повинна була бути укладена в м.Перещепине. Коли з цього об`єкту було знято заборону йому невідомо, заборона знімається до укладення угоди. ОСОБА_13 був даний розрахунковий рахунок, на який необхідно перерахувати кошти, коли з`ясувалося, що це не той рахунок, повернули кошти ОСОБА_13 і він заплатив власнику приміщення ПП АПФ «Провесінь». У КБ ПриватБанк договорів з ІндексБанк на автоматичне списання коштів не було, як і не було тристоронньої угоди між ФГ Провесінь, ПП ОСОБА_22 та цими банками. Кошти з рахунку ПП АПФ «Провесінь» перераховувались тільки за розпорядженням керівника Дубачинського. За приміщення ковбасного цеху ФГ ОСОБА_18 було внесено 85000 грн., та ОСОБА_9 15000 грн. і тоді ним для зняття заборони був наданий лист до нотаріуса. Чому документацію видали не ОСОБА_16 а ОСОБА_13 сказати не може. ОСОБА_13 до нього з такими проханнями не звертався.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показала, що вона працювала в КБ ПриватБанк. ОСОБА_9 як керівник ФГ ОСОБА_19 та ПП ОСОБА_22 був клієнтом банку, та брав кредит. Пам`ятає, що ОСОБА_16 писав згоду на реалізацію заставного майна, більше того, без його відома нікому цей об`єкт не показували. Вона один раз приїжджала до приміщення ковбасного цеху в смт Губиниха, цех здавався в оренду. Восени 2005 року знайшовся покупець на приміщення цеху за 100000 грн., однак ОСОБА_16 відмовився йому продавати це приміщення і зазначив, що він самостійно знайде покупця. Покупець, якого знайшов ОСОБА_9 також був клієнтом банку ФГ «Діан Д», керівником якого був ОСОБА_6 . Від головного офісу банку було отримано дозвіл на реалізацію приміщення ковбасного цеху за 100000 грн., однак ОСОБА_6 зазначив, що він зможе його придбати не дорожче ніж за 85000 грн. Після отримання 85000 грн. від ФГ «Діан Д», та погашення гр. ОСОБА_9 суми що не вистачало 15000 грн., з приміщення було знято заборону. Чому технічна документація опинилася у ОСОБА_6 їй невідомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показала, що вона станом на 2005 рік працювала в КБ ПриватБанк. У 2003 році між банком та ПП ОСОБА_22 в особі директора ОСОБА_9 укладався кредитний договір, за яким в забезпечення зобов`язання було надано під заставу приміщення ковбасного цеху по АДРЕСА_2 . У зв`язку зі спливом строку кредитного договору та його не погашенням, банком приймалися заходи по реалізації заставного майна. Від головного офісу банку було отримано дозвіл на реалізацію приміщення ковбасного цеху за 100000 грн., однак ОСОБА_6 зазначив, що він зможе його придбати не дорожче ніж за 85000 грн. Після отримання 85000 грн. від ФГ «Діан Д», та погашення гр. ОСОБА_9 суми що не вистачало 15000 грн. з приміщення було знято заборону. Вона за своїми функціональними обов`язками здійснювала контроль за погашенням прострочених кредитів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показала, що у 2005 році вона працювала бухгалтером ФГ «Провесінь» та допомагала ОСОБА_9 з бухгалтерською документацією ПП АПФ «Провесінь». Їй невідомо чи продавало ПП приміщення ковбасного цеху. Податкову накладну на 85000 грн. вона виписувала, про це її попросив ОСОБА_9 . Так в кінці жовтня місяця 2005 року на підставі банківських виписок вона виписала таку накладну. Платіжного доручення або рахунку вона не бачила, накладну виписала зі слів ОСОБА_9 . Що стосується звітності ПП АПФ «Провесінь», то вона її готувала, на підставі наявних документів, підписував звітність ОСОБА_9 та здавав до податкової.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показала, що вона була ліквідатором ПП АПФ «Провесінь», власником якого був ОСОБА_9 . У 2006 році було порушено справу про його банкрутство. У 2007 році оголошено банкрутом. В процесі ліквідації було з`ясовано, що підприємство має у власності ковбасний цех з гаражем по АДРЕСА_2 , тому його було включено до ліквідаційної маси і воно підлягало реалізації. За бухгалтерськими документами ПП було зазначено, що 85000 грн. надійшло на рахунок ПП АПФ «Провесінь» в ІндексБанк від ФГ «Діан Д» за зазначене приміщення ковбасного цеху. Яким чином ці кошти були перераховані до КБ «ПриватБанк» їй невідомо, тому як невідомо чи було таке доручення ІндексБанку від Дубачинського. В процесі ліквідації приміщення ковбасного цеху було реалізовано за оцінкою в 103212 гр., які були перераховані на рахунок підприємства. Серед кредиторів ПП АПФ «Провесінь» - фермерського господарства «Діан Д» не було; КБ ПриватБанк був серед кредиторів ПП. З 424000 грн. заборгованості кредиторам нічого не виплачено. Кошти отримані від реалізації майна ПП пішли на оплату праці, в тому числі і її.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він працював з 2004 по березень 2006 року на посаді спеціаліста з оцінки кредитних ризиків і заставних операцій юридичних осіб Новомосковського відділення КБ ПриватБанк. ПП АПФ «Провесінь» було одним з клієнтів банку, керівником та засновником якого був ОСОБА_9 . У 2005 році зазначене ПП мало прострочену заборгованість, тому ставилося питання про реалізацію заставного майна, серед якого було приміщення ковбасного цеху по АДРЕСА_2 . Банк допомагав знайти покупців заставного майна, це входило саме до його обов`язків, однак Дубачинський сам знайшов покупця ФГ «Діан Д» керівником якого був ОСОБА_6 . У зв`язку з погодженням на реалізацію заставного майна приміщення ковбасного цеху, банком було знято заборону. Оригінали документів на приміщення ковбасного цеху, що зберігалися в банку, він особисто передав керівнику ФГ «Діан Д» ОСОБА_6 . Домовленість про продаж приміщення ковбасного цеху між Дубачинським та Доценком була усна. Документи він передав ОСОБА_13 з усного дозволу ОСОБА_9 , оформив передачу документів на приміщення за актом приймання-передачі. Після проведення досудового розслідування та декількох судових засідань він все згадав, і в цьому судовому засіданні дає правдиві показання. Він не підтверджує показання, що показував ОСОБА_13 перелік заставного майна і пропонував його, як потенційного покупця. Також він не підтверджує, що документи на ковбасний цех, які він передав ОСОБА_13 за актом приймання-передачі, він віддав за вказівкою керівництва банку.

Обвинувачення ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, так і у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в редакції чинній станом на жовтень 2005 року, ґрунтується на показаннях ОСОБА_6 , свідків: ОСОБА_27 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 ОСОБА_26 , які були допитані в ході судового слідства, а також на доказах, досліджених в судовому засіданні, а саме на:

- заяві ОСОБА_28 від 19 лютого 2009 року (т. 1 а.с. 2), в якій надрукованим за допомогою комп`ютерної техніки тексті зазначено, що він просить притягнути до відповідальності посадових осіб ЗАТ КБ ПриватБанк та засновника ПП АПФ Провесінь Дубачинського, які в жовтні 2005 року за попередньою змовою, шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ФГ «Діан Д» в розмірі 85000 грн., чим спричинили підприємству шкоду на зазначену суму;

- рухом грошових коштів по р/р № НОМЕР_1 ПП АПФ «Провесінь» за період з 01 жовтня 2005 року по 01 жовтня 2006 року, згідно якого вбачається, що 13 жовтня 2005 року ФГ «Діан Д» перерахувало на рахунок ПП АПФ «Провесінь» грошові кошти в сумі 85000 грн., де зазначено за приміщення ковбасного цеху; а 14 жовтня 2005 року грошові кошти в сумі 85000 грн. перераховані за погашення кредиту по договору № 12л від 07 квітня 2003 року (т. 1 а.с. 127-130);

- а також протоколами очних ставок між:

- ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , в ході якої ОСОБА_16 не визнає факт продажу ковбасного цеху ОСОБА_13 , а лише за усною домовленістю з ним ця проплата була проведена за виведення з реєстру заставного майна у вигляді приміщення ковбасного цеха, тому як ФГ Провесінь несло солідарну відповідальність з ПП ОСОБА_22 за погашенням кредиту в КБ ПриватБанк (т. 1 а.с. 158);

- ОСОБА_9 та ОСОБА_25 , в ході якої ОСОБА_25 пояснила, що вона здійснювала контроль за надходженням грошових коштів на рахунок для погашення кредиту, працівники банку повідомили її про наявність платіжного доручення, в якому було зазначено, що ці кошти направлені на придбання ковбасного цеху, після чого банком було простежено рух цієї суми, щоб вона була використана на погашення кредиту (т. 1 а.с. 165);

- ОСОБА_9 та ОСОБА_23 в ході якої ОСОБА_23 показав, що за проханням ОСОБА_9 і ОСОБА_13 , приміщення ковбасного цеху продавалося ОСОБА_13 , тому як вони самі бажали його придбати у ПП ОСОБА_19 та використовувати його для спільної діяльності, у зв`язку з чим ОСОБА_6 вніс 85000 грн., а ОСОБА_9 15000 грн. (т. 1 а.с. 169).

ОСОБА_9 обвинувачується у зловживанні владою або службовим становищем, а саме в умисному, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло тяжкі наслідки, а саме матеріальний збиток ФГ «Діан Д» на загальну суму 85000 грн.

Об`єктивна сторона злочину за ст. 364 КК України, чинній на жовтень 2005 року - зловживання владою або службовим становищем виявляється у діянні (дії чи бездіяльності), яке: 1) вчиняється з використанням влади або службового становища; 2) здійснюється у межах повноважень, наданих особі за посадою чи у зв`язку з виконанням нею службових обов`язків; 3) суперечить інтересам служби; 4) заподіює істотну шкоду або тягне тяжкі наслідки; 5) знаходиться у причинному зв`язку із зазначеними наслідками.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 згідно довідки про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи № 452402, статуту ПП «Агропромислова фірма Провесінь» станом на жовтень 2005 року був керівником Приватного підприємства «Агропромислова фірма Провесінь» та виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, тобто в розумінні ст.. 364 КК України, в редакції чинній станом на жовтень 2005 року був службовою особою.

Під зловживанням владою слід розуміти умисне використання службовою особою, яка має владні повноваження, всупереч інтересам служби своїх прав щодо пред`явлення вимог, а також прийняття рішень, обов`язкових для виконання іншими фізичними чи юридичними особами. Зловживати владою може як представник влади, так і службова особа, яка виконує організаційно-розпорядчі обов`язки, оскільки остання також має владні повноваження, що розповсюджуються на підпорядкованих їй осіб. Зловживання службовим становищем - це будь-яке умисне використання службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, пов`язаних з її посадою.

Зловживання владою або службовим становищем передбачає наявність взаємозв`язку між службовим становищем винного і його поведінкою, яка виражається в незаконних діях або бездіяльності. Службова особа при зловживанні у будь-якій формі прагне скористатися своїм службовим становищем, яке передбачає як наявність передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами повноважень (прав і обов`язків), так і наявність фактичних можливостей, які надає їй сам авторитет посади (її загальновизнана вага, важливість, впливовість).

Однак формулювання обвинувачення не містить в собі які ж владні чи службові повноваження використав ОСОБА_9 , всупереч яким інтересам служби, а також яким чином згода ОСОБА_9 на передачу правовстановлюючих документів на ковбасний цех, який не є навіть працівником КБ «ПриватБанк», могла бути обов`язковою для виконання працівником цього банку спеціалістом з оцінки кредитних ризиків та заставних операцій ОСОБА_11 .

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_9 відмовлявся від нотаріального посвідчення договору суду не надано.

Обвинувачення також не містить причинно-наслідкового зв`язку між наданням згоди ОСОБА_9 на передачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно директору ФГ «Діан Д» та спричиненням матеріальної шкоди ФГ «Діан Д».

ОСОБА_9 також обвинувачується у заволодінні чужим майном у особливо великих розмірах шляхом обману, зловживання довірою.

Аналіз змісту диспозиції статті 190 КК України дає підстави для однозначного висновку про те, що умисел на шахрайство повинен передувати за часом передачі майна потерпілим. Умисел повинен бути спрямований на заволодіння майном та його безповоротне обернення на власну користь.

Доказуванню підлягає також і те, що обвинувачена особа використала довірливі відносини з потерпілим саме для незаконного заволодіння майном останнього, та не мала наміру майно повертати.

Обов`язок доказування обставин кримінального злочину покладено на сторону обвинувачення.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 та підсудний ОСОБА_9 дійсно були знайомі до жовтня 2005 року. Стосунки у них були нормальними до конфлікту з приводу боргового зобов`язання ФГ «Діан Д» в особі керівника ОСОБА_6 перед ФГ «Провесінь» в особі ОСОБА_9 . Зазначені особи співпрацювали, будучи керівникам фермерських господарств. Ці обставини вони підтвердили в судовому засіданні.

На підтвердження винуватості ОСОБА_9 у шахрайстві та зловживанні службовим становищем, стороною обвинувачення надані докази, які підтверджують факт перерахування грошових коштів в розмірі 85000 грн. 13 жовтня 2005 року на підставі платіжного доручення № 85 від 11 жовтня 2005 року (т. 1 а.с. 120) та відповідної податкової накладної № 1 від 12 жовтня 2005 року (т. 1 а.с. 121), які 13 жовтня 2005 року згідно руху коштів по розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 ПП АПФ «Провесінь» в Другому відділенні ДФ АТ «Індекс Банк» м.Новомосковськ надійшли від ФГ «Діан Д», головою якого є ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 126) на рахунок ПП АПФ «Провесінь» (т. 1 а.с. 127-130), а також акту за результатами виїзної позапланової перевірки ПП АПФ «Провесінь» від 30 липня 2007 року з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01 липня 2004 року по 01 липня 2007 року, згідно п. 2.15.8 якого згідно податкових накладних серед основних покупців, під № 4 є ФГ «Діан Д» частка ковбасного цеху 85% (т. 4 а.с. 122-154), що є підтвердженням перерахування коштів.

Доводи сторони обвинувачення в частині того, що ОСОБА_9 , як керівник ПП АПФ «Провесінь», на рахунок якого керівником ФГ «Діан Д» ОСОБА_6 було перераховано 85000 грн. взагалі не мав наміру віддавати гроші ФГ «Діан Д», тобто, діяв з умислом на шахрайство, є неспроможними, оскільки об`єктивно не підтверджені сукупністю наданих обвинуваченням доказів, та повністю спростовуються показаннями самого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_16 пропонував йому провести взаєморозрахунки, виходячи з того, що ФГ «Діан Д» перерахувало ці кошти, щоб їх повернути. Також в судовому засіданні не заперечувалося ОСОБА_6 , що станом на день подачі заяви до міліції в лютому 2009 року ФГ «Діан Д» заборгувало перед ФГ «Провесінь» грошові суми, які перевищують 85000 грн.

Обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_9 отримавши кошти в сумі 85000 грн. від ФГ «Діан Д», розпорядився ними, погасивши кредит за кредитним договором № 12л від 07 квітня 2003 року. З такими висновками колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне. Щодо підстав перерахування з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 ПП АПФ «Провесінь» 14 жовтня 2005 року грошових коштів в сумі 85000 грн. на рахунок КБ «ПриватБанк», які були спрямовані КБ «ПриватБанком» на погашення кредиту за договором № 12л від 07 квітня 2003 року (т. 1 а.с. 127-130) то органом досудового слідства, а в суді органом обвинувачення не надано доказів того, що кошти з рахунку «Індекс Банку» перераховувалися на рахунок КБ ПриватБанк за розпорядженням ОСОБА_9 , тому як не надано такого розпорядження; копія кредитного договору між КБ ПриватБанком та ПП АПФ Провесінь № 12л від 07 квітня 2003 року (т. 1 а.с. 114-115), долучена не в повному обсязі, а ті відомості, що містяться на цих двох аркушах зобов`язань щодо можливості проведення таких розрахунків не містить. Згідно витребуваних судом відомостей від ПАТ «Креді Агріколь Банк», який є правонаступником «Індекс Банку» за вих.№ 16/03 від 06 грудня 2013 року, надання платіжних документів, на підставі яких здійснювалися зарахування та списання коштів не є можливим, оскільки термін зберігання меморіальних та касових документів згідно Постанови Правління НБУ від 08 грудня 2004 року № 601 становить 5 років. Термін зберігання їх закінчився. Документи знищені згідно актів знищення. Рахунок № НОМЕР_1 , що належав ПП АПФ «Провесінь» закритий 21 травня 2008 року (т. 3 а.с. 105-107). А згідно відомостей, витребуваних в ПАТ КБ «ПриватБанк» за вих.№ 30.1.0.0/2-20131129/2750 від 09 грудня 2013 року, розшукати та надати копію кредитного договору №12Л від 07 квітня 2003 року банк не має змоги.

Показання допитаних в суді свідків: ОСОБА_23 ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_11 працівників КБ «ПриватБанк» щодо подій 2005 року, а саме того, ким і коли було запропоновано ОСОБА_6 придбати заставне майно ПП АПФ «Провесінь» - приміщення ковбасного цеху, процедури оформлення угоди купівлі-продажу, включаючи підстави передачі 27 жовтня 2005 року право встановлювальних документів на це нерухоме майно не ОСОБА_9 , а саме ОСОБА_6 , який не був власником цього майна (т. 1 а.с. 83) лише переконують суд в неправомірності дій працівників КБ «ПриватБанк».

Постановою слідчого СВ Новомосковського МВ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_29 від 10 серпня 2009 року виділені з кримінальної справи № 330099030 для додаткової перевірки матеріали стосовно посадових осіб ЗАТ КБ «ПриватБанк» з метою встановлення з чиєї вини допущена недбалість при відчуженні заставного майна банком. Організацію проведення додаткової перевірки за даним фактом доручено начальнику СБЕП Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області (т. 1 а.с. 207).

З довідки направленої листом за вих.№3391 від 21 березня 2016 року слідчим відділом Новомосковського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, вбачається, що перевірити реєстрацію матеріалів, виділених 10 серпня 2009 року з кримінальної справи № 33099030 стосовно посадових осіб ЗАТ КБ «ПриватБанк» за обліками Новомосковськго ВП неможливо, у зв`язку з тим, що журнали реєстрації відмовних матеріалів та відмовні матеріали за 2009 рік знищено по закінченню терміну зберігання (5 років згідно наказу МВС № 519-2002 року). Перевіркою по інтегрованій інформаційно-пошуковій системі МВС «АРМОР» вказані матеріали не виявлені (т. 4 а.с.203-204).

Протоколи очних ставок не підтверджують обставин злочину, які підлягають доказуванню у даному провадженні, та інкриміновані ОСОБА_9 . Із них не вбачається факту наявності у підсудного умислу на шахрайське заволодіння майном шляхом зловживання довірою, або зловживання своїм службовим становищем. Дані показання не є достатніми, об`єктивними та достовірними доказами наявності у підсудного умислу на шахрайство, та не підтверджують його мету використати довірливі стосунки з ОСОБА_6 , для незаконного заволодіння його коштами та безповоротного обернення їх на власну користь, як і не є доказами використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що правовідносини між ОСОБА_30 , як керівником ПП АПФ «Провесінь» та ФГ «Провесінь» і ОСОБА_6 , як керівником ФГ «Діан Д» носили виключно цивільно-правовий характер.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обов`язок доведеності вини особи покладається на обвинувачення, яке не може грунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи щодо ОСОБА_9 у межах пред`явлених йому обвинувачень, на підставі наданих сторонами та досліджених судом доказів, суд приходить до висновку про недоведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_9 в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.4.ст.190 КК України: заволодінні чужим майном шляхом обману, зловживання довірою, вчиненому у особливо великих розмірах; а також ч. 2 ст. 364 КК України: зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло тяжкі наслідки.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».

Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain » від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Стороною обвинувачення не представлені суду належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України або злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в редакції, що діяла на жовтень 2005 року, та наявності в його діях складу даних злочинів. За таких обставин, встановивши недоведеність вини ОСОБА_9 в інкримінованих йому злочинах, суд має визнати його невинуватим та постановити щодо нього виправдувальний вирок.

У зв`язку з тим, що мотиви цивільних позовів ОСОБА_6 та ФГ «Діан Д» про стягнення матеріальної та моральної шкоди нерозривно пов`язані із протиправністю дій ОСОБА_9 , які не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства, то відповідно до вимог ч. 3 ст. 328 КПК України, в редакції 1960 року при виправданні підсудного за відсутності в його діях складу злочину суд залишає позов без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323-324, 328 КПК України, в редакції 1960 року, пунктом 15 розділу XI Перехідних положень КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, визнати невинуватим та виправдати за відсутністю в його діях складу цього злочину.

ОСОБА_9 за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, визнати невинуватим та виправдати за відсутністю в його діях складу цього злочину.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов Фермерського господарства «Діан Д» про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3