Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1613/404/2012
Провадження № 1/553/1/2016
В И Р О К
Іменем України
04.04.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
технічного секретаря - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
за участю:
прокурора - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представника потерпілого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 ,
потерпілого - ОСОБА_14 ,
захисників підсудного - адвокатів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
підсудного - ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальну справу відносно:

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомолець Городовицького району республіки Калмикії, громадянина України, росіянина, освіта середня спеціальна, одруженого, пенсіонера, працюючого приватним підприємцем, не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_18 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_14 , які він скоїв за таких обставин.

Згідно обвинувального висновку, дії, які інкримінуються підсудному, останній скоїв за наступних обставин.

17 грудня 2010 року близько 17 год. 30 хв., в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, керуючи власним автомобілем NISSAN TEANA 350 XV, д.н. НОМЕР_1 , та перебуваючи один в салоні автомобіля, рухався по автодорозі Суми-Полтава зі сторони смт. Котельва у напрямку м. Полтава. Позаду вказаного автомобіля в попутному з ним напрямку рухався автомобіль FORD TRANSIT CONNECT, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням власника ОСОБА_14 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні знаходилася пасажир ОСОБА_19 дружина останнього.

В цей час по вказаній автодорозі Суми-Полтава у зустрічному їм напрямку, зі сторони м. Полтава, рухався автомобіль КАМАЗ 5320, д.н. НОМЕР_3 , з причепом ГКБ 8350, д.н. НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_20 , під керуванням, на підставі нотаріально посвідченої довіреності, водія ОСОБА_21 , котрий знаходився в салоні автомобіля сам.

Рухаючись по 137 км вказаної автодороги, водій автомобіля NISSAN TEANA 350 XV, д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_18 , в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком зміни напрямку руху керованого ним автомобіля, виконання маневру виїзду на смугу зустрічного руху, не переконався в безпечності виконання маневру, що це не буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в порушення п. 11.3 Правил дорожнього руху, не надав перевагу у русі зустрічному автомобілю КАМАЗ 5320 д.н. НОМЕР_3 з причепом ГКБ 8350, д.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_21 , на яку виїздив, у результаті чого, виїхавши на його смугу створив йому небезпеку для руху та допустив зіткнення з ним на смузі руху автомобіля КАМАЗ 5320, д.н. НОМЕР_3 , передніми лівими частинами автомобілів. У результаті вказаного зіткнення некерований автомобіль КАМАЗ 5320, д.н. НОМЕР_3 , з причепом ГКБ 8350, д.н. НОМЕР_4 , виїхав на смугу руху автомобіля FORD TRANSIT, CONNECT, д.н. НОМЕР_2 , де відбулося перекидання причепа автомобіля КАМАЗ 5320 ,та зіткнення передньою частиною автомобіля КАМАЗ 5320, д.н. НОМЕР_3 , та передньою частиною автомобіля FORD TRANSIT CONNECT, д.н. НОМЕР_2 , на смузі руху останнього.

У результаті даних порушень Правил дорожнього руху, наслідком яких стала дорожньо-транспортна пригода, водій автомобіля FORD TRANSIT CONNECT д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_14 , згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №150 від 21.09.2011 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравма закрита черепно-мозкова травма забій головного мозку легкого ступеня, забій м`яких тканин лівої половини обличчя з ранами та гематомою; закритий осколковий через суглобовий перелом ліктьового відростку ліктьової кістки зі зміщенням, косо поперечний перелом проксимальної третини діалізу лівої ліктьової кістки зі зміщенням, вивих проксимальної головки променевої кістки; закритий осколковий перелом правої стопи: п`яткової, таранної та латеральної клиноподібної кісток; багато осколковий через суглобовий перелом проксимального мета епіфізу лівої великогомілкової кістки, розрив переднього рогу латерального меніска лівого колінного суглобу, садна колінних суглобів. Політравма супроводжувалась розвитком травматичного шоку тяжкого ступеня явищем небезпечним для життя. У послідуючому виявлені тілесні ушкодження причинили постійну (стійку) втрату працездатності на 50%, а тому отриманні в результаті ДТП тілесні ушкодження відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення та за ознакою розладу здоров`я поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину.

Пасажир автомобіля FORD TRANSIT CONNECT, д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_19 , згідно висновку судово-медичної експертизи №135 від 28.01.2011 року отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Підсудний ОСОБА_18 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 161 від 28.01.2011 року отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наступивших наслідків згідно висновку авто-технічної експертизи № 960 від 09.12.2011 року, стали порушення п.п. 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України з боку автомобіля NISSAN TEANA 350 XV, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_18 , згідно з якими:

10.1 Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

11.3 На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків, виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Разом з тим, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження пред`явлене ОСОБА_18 обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали кримінальної справи, заслухавши показання потерпілого, підсудного, свідків та експертів, думку представника потерпілого, захисників підсудного та міркування прокурора, суд прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_18 базується лише на припущеннях, які не можуть бути покладені судом в основу обвинувального вироку. Беззаперечних же доказів винуватості ОСОБА_18 в умисному порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_14 не встановлено.

В ході судового розгляду справи версія обвинувачення про те, що умисними діями підсудного ОСОБА_18 потерпілому ОСОБА_14 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася в зв`язку з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, не знайшла свого підтвердження.

В основу даної версії покладено три обставини:

1)Зіткнення 17.12.2010 року о 17 год. 30 хв. на 137 км автодороги Суми-Полтава в с.Лихачівка Котелевського району Полтавської області автомобілів КАМАЗ 5320 д.н. НОМЕР_3 з причепом ГКБ 8350, д.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_21 , та NISSAN TEANA 350 XV, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_18 , що рухався в зустрічному напрямку, в результаті яких транспортні засоби отримали технічні пошкодження;

2)Подальше зіткнення автомобілів КАМАЗ 5320, д.н. НОМЕР_3 з причепом ГКБ 8350, д.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_21 , та FORD TRANSIT CONNECT, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_14 , котре сталося в зв`язку з першочерговим зіткненням автомобілів КАМАЗ 5320 д.н. НОМЕР_3 , з причепом ГКБ 8350, д.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_21 , та NISSAN TEANA 350 XV, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_18 (перша обставина), у результаті чого некерований автомобіль КАМАЗ 5320, д.н. НОМЕР_3 , з причепом ГКБ 8350, д.н. НОМЕР_4 , виїхав на смугу руху автомобіля FORD TRANSIT CONNECT, д.н. НОМЕР_2 , де відбулося перекидання причепа автомобіля КАМАЗ 5320 і зіткнення передньою частиною автомобіля КАМАЗ 5320, д.н. НОМЕР_3 , та передньою частиною автомобіля FORD TRANSIT CONNECT, д.н. НОМЕР_2 , на смузі руху останнього;

3)Спричинення: потерпілому ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, котрі за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення та за ознакою розладу здоров`я поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; свідку ОСОБА_19 та підсудному ОСОБА_18 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та отримані за умов скоєння даної ДТП.

Всі ці обставини підтверджені матеріалами кримінальної справи.

Так, в судовому засіданні підсудний ОСОБА_18 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав повністю та пояснив, що дійсно 17.12.2010 року перебував в смт. Котельва в особистих справах, після чого у вечірній час доби вирушив до м. Полтави. Рухався сам своїм власним автомобілем NISSAN TEANA 350 XV з невеликою швидкістю, із ближнім світлом фар, впродовж всього його руху йшов сніг із сильним поривчатим вітер, дорога була засніженою і слизькою. За с. Лихачівка Котелевського району, після заокруглення дороги, помітив світло фар, при наближенні зрозумів, що на зустріч йому рухався вантажний автомобіль з причепом, з увімкненим дальнім світлом. Погода почала погіршуватися, снігопад посилювався, видимість становила 50-30 метрів, рухався він по сніжному накату, орієнтуючись на відвали снігу, які утворилися в результаті попереднього розчищення дороги від сніжного покрову. Попереду нього рухалося три-чотири легкові автомобілі темного кольору. При зближенні з ним зрозумів, що їхнім автомобілям буде важко розминутися, оскільки зустрічний автомобіль рухався не на своїй полосі руху та йому була відома поведінка вантажних автомобілів за таких погодних умов, та так як обганяти його на даній небезпечній ділянці дороги було дуже небезпечно, він став знижувати швидкість шляхом гальмування, приймаючи при цьому вправо. В той момент коли майже зупинився, а можливо рухався з невеликою швидкістю, відчув удар в ліву сторону. Спочатку він подумав, що відбилося лише дзеркало, але його автомобіль «кинуло» та спрацювали подушки безпеки, котрі повністю заблокували його рухи. Через деякий час до нього підійшов невідомий чоловік, який пропонував йому допомогу і питну воду та з яким вони спілкувалися через розбите скло на водійських дверях. Після цього, лише за допомогою водія швидкої допомоги, через переднє пасажирське сидіння, зміг вийти зі свого автомобіля та автомобілем швидкої допомоги був доставлений до Диканської ЦРЛ, звідки його забрав син, так як ніякої медичної допомоги йому там не надавали. До лікувальних закладів для надання медичної допомоги звертався вже згодом, коли відчув погіршення стану здоров`я, обстеження на стан сп`яніння одразу після ДТП не проходив, так як не вважав себе винним в її скоєнні, та не мав відповідного направлення слідчого для його проходження, в той день спиртних напоїв чи наркотичних засобів не вживав та перебував у тверезому стані. Винним у ДТП вважає водія автомобіля КАМАЗ, який виїхав на його смугу руху та не зміг, в силу свого незначного водійського стажу, впоратися з керуванням вантажного транспортного засобу в складних погодних умовах, а також в зв`язку з неготовністю даного транспортного засобу до зимової експлуатації та його надмірним перевантаження вантажем зерном кукурудзи, котре має властивість переміщуватися у вантажному відсіку, в результаті чого і відбулося зіткнення автомобіля КАМАЗ з автомобілем FORD.

Потерпілий ОСОБА_14 також підтвердив дані обставини та пояснив, що 17.12.2010 року, приблизно о 16 год. 35 хв., на власному автомобілі FORD TRANSIT CONNECT, д.н. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився він, а на передньому пасажирському сидінні його дружина, він зі своєю дружиною виїхав із смт. Котельва до м. Полтави. Він рухався із ближнім світлом фар, йшов сніг «позьомка» з поривчатим вітром, при під`їзді до с. Лихачівка Котелевського району попереду нього у попутному напрямку рухався легковий автомобіль NISSAN TEANA темного кольору, водій якого вів себе неадекватно, то різко гальмуючи, то різко прискорюючись, а також різко змінюючи напрямок свого руху то вліво, то вправо, в зв`язку з чим вони подумали, що даний водій або перебуває у нетверезому стані, або несповна розуму, та вирішили навмисно відстати від нього з метою уникнення небезпеки, оскільки об`їхати даний автомобіль він би не зміг. В цей час швидкість руху їхнього автомобіля складала близько 50 км/год, а видимість близько 70 метрів. При виїзді за с. Лихачівка на зустріч по своїй смузі руху рухався автомобіль КАМАЗ, при зближенні з яким автомобіль NISSAN TEANA без ніяких на те причин різко виїхав на смугу зустрічного руху та допустив з ним зіткнення, після чого проїхав далі, а автомобіль КАМАЗ від зіткнення в ліве переднє колесо винесло на зустрічну смугу руху, де він зіткнувся з його автомобілем. Він нічого не вдіяв, хоча гальмував та вивернув кермо в праву сторону. В результаті зіткнення він втратив свідомість та прийшов до тями у Полтавській ОКЛ, де проходив лікування. Винним у ДТП вважає водія автомобіля NISSAN TEANA, оскільки останній порушив ПДР і виїхав на смугу зустрічного руху, тобто на смугу руху автомобіля КАМАЗ.

Свідок ОСОБА_19 , дружина потерпілого ОСОБА_14 , підтвердила показання свого чоловіка, а також вказала, що в результаті зіткнення їхнього автомобіля з автомобілем КАМАЗ вся передня частина їхнього автомобіля опинилася під КАМАЗом. З метою запобіганню даному зіткненню звернути вліво вони не могли, бо вся смуга руху була зайнята причепом КАМАЗа. Після удару КАМАЗ просунув їхній автомобіль близько 10-15 метрів назад. Внаслідок зіткнення чоловік отримав дуже серйозні тілесні ушкодження, одразу після аварії він близько 1 хв. не дихав, вона йому робила штучне дихання, після чого він захрипів і дихав хрипло нерегулярно біля 3 хв., тому вона продовжувала робити штучне дихання, намагаючись попадати в такт з диханням, оскільки була безпосередня загроза життю її чоловіка. Було викликано дві «швидкі допомоги» з смт. Котельви та Опішні, але швидше приїхала «швидка» з смт. Опішні, за допомогою працівників якої вони з великими зусиллями змогли витягти її чоловіка з автомобіля, так як його затиснуло уламками. Коли вони з чоловіком перебували в «швидкій» до її салону сів також і сторонній чоловік, про якого лише в смт. Диканька вона дізналася, що це був водій автомобіля NISSAN TEANA. По дорозі даний чоловік вів себе неадекватно падав із сидіння, був дуже збуджений, голосно висловлювався нецензурною лайкою, розмовляв по мобільному телефону та перебував в нетверезому стані. З метою надання хірургічної допомоги чоловіку нею була викликана швидка допомога з Диканьки, оскільки в Опішні хірурги відсутні. Біля смт. Опішня її чоловіка було перевантажено до швидкої допомоги з Диканьки, куди пересів і інший чоловік, котрий ледь тримався на ногах. В Диканській ЦРЛ під час надання допомоги у її чоловіка був посттравматичний шок, що супроводжувався зниженням артеріального тиску до 40/60, після чого проводилася активна інфузійна терапія і тиск вдалося підняти до 50/70, через деякий час стабілізували 60/90 та 60/100, що також було безпосередньою загрозою життя останнього. Зі слів фельдшера в цій лікарні їй стало відомо, що інший водій зник з лікарні не скориставшись медичною допомогою. Стан здоров`я її чоловіка був вкрай тяжким і він впав в кому, добу він перебував в даному лікувальному закладі, а потім був переведений до нейрохірургічного відділення обласної лікарні. В ході лікування її чоловіка було проведено декілька операцій.

Під час проведення відтворення обстановки та обставин скоєння ДТП від 28.07.2011 року, проведеного за участю водія ОСОБА_14 та пасажира ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 154-156), було підтверджено свідчення останніх, надані ними в ході досудового і судового слідства, що місце зіткнення автомобілів Ніссан та КАМАЗ знаходилося на смузі руху автомобіля КАМАЗ, а також було встановлено місце зіткнення автомобіля КАМАЗ та Форд, у місці, де були виявлені фрагменти автомобіля Форд.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що 17.12.2010 року, керуючи автомобілем КАМАЗ 5320, д.н. НОМЕР_3 , з причепом ГКБ 8350, д.н. НОМЕР_4 , на підставі доручення та завантажившись в с. Баранівка Шишацького району зерном кукурудзи в кількості близько 28 тонн, спільно з ОСОБА_22 почали рухатися в напрямку Краснокутського району Харківської області по автодорозі Полтава-Суми. Першим їхав ОСОБА_22 , а він їхав за ним, на якій відстані вказати не може. При цьому дорожнє покриття було засніжене, нечищене, але дорожню розмітку місцями було видно, краї дороги було майже не видно, але межі дороги та обочини можна було розгледіти. Рухався ближче до правого краю дороги зі швидкістю 45-50 км/год., при цьому йшов сніг і видимість була на відстані ближнього світла, з увімкненим ближнім світлом фар по своїй, правій, смузі руху, під час руху праві колеса автомобіля з причепом знаходилися на відстані близько 15 см., від правого краю проїзної частини дороги. Перед с. Лихачівка Котелевського району Полтавської області по прямій дорозі назустріч рухалися два легкові автомобіля один за одним, яких марок вказати не може. При зближенні з першим автомобілем, він прийняв правіше і рухався правими колесами по правому краю проїзної частини дороги. Зустрічний автомобіль мав сильне світло фар, чи ближнє чи дальнє сказати не може, та на відстані між автомобілями близько 10 м раптово змінив напрямок свого руху і став виїздити на його смугу. Щоб уникнути з ним зіткнення почав різко з`їзджати на узбіччя, праві колеса його автомобіля та причепа рухалися по обочині, але уникнути з ним зіткнення не вдалося, відчув удар в ліву сторону кабіни, а саме у переднє ліве колесо автомобіля, через що кермо його автомобіля різко вивернуло вліво від удару, колеса вивернуло в ліву сторону. Після удару автомобіль перестав бути керованим, так як причіп почав носити його по дорозі і автомобіль виїхав на зустрічну смугу руху, причеп та автомобіль склалися, він намагався вивернути руль вправо, гальмував, але сталося лобове зіткнення з автомобілем, який рухався на зустріч по зустрічній смузі руху за автомобілем Ніссан. Цей автомобіль побачив вже після того як виїхав на зустрічну смугу руху, в цей час між автомобілями було близько 20 метрів. Зупинився на лівому узбіччі дороги, при цьому внаслідок зіткнення перевернувся причеп. Коли зупинився та вийшов з автомобіля побачив, що лобове зіткнення відбулося з автомобілем Форд Транзит білого кольору, водій якого був зажатий деталями кабіни. На відстані від них близько 90 м у напрямку м. Полтава побачив другий автомобіль «Ніссан Тіана», який вдарив його в ліву сторону кабіни та який від удару розвернуло. Коли підійшов до цього водія, він відповів, що з ним все добре, при цьому в нього спрацювали подушки безпеки, після чого він пішов до водія Форд, а потім зателефонував своїм знайомим та до ОСОБА_22 , яких попрохав викликати швидку допомогу і міліцію та розповів про те, що з ним сталося. Разом з ОСОБА_22 вони знову підійшли до водія автомобіля Ніссан, від якого відчувався запах алкоголю і який розмовляв як особа, яка перебувала в стані сп`яніння. Коли приїхала швидка допомога, обох водіїв та пасажира автомобіля Форд забрали до лікарні, після чого через деякий час приїхали працівники міліції та ДАІ. В даному ДТП вважає винним водія автомобіля Ніссан, так як він виїхав на зустрічну смугу руху, допустив зіткнення з його автомобілем, внаслідок чого його автомобіль від удару перестав бути керованим і виїхав на зустрічну смугу руху, де сталося лобове зіткнення з автомобілем Форд. На місці пригоди він разом з працівниками міліції проводив заміри розташування автомобілів та осипу фрагментів транспортних засобів, які знаходилися на проїзній частині дороги. Всі заміри проводилися по відношенню між собою та до видимого краю проїзної частини дороги снігової бровки. За край проїзної частини дороги було визначено видимий край, тобто накатаний автомобілями та відмінний від снігового шару, який знаходився на узбіччі. Він вказав, що край дороги із моменту скоєння ДТП та до проведення замірів не змінився, тобто він не зменшився та не збільшився від того, що продовжував йти сніг, також він не був змінений автомобілями, котрі рухалися у даному місці.

Даними протоколу відтворення обстановки та обставин скоєння ДТП від 24.01.2011 року, проведеного за участю водія ОСОБА_21 , де було підтверджено свідчення дані ним в ході досудового слідства та вказано, що місце зіткнення його автомобіля з автомобілем Ніссан знаходилося на смузі руху автомобіля КАМАЗ (т. 1 а.с. 149-153).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 повідомив, що в грудні 2010 року, точної дати не пам`ятає, керуючи на підставі доручення автомобілем КАМАЗ, д.н. НОМЕР_5 , з причепом, д.н. НОМЕР_6 , в нічний час рухався по автодорозі Суми-Полтава в напрямку смт. Котельва зі швидкістю близько 40 км/год., з увімкненим ближнім світлом фар. Йшов сніг, тому були увімкнені склоочисники, проїзна частина була вкрита сніговим наметом, місцями розбита і було видно дорожню розмітку. За ним у попутному напрямку рухався автомобіль КАМАЗ, під керуванням його знайомого ОСОБА_23 . Рухався він по своїй смузі руху, ближче до правого краю проїзної частини дороги, а саме сніжного відвалу, що утворився від розчищення дороги від попереднього снігу. Виїхавши на заокруглення дороги, що у с. Лихачівка Котелевського району Полтавської області, побачив два легкові автомобіля іноземного виробництва, які рухалися назустріч, швидкість яких не може вказати. Через деякий час йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_24 , повідомивши про те, що він потрапив у ДТП, та попрохав повернутися і допомогти йому. Коли він приїхав на місце пригоди помітив, що автомобіль КАМАЗ Рушниченка передньою частиною зіткнувся із легковим автомобілем білого кольору, що рухався назустріч, та знаходився на лівій стороні по напрямку його руху, причеп був перевернутий набік. Позаду нього на тій же стороні дороги майже у поперек дороги стояв легковий автомобіль чорного кольору, з яким він ледве роз`їхався. На даному автомобілі також були пошкодження від ДТП. На місці пригоди зупинилося багато інших водіїв, які проїздили поряд та намагалися надати допомогу водію автомобіля Форд, який отримав найбільші тілесні ушкодження. Коли він підходив до водія чорного автомобіля його обличчя було в крові, але допомоги він не просив. Водіїв легкових автомобілів та пасажира з автомобіля Форд забрала швидка допомога. Він приймав участь у проведенні процесуальних дій та був в якості понятого під час огляду місця пригоди, в зв`язку з чим підписував протокол і схему ДТП та повідомив працівникам міліції, що обстановка на місці ДТП до їх приїзду не змінилася лише трохи більше випало снігу, але при цьому край проїзної частини та сама ширина проїзної частини не змінились. ОСОБА_24 , як на місці пригоди, так і до цього в телефонній розмові з ним, повідомляв, що водій іномарки чорного кольору під час їхнього зближення виїхав на смугу його руху та зіткнувся передньою лівою частиною його автомобіля на смузі руху автомобіля КАМАЗа, від чого останній втратив керованість та його некерований автомобіль виїхав на смугу зустрічного руху, перекинувся причеп та у результаті цього відбулося зіткнення з автомобілем білого кольору, як з`ясувалося пізніше - марки Форд.

Свідок ОСОБА_25 суду підтвердив взаємне розташування транспортних засобів КАМАЗ та Ніссан 17.12.2010 року на місці ДТП, основні пошкодження даних транспортних засобів, але при цьому не підтвердив показання свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 з приводу того, що дорожню розмітку того дня на даній ділянці автодороги Суми-Полтава було видно та в свою чергу вказав, що дорога в той час була вкрита снігом, була ожеледиця, так як йшов сніг з дощем, дорожню розмітку не було видно, тому він орієнтувався по сніжним відвалам на обох узбіччях, по яким і визначав ширину дороги. При цьому вказав, що про те, що відбулася дана ДТП йому майже одразу в телефонному режимі повідомили його знайомі, повернувся він на місце ДТП вже на власному легковому автомобілі зі своїм знайомим в зв`язку зі своїм інтересом та цікавістю вже після того, як повернувся додому в смт. Котельва Котелевського району Полтавської області. На місці ДТП було дуже багато водіїв, які йому розповідали про обставини, за яких сталася ця ДТП, він разом з іншими товаришами, котрі приїхали на місце пригоди на власному транспорті, допомагав прибирати розсипане зерно кукурудзи з проїзної частини в інший транспортний засіб та сам повідомив працівникам міліції, що він є свідком цієї ДТП. Також вказав, що того дня на даній ділянці був дуже насичений транспортний рух і автомобілі КАМАЗ рухалися колоною в одному напрямку. ОСОБА_18 і його автомобіль знав, та неодноразово бачив автомобіль останнього біля кінотеатру «Ворскла» в смт. Котельва.

Погодні умови, вказані свідком ОСОБА_25 та за яких сталося дана ДТП, було підтверджено і свідченнями ОСОБА_26 , котрий також вказав суду, що за повідомленням до швидкої допомоги Опішнянської дільничної лікарні про те, що поблизу с. Лихачівка Котелевського району сталося ДТП та маються потерпілі, він з фельдшером ОСОБА_27 виїхав на місце пригоди, де спочатку побачили автомобіль ОСОБА_28 з характерними для ДТП пошкодженнями, а також автомобілі Форд та КАМАЗ, які стояли дещо далі до с. Лихачівка. Водій автомобіля Форд знаходився в край тяжкому стані, і тому вони завантажили його до салону швидкої допомоги, до якого сіла також і жінка, пасажир даного автомобіля, та водій автомобіля Ніссан, який скаржився на біль у нижніх кінцівках, але відмовився від надання йому медичної допомоги. Водій автомобіля КАМАЗ медичної допомоги не потребував. Обставин ДТП він не бачив, та не стежив за поведінкою її учасників після неї, при цьому пам`ятає, як водій автомобіля Ніссан в той час коли вони на перехресті Полтава-Гадяч перевантажували потерпілих зі свого автомобіля до автомобіля швидкої допомоги, яка приїхала на виклик з смт. Диканька, оскільки там можливо було надати більш кваліфіковану медичну допомогу тяжко постраждалому, постійно розмовляв по мобільному телефону.

Аналогічні до свідчень ОСОБА_26 було надано в судовому засіданні показання і свідком ОСОБА_27 ..

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 суду підтвердила, що, знаходячись на чергуванні в Диканській ЦРЛ на посаді фельдшера та отримавши виклик про надання медичної допомоги потерпілим внаслідок ДТП на автодорозі Полтава-Гадяч, разом з водієм ОСОБА_30 на автомобілі швидкої допомоги виїхали на місце події. На перехресті автодоріг Полтава-Суми та Полтава-Гадяч з карети швидкої допомоги Опішнянської лікарні вони забрали потерпілих, двох чоловіків та одну жінку, яка супроводжувала тяжко постраждалого свого чоловіка. Інший чоловік на стан свого здоров`я не скаржився, але весь час спілкувався по мобільному телефону. По рації вона зв`язалася з лікарнею та повідомила про необхідність наявності рентгенолога та травматолога, котрі вже по їхньому приїзду до лікарні на них чекали. За той час коли в лікарні надавалася допомога тяжко постраждалому потерпілому та він був поміщений до рентген-кабінету, інший потерпілий десь подівся, але куди саме вона повідомити не може.

Свідок ОСОБА_31 надав суду аналогічні показання до свідчень ОСОБА_29 ..

ОСОБА_32 , допитаний судом в якості свідка, підтвердив суду обставини розташування на місці пригоди транспортних засобів та їх пошкодження, наявність тілесних ушкоджень у водіїв транспортних засобів Ніссан та Форд, проведення замірів працівниками міліції, котрі визначали край проїзної частини від одного снігового обвалу на узбіччі до обвалу на протилежному боці дороги та наявності слідової інформації, занесеної до схеми ДТП. При цьому суду пояснив, що він на місце ДТП прибув на транспортному засобі знайомого разом зі своїм товаришему ОСОБА_33 для того, щоб допомогти своєму знайомому ОСОБА_24 , з яким проживає в одному населеному пункті, та разом з іншим своїм знайомим ОСОБА_34 був запрошений співробітниками міліції в якості понятого і допомагав робити їм виміри. Вказав, що того дня йшов сніг, було холодно, дорожню розмітку напевно не було видно. Водіїв учасників ДТП, окрім ОСОБА_24 , і самої швидкої допомоги на місці пригоди не бачив, оскільки приїхав вже після того, як їх забрали і карета швидкої допомоги поїхала з місця. На місці даної пригоди того дня вони з ОСОБА_34 розпитували у ОСОБА_24 про обставини скоєння цієї ДТП. Також пам`ятає, як в автомобілі Ніссан звисала подушка безпеки з боку водія, яка спрацювала в результаті удару.

Свідок ОСОБА_35 підтвердив свої показання, надані в ході досудового розслідування, щодо розташування на місці пригоди транспортних засобів, їх пошкодження, а також складання схеми ДТП та проведення відповідних замірів слідової інформації, але не зміг їх уточнити в судовому засіданні. Пам`ятає, що був присутній під час ДТП в якості понятого разом зі своїм знайомим ОСОБА_32 та підписував якісь документи, свідком обставин даної ДТП він не знає та очевидцем її не був.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_36 суду підтвердив обставини зазначені ним в протоколі огляду місця пригоди, схемі ДТП та всі вихідні дані і відповідні їм розміри та величини, які визначалися на місці відповідно до слідової інформації, осипу уламків від транспортних засобів. Поряд з цим повідомив, що про скоєння даної ДТП в с. Лихачівка Котелевського району Полтавської області йому стало відомо з повідомлення чергової частини Котелевського райвідділу, в зв`язку з чим він в складі слідчо-оперативної групи виїхав на місце пригоди та прибув туди через 15-20 хв. після повідомлення. На місці пригоди було встановлено зіткнення транспортних засобів КАМАЗа з причепом, ОСОБА_37 та Форда. Спочатку на схемі ДТП ним фіксувалося місце зіткнення автомобілів КАМАЗ та Ніссан, яке відбулося на смузі руху автомобіля КАМАЗ, а вже потім вся інша інформація. Дане місце зіткнення було зафіксовано зі слів водія ОСОБА_24 , і крім того на тому місці було виявлено уламки скла. Ширина дорожнього полотна вимірювалася від кромки снігового відвалу на одному узбіччі і до кромки снігового відвалу протилежного боку узбіччя. А потім вже вимірювалася ширина узбіччя, починаючи від кромки снігового відвалу і до початку кювету. Яким чином вимірювали і встановлювали середину проїзної частини дороги вказати точно не міг, але підтвердив, що на всій площині проїзної частини був сніговий накат у вигляді льоду, тому визначити ширину асфальтного покриття автодороги та осьову розділову лінію на даній ділянці виявити і встановити було дуже складно, а тим більше за тих погодних умов. Під час огляду місця пригоди продовжував йти сніг, а тому обстановка змінилася від тієї, за якої було скоєно ДТП, але він цього не зазначав в протоколі огляду. На місці ДТП було складено чорнову схему, з якої всі відомості та інформація були перенесені ним вже до чистової схеми, але можливо, що були якісь уточнення ним внесені до останньої схеми, яку і вважав більш точною і достовірною. Яким чином визначалися на схемі ДТП розміри 13,4 м та 0,8 м відносно бампера автомобіля Ніссан вказати суду не зміг. Під час огляду місця ДТП водії автомобілів Ніссан та Форд разом з пасажиром даного автомобіля вже були транспортовані для надання невідкладної медичної допомоги, тому огляд проводився лише за участю водія ОСОБА_38 . Водій ОСОБА_24 повідомив, що водій автомобіля Ніссан знаходився в стані алкогольного сп`яніння та втік з місця ДТП. Ним проводилися заходи, щодо можливості встановлення особи водія автомобіля Ніссан, яким виявився ОСОБА_18 та направлявся наряд працівників ДАІ для вручення останньому направлення для його освідування на стан сп`яніння, але останнього вдома виявлено не було. Також свідок вказав, що того вечора він мав декілька телефонних розмов з ОСОБА_18 , але останній з ним нетактовно розмовляв в грубій формі та відмовився з`явитися на місце ДТП для проведення огляду в його присутності. Безпосередньо підсудний категорично заперечував дані обставини і зазначив, що ніяких розмов з працівниками міліції в той час він не мав і не міг мати, оскільки його телефон не був відомий останнім, від працівників правоохоронних органів не переховувався, а в цей час офіційно звертався до медичних закладів для надання йому медичної допомоги, оскільки також постраждав в результаті даної ДТП. Крім того, ОСОБА_36 повідомив, що протокол свого допиту від імені слідчого ОСОБА_39 він складав та виготовляв сам без участі останнього, після чого надав його слідчому для підписання та приєднання до матеріалів справи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_40 суду підтвердив, що відстань маневру автомобіля Ніссан до точки зіткнення з автомобілем КАМАЗ, зі слів потерпілого ОСОБА_14 , наданих останнім під час проведення відтворення обстановки та обставин події, становила 19,6 м, що і було вказано в протоколі та схемі до даного протоколу.

Відповідно до Акту обстеження дорожніх умов від 17.12.2010 року, встановлено, що дорожнє покриття на ділянці автодороги, де сталася дана ДТП, відповідає встановленим нормам та пошкодження дорожнього покриття відсутні ( т. 1 а.с. 45).

Вказані вище обставини в частині технічних ушкоджень отриманих транспортними засобами, котрі були пошкоджені внаслідок даної ДТП, підтверджуються речовими доказами по даній кримінальній справі: автомобілем Ніссан Теана, д.н. НОМЕР_1 , автомобілем КАМАЗ 5320, д.н. НОМЕР_3 , з причепом ГКБ, д.н. НОМЕР_4 , та автомобілем Форд Транзит, д.н. НОМЕР_2 , які знаходяться на відповідальному зберіганні на майданчику ТТ Котелевського РВ УМВС (т.2 а.с. 8).
Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 150 від 21.09.2011 року, згідно якої ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравма закрита черепно-мозкова травма забій головного мозку легкого ступеня, забій м`яких тканин лівої половини обличчя з ранами та гематомою; закритий осколковий через суглобовий перелом ліктьового відростку ліктьової кістки зі зміщенням, косо поперечний перелом проксимальної третини діалізу ліктьової кістки зі зміщенням, вивих проксимальної головки променевої кістки; закритий осколковий перелом правої стопи: п`яткової, таранної та латеральної клиноподібної кісток; багато осколковий через суглобовий перелом проксимального мета епіфізу лівої великогомілкової кістки, розрив переднього рогу латерального меніска лівого колінного суглобу, садна колінних суглобів. Політравма супроводжувалася розвитком травматичного шоку тяжкого ступеня явищем небезпечним для життя. У послідуючому виявлені тілесні ушкодження причинили постійну (стійку) втрату працездатності на 50%, а тому отримані в результаті ДТП тілесні ушкодження відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення та за ознакою розладу здоров`я поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину (т. 1 а.с. 183-200).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 135 від 28.01.2011 року, ОСОБА_19 отримала тілесні ушкодження у вигляді: гематом м`яких тканин; крововиливу, садна шкіри тулуба, обох нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та отримані за умов скоєння даної ДТП ( т.1 а.с. 165-166).
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 161 від 28.01.2011 року, ОСОБА_18 отримав ушкодження у вигляді ран м`яких тканин лівого ліктьового суглобу, синців м`яких тканин правого колінного суглобу та правого стегна, садна шкіри голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та отримані за умов скоєння даної ДТП (т.1 а.с. 171-172).
Вищевказані висновки судово-медичних обстежень Бюро судово-медичних експертиз МОЗ України всебічно мотивовані і науково обгрунтовані, тому ніяких сумнівів в їх обєктивності та правильності у суду не виникає, в зв`язку з чим суд сприймає показання потерпілого, підсудного та свідків щодо часу та механізму їх отримання, що відноситься до подій саме даної ДТП, а також підтверджується іншими доказами в їх сукупності.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що в обвинувальному висновку вірно зроблено висновок про доведеність першочергового зіткнення автомобілів КАМАЗ 5320, д.н. НОМЕР_3 , з причепом ГКБ 8350, д.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_21 , та NISSAN TEANA 350 XV, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_18 (перша обставина) та подальше зіткнення автомобілів КАМАЗ 5320, д.н. НОМЕР_3 , з причепом ГКБ 8350, д.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_21 , та FORD TRANSIT CONNECT, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_14 , у результаті чого некерований автомобіль КАМАЗ 5320, д.н. НОМЕР_3 , з причепом ГКБ 8350, д.н. НОМЕР_4 , виїхав на смугу руху автомобіля FORD TRANSIT CONNECT, д.н. НОМЕР_2 , де відбулося перекидання причепа автомобіля КАМАЗ 5320 і зіткнення передньою частиною автомобіля КАМАЗ 5320, д.н. НОМЕР_3 , та передньою частиною автомобіля FORD TRANSIT CONNECT, д.н. НОМЕР_2 , на смузі руху останнього, а також спричинення потерпілому ОСОБА_14 , в результаті даного зіткнення, тілесних ушкоджень, котрі за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення та за ознакою розладу здоров`я поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; свідку ОСОБА_19 та підсудному ОСОБА_18 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та отримані за умов скоєння даної ДТП ( друга та третя обставини). Однак дані обставини не можна визнати достатніми для того, щоб зробити беззаперечний і єдиновірний висновок про те, що дане зіткнення сталося саме в зв`язку з порушенням вимог п.п. 10.1,11.3 Правил дорожнього руху України безпосередньо з боку водія автомобіля NISSAN TEANA 350 XV, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_18 .. Неможливість порушення вимог Правил дорожнього руху України з боку інших водіїв учасників даної ДТП обґрунтовується у обвинувальному висновку місцем зіткнення автомобілів КАМАЗ та NISSAN TEANA 350 XV на смузі зустрічного руху, тобто на смузі руху автомобіля КАМАЗ.

Такий висновок обвинувачення невірний. Він не знаходить свого належного підтвердження в матеріалах кримінальної справи та зроблений на припущеннях.

Дані висновки суду обґрунтовуються наступним.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. А ст. 2 КПК 1960 р. наголошує, що завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.
Про види вироків вказано у ст. 327 КПК України 1960 р.. Особливістю цієї норми закону є те, що в ній на першому місці стоїть виправдувальний вирок, а на другому обвинувальний. Така вказівка має важливе значення і відповідає загальним засадам кримінального судочинства, зокрема пріоритетності презумпції невинуватості, уникнення обвинувального ухилу.
Виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.
Об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України , включає три обов`язкові ознаки:
А) суспільно небезпечне діяння (порушення правил дорожнього руху);
Б) суспільно небезпечні наслідки (заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень);
В) причинний зв`язок між діянням і наслідками.
У випадку виникнення ДТП за участю кількох водіїв наявність чи відсутність в їх
діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

Як вбачається з фактичних обставин вчинення даного суспільно небезпечного діяння, встановлених судом, що дана ДТП сталася за участі двох водіїв транспортних засобів ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , а тому для правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен з водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні вказує Пленум ВС у постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14. У п. 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст.. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобі, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Всупереч даним нормам, ні на стадії попереднього розслідування, ні в ході судового слідства не було зібрано доказів того, чому, враховуючи наявність різних суперечливих вихідних даних ДТП без належної фіксації слідової інформації на ділянці скоєння даної ДТП, без встановлення видимості елементів дороги, ширини асфальтного дорожнього полотна та відповідно до нього ширини розчищеного від снігу дорожнього полотна, відсутності фіксації в протоколі огляду місця ДТП: місця осипу дзеркала заднього виду автомобіля Ніссан, з деталізацією яких саме деталей безпосередньо самого дзеркала чи його корпусу, та не вилучення даних деталей з місця скоєння пригоди, місця зіткнення транспортних засобів КАМАЗ та Форд, слідів переміщення бамперу автомобіля Форд, виключалась можливість наявності вини в діях інших осіб водіїв учасників ДТП, що виражалася в порушенні правил безпеки дорожнього руху, яка знаходилася в причинно-наслідковому зв`язку між діянням та його наслідками.

Дані висновки суду підтверджуються і матеріалами справи, так згідно Протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.12.2010 року, вказано, що з місця пригоди були вилучені фрагменти скла фари, частини розбитого дзеркала, але дані деталі чи їх частини не були визнані слідчим речовими доказами по даній справі та жодним чином не були досліджені під час проведення неодноразових експертиз, оскільки на їх дослідження направлялися лише самі матеріали кримінальної справи, як зазначено безпосередньо у їх висновках.

Навпаки, із матеріалів справи, показань підсудного ОСОБА_18 , наданих ним як в ході попереднього розслідування (протоколу відтворення обстановки та обставин події від 29.10.2011 року, разом зі схемою та фото таблицею, т.1 а.с. 157-161, протоколах допиту останнього) так і судового слідства, вбачається: розташування автомобіля Ніссан, яким він керував, перед зіткненням в межах його сторони руху, на відстані 1,0 м від правого краю проїзної частини автодороги, поперечне розташування місця зіткнення автомобілів Ніссан і КАМАЗ, на стороні проїзної частини автодороги Суми-Полтава в напрямку м. Полтава, тобто на його смузі руху, а також те, що перед ДТП автомобіль Ніссан не здійснював маневрування, рухався прямолінійно вздовж осі дороги, котрі були стабільними з самого початку попереднього розслідування, але яким не була надана належна оцінка слідчим на даній стадії процесу. Таким чином не виключено, що в даній дорожній обстановці в діях іншого водія могли мати місце невідповідності вимогам ПДР, які б могли спричинити виникнення даної ДТП.

В протоколі огляду місця ДТП від 17.12.2010 року та схеми до нього, фотознімків місця скоєння ДТП (т. 1 а.с. 10-31), вказано, що дана ДТП мала місце поза межами населеного пункту в темну пору доби на 136 км+280 м автомобільної дороги Суми-Полтава. Загальна ширина проїзної частини автодороги для руху в двох напрямках складає 6,6 м. до проїзної частини з лівого (відносно руху автомобіля КАМАЗ) боку примикає узбіччя шириною 2,8 м, а з правого 2,2 м. По напрямку руху автомобіля КАМАЗ встановлений дорожній знак 1.2 «Небезпечний поворот ліворуч», а по напрямку руху автомобіля Ніссан 1.23.2 «Прилягання другорядної дороги». Ділянка горизонтального профілю; покриття проїзної частини асфальтобетонне, стан покриття на момент скоєння даної ДТП сніговий накат. Автомобіль КАМАЗ рухався по автодорозі зі сторони м. Потавав в напрямку м. Суми; автомобіль Ніссан і Форд рухались у зустрічному напрямку (в напрямку м. Полтава).

Беззаперечно встановлено лише те, що:

- стан покриття на момент скоєння даної ДТП сніговий накат;

- автомобіль Ніссан в кінцевому після ДТП положенні був розташований переважно в межах сторони проїзної частини автодороги Суми-Полтава в напрямку м. Полтава під кутом до осі проїзної частини і орієнтований в напрямку лівого (відносно напрямку його руху) краю проїзної частини автодороги; відстань від лівого краю проїзної частини автодороги до лівого переднього колеса - 3,7 м; відстань від умовної лінії розташування дорожнього знаку 1.23.2 «Прилягання другорядної дороги» до лівого переднього колеса автомобіля Ніссан становила 8,5 м; від лівого заднього колеса 9,5 м;

- автомобіль КАМАЗ в кінцевому після ДТП положенні був розташований переважно в межах правого узбіччя в напрямку м. Полтава під кутом до осі і орієнтований в напрямку м. Суми; а причеп був розташований на лівому боці в межах сторони проїзної частини автодороги Суми-Полтава та узбіччя в напрямку м. Полтава під кутом до осі; відстань від правого (відносно напрямку його руху) краю проїзної частини автодороги до правого переднього колеса автомобіля КАМАЗ становила 6,4 м, до правого заднього колеса 7,4 м (перше колесо заднього візка); відстань від правого краю проїзної частини автодороги до передньої осі причепа становила 7,7 м, до задньої осі 4,1 м; відстань від правого переднього колеса автомобіля КАМАЗ до умовної лінії розташування дорожнього знаку 1.23.2 «Прилягання другорядної дороги» становила 108,4 м (90+18,4=108,4);

- автомобіль Форд в кінцевому після ДТП положенні був розташований в межах правого (відносно напрямку його руху) узбіччя занурений своєю передньою частиною під передню частину автомобіля КАМАЗ практично паралельно до осі і орієнтований в напрямку м. Полтава; відстань від лівого (відносно напрямку його руху) краю проїзної частини автодороги до лівого переднього колеса автомобіля Форд становила 7,0 м, до лівого заднього колеса 6,2 м;

- на ділянці скоєння даної ДТП були зафіксовані наступні об`єкти фіксації:

а) в межах сторони проїзної частини автодороги Суми-Полтава в напрямку м. Полтава знаходилась зона осипу уламків відокремлених частин автомобіля (позначена № 3 як «осип частин автомобіля», «частини фари», фрагмент скла фари»); початок цього осипу з відліком в напрямку м. Полтава знаходиться на відстані 17,1 м до умовної лінії розташування дорожнього знаку 1.23.2 «Прилягання другорядної дороги», а закінчення на рівні кінцевого розташування передньої частини автомобіля Ніссан;

б) на рівні початку зони осипу уламків скла та відокремлених частин автомобіля, на відстані 3,8 м від правого краю проїзної частини автодороги Суми-Полтава в напрямку м. Полтава знаходився об`єкт фіксації (позначений №2 як «залишки дзеркала», «частини дзеркала», «частини розбитого дзеркала», «дзеркало»). Графічно вказаний об`єкт фіксації розташований на осі проїзної частини;

в) в межах правого узбіччя автодороги в напрямку м. Полтава на відстані 0,8 м від краю проїзної частини та 13,4 м від задньої осі причепа знаходиться об`єкт фіксації (позначений №4 як «бампер від т/з»);

г) біля перевернутого причепу знаходилася зона осипу зерна кукурудзи (позначена №5 як «зерно кукурудзи»);

- місце зіткнення автомобілів КАМАЗ та Ніссан зі слів водія ОСОБА_21 (позначка №1 було визначене на стороні проїзної частини автодороги Суми-Полтава в напрямку м. Суми на відстані 2,6 м від правого (відносно напрямку руху автомобіля КАМАЗ) краю проїзної частини автодороги на відстані 18,4 м до умовної лінії розташування дорожнього знаку 1.23.2 «Прилягання другорядної дороги».

Згідно протоколів огляду транспорту від 17.12.2010 року та фототаблиць до них було встановлено, що при даній ДТП на автомобілі Ніссан було пошкоджено: «Розбито: ліву передню блок фару, стекло на передніх лівих дверях, лівий покажчик повороту, відірване та деформовано ліве переднє крило, деформовано передні ліві двері по всій площині та мається нашарування лакофарбового покриття темного кольору, деформовано капот з лівої сторони, розбито передній бампер з лівої сторони, відірвано кріплення передньої лівої підвіски, відбито ліве дзеркало заднього виду».

В свою чергу, при даній ДТП на автомобілі КАМАЗ було пошкоджено: «Деформовано: передній бампер по всій площині, ліву підніжку, ліве крило в передній і задній частині, лівий передній диск колеса, на лівих дверях в нижній частині мається нашарування лакофарбового покриття сірого кольору, пробито радіатор».

Внаслідок контактування з автомобілем КАМАЗ на автомобілі Форд було пошкоджено: «Розбито: лобове скло, ліве скло на передніх дверях, дзеркала заднього виду, передні фари, передній бампер і решітку радіатора. Деформовано: капот, ліві передні двері, дах в передній лівій частині, передні стійки, праве і ліве переднє крило» (т. 1 а.с. 32-40).

Дані обставини були перевірені та встановлені і в ході судового розгляду даної кримінальної справи, і не оспорювалися іншими учасниками процесу.

При цьому, та обставина, котра має суттєве значення для вирішення даної справи і встановлена судом, що стан дорожнього покриття на момент скоєння даної ДТП був сніговий накат, підтверджується даними Протоколу огляду місця ДТП від 17.12.2010 року, в якому зазначено: стан покриття сніговий накат, обстановка на місці ДТП до початку огляду не змінилася, котрі підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_36 , а також показаннями в суді свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_42 , котрі вказали, що ввечері 17.12.2010 року постійно йшов сніг або сніг з дощем, весь час під час руху в автомобілях працювали склоочищувачі, дорога була засніженою та слизькою.

Крім того, на фотознімках до протоколу огляду чітко видно: що саме під автомобілем Ніссан є шар снігу з наявними на ньому слідами, котрі виникли до моменту ДТП (знімок №1); на знімках №№ 5-8 вбачається з усіх боків автомобіля Ніссан під ним наявний сніг; на знімках №№ 18-23 зафіксовано сліди автомобілів КАМАЗ та Форд безпосередньо на снігу, котрі виникли саме в момент їх зіткнення; зі знімків №№ 30-32 вбачається, що уламки скла, вивалені на місці ДТП саме на проїзній частині, відповідно до схеми ДТП (позначка №3), знаходилися на снігу, що підтверджує вищевикладені висновки суду і в свою чергу свідчить про неспроможність тверджень в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_21 в частині часткового засніження дорожнього покриття і вони бачили лінію дорожньої розмітки, що розділяє зустрічні потоки транспорту.

Поряд з цим судом враховується, що вказані свідки та потерпілий в ході досудового слідства давали інші показання, вказуючи протилежне, що дорожнє покриття було засніженим і нечищеним, йшов сніг. Зміну показань даних учасників суд розцінює, як спробу довести перед судом те, що водієм ОСОБА_18 , тобто підсудним, було різко змінено напрямок руху з пересіканням розділової смуги, в результаті чого і сталася дана ДТП, але які є надуманими і такими, що не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи в їх сукупності.

Вищевказані висновки суду з приводу складних погодних умов підтверджуються довідкою Полтавського обласного центру з гідрометеорології, відповідно до якої за даними метеорологічних спостережень на метеостанціях Полтава та Гадяч, які знаходяться найближче до території Котелевського району Полтавської області вдень 17 грудня 2010 року відмічались складні погодні умови: опади у вигляді снігу з переходом у льодяний дощ, наприкінці дня в переохолоджений дощ (загальна кількість опадів за день становила 5-8 мм), хуртовина, після 17 год. ожеледь. Вітер був східний 9-14 м/сек… Температура повітря протягом дня 17 грудня 2010 року підвищувалася з 11 гр. морозу вранці до 2 гр. морозу о 20 год. (т. 2 а.с. 81).
За наведених підстав критично сприймаються судом і твердження представника потерпілого адвоката ОСОБА_15 з даного приводу.

Також дані твердження спростовуються і тими фактичними даними, що під час відтворення обстановки і обставин події безпосередньо потерпілий ОСОБА_14 вказав, що видимість елементів дороги складала близько 50 м, відстань до автомобіля Ніссан 69 м; відповідно до протоколу огляду відстань від місця початку осипу скла та деталей автомобіля Ніссан до місця розташування бампера автомобіля Форд становить 70,4 м; з урахуванням швидкості транспортних засобів, в той момент коли відбулося зіткнення автомобілів КАМАЗ і Ніссан, автомобіль Форд був на відстані 53.2…66,5 м від місця де відбулося зіткнення Форд і КАМАЗ, і відповідно на відстані 53,2…66,5+53,0…70,40= 106,2…123,60 м до місця зіткнення автомобілів КАМАЗ і Ніссан., тобто відстань між передньою частиною автомобіля Форд та задньою частиною автомобіля Ніссан, в момент зіткнення КАМАЗ і Ніссан становила щонайменше 100 метрів, що вказує про те, що як потерпілий ОСОБА_14 , так і свідок ОСОБА_19 не могли бачити ні розташування автомобіля Ніссан відносно меж проїзної частини в момент його зіткнення з автомобілем КАМАЗ, ні перетин осьової лінії автомобілем Ніссан, який, з їх слів, мав місце.

На дані обставини в ході судового розгляду вказували підсудний та його захисники - адвокати ОСОБА_17 і ОСОБА_16 , твердження яких, за обставин зазначених вище, приймаються судом, як належні та допустимі.

Згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи № 5885/5886/13-52 від 23.12.2013 року (т.3 а.с. 162-189) встановлено, що:

-Первинний контакт автомобілів відбувся між лівою передньою частиною автомобіля Ніссан (ліва частина переднього бамперу, ліва фара та ліве крило) та лівою передньою частиною автомобіля КАМАЗ (лівий торець переднього бамперу, ліва підніжка та ліве переднє крило), при цьому їхні повздовжні осі розташовувались майже паралельно, тобто під кутом близьким до 180 гр.;

-Місце зіткнення автомобілів Ніссан та КАМАЗ (проекція зони перекриття їх взаємно контактуючих поверхонь) знаходилось в межах сторони проїзної частини автодороги Суми-Полтава в напрямку м. Полтава в початковій частині зафіксованого осипу уламків відокремлених частин автомобіля Ніссан;

-У випадку руху автомобіля КАМАЗ зі швидкістю 40…50 км/год в момент утворення його колесом сліду на дверях автомобіля Ніссан, швидкість руху автомобіля Ніссан у цей момент становила приблизно 45…56 км/год;

-Покази водія ОСОБА_18 щодо механізму зіткнення автомобілів Ніссан та КАМАЗ слід вважати спроможними з технічної точки зору, а покази водіїв ОСОБА_21 та ОСОБА_14 технічно неспроможними;

-В даній дорожній обстановці водію автомобіля КАМАЗ ОСОБА_21 з технічної точки зору належало діяти у відповідності з вимогами п.п. 11.2, 11.3, 10.1, 13.3 ПДР, а водію автомобіля Ніссан ОСОБА_18 у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР;

-Дії водія автомобіля КАМАЗ ОСОБА_21 з технічної точки зору не відповідають вимогам п.п. 11.2, 11.3, 10.1, 13.3 ПДР. В діях водія ОСОБА_18 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які б могли спричинити виникнення даної ДТП.

-В даній дорожній обстановці з технічної точки зору причиною виникнення ДТП є рух автомобіля КАМАЗ з виїздом на смугу зустрічного руху (смугу руху автомобіля Ніссан), тобто невідповідність дій водія автомобіля КАМАЗ ОСОБА_21 вимогам п.п. 11.2, 11.3, 10.1, 13.3 ПДР.

В ході проведення даного експертного дослідження, виходячи з кінцевого розташування автомобілів Ніссан та КАМАЗ з причепом, зафіксованої слідової інформації на ділянці скоєння даної ДТП, локалізації та об`ємів пошкоджень на вказаних автомобілях, було встановлено наступний механізм їх контактування: перед ДТП автомобіль КАМАЗ рухався по автодорозі Суми-Полтава в напрямку м. Суми з виїздом на сторону зустрічного напрямку і в межах цієї сторони автодороги контактував своєю лівою передньою частиною із лівою передньою частиною автомобіля Ніссан, який на той момент, рухався по своїй стороні дороги вздовж осьової лінії дороги. В подальшому, автомобіль КАМАЗ переміщувався вперед та дещо вліво по напрямку свого руху і в межах узбіччя контактував своєю передньою частиною із передьою частиною зустрічного автомобіля Форд; в той же момент автомобіль Ніссан переміщувався з обертанням проти ходу годинникової стрілки вперед по напрямку свого руху.

Вищевказані висновки Київського науково-дослідного інституту судових експертиз всебічно мотивовані і науково обгрунтовані, тому ніяких сумнівів в їх обєктивності та правильності у суду не виникає, в зв`язку з чим суд приймає до уваги показання підсудного та твердження його захисників щодо місця першочергового зіткнення транспортних засобів Ніссан та КАМАЗ на проїзній частині саме автомобіля Ніссан, в зв`язку з чим у діях водія ОСОБА_18 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які б могли спричинити виникнення даної ДТП.

Крім того, дані висновки в повній мірі були підтверджені в судовому засіданні і експертом ОСОБА_43 , котрий вказав, що під час перевірки спроможності з технічної точки зору показань водіїв ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_21 щодо обставин та механізму виникнення дорожньо-транспортної пригоди, а саме: показання ОСОБА_21 про ті обставини, що автомобіль Ніссан з моменту зміни напрямку руху до моменту зіткнення проїхав 10 м, при цьому змістився на смугу руху зустрічної смуги, з врахуванням вказаного ним місця зіткнення; показання ОСОБА_14 , що автомобіль Ніссан з моменту зміни напрямку руху до моменту зіткнення проїхав 19,6 м, при цьому змістився на смугу руху зустрічної смуги, з врахуванням вказаного ним місця зіткнення, було встановлено, що дана відстань не має будь-якого відношення до суті та обставин даної ДТП, оскільки як було визначено з технічної точки зору мінімальне можливе повздовжнє переміщення, яке необхідне для виконання маневру зміни смуги руху для автомобіля Ніссан - складає 17,3…26,4 м, і що в свою чергу з технічної точки зору означає, що за таких обставин взаємного наближення або взагалі не відбулось би їх зіткнення, або відбулося їх контактування іншими частинами, тому дані показання є непридатними для проведення будь-якого дослідження, оскільки вони приведуть до заздалегідь хибного висновку, тобто до помилки.

За таких обставин суд визнає неспроможними вищевказані показання потерпілого ОСОБА_14 , його представника адвоката ОСОБА_15 та свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_21 про розташування автомобіля КАМАЗ перед зіткненням в межах своєї сторони руху, про поперечне розташування місця зіткнення автомобілів Ніссан і КАМАЗ (на стороні проїзної частини автодороги Суми-Полтава в напрямку м. Суми, тобто на смузі руху автомобіля КАМАЗ), а також про маневрування автомобіля Ніссан перед ДТП зі своєї смуги на зустрічну, як такі що є технічно неспроможними, оскільки не відповідають зафіксованій на схемі ДТП слідовій інформації та протирічять встановленому механізму ДТП.

В свою чергу, показання водія автомобіля Ніссан ОСОБА_18 про розташування автомобіля Ніссан перед зіткненням в межах своєї сторони руху (на відстані 1,0 м від правого краю проїзної частини автодороги), про поперечне розташування місця зіткнення автомобілів Ніссан і КАМАЗ (на стороні проїзної частини автодороги Суми-Полтава в напрямку м. Полтава, тобто на його смузі руху), а також про те, що перед ДТП автомобіль Ніссан не здійснював маневрування (рухався прямолінійно вздовж осі дороги), а також твердження захисників останнього з даного приводу суд приймає до уваги, оскільки вони відповідають зафіксованій на схемі ДТП слідовій інформації та узгоджуються з встановленим механізмом ДТП, тобто є технічно спроможними, та іншими матеріалами кримінальної справи в їх сукупності і взаємозв`язку.

Більше того, дані висновки суду підтверджуються і тією обставиною, що відтворення обстановки і обставин події за участю потерпілого ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_19 від 28.07.2011 року (т.1 а.с. 154-156) було проведено невірно з технічної точки зору, оскільки воно було проведено в літній час, тобто за таких погодних умов, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги, стану дорожнього покриття, котрі в повній мірі не відповідали умовам, явищам та обставинам, за яких сталася дана ДТП. А саме головне, як слідує з вказаного протоколу, відтворення проводилося за допомогою рулетки 20 м, а не аналогічних транспортних засобів, котрі використовувалися учасниками ДТП. Тобто, незрозумілим і невизначеним є те, з якого саме місця: водія чи пішохода, чи з інших даних були встановлені всі вказані потерпілим відстані та параметри взаємного зближення транспортних засобів автомобілів Ніссан та КАМАЗ.

Крім того, надаючи свої висновки та відповідаючи на 5 питання постанови суду, даними експертами при визначенні швидкості руху автомобіля Ніссан у момент контактування з автомобілем КАМАЗ, у випадку якщо останній рухався із швидкістю, зі слів водія ОСОБА_21 40-50 км/год, були враховані утворені притертості на поверхні лівих передніх дверей автомобіля Ніссан від контактування з передньою боковою поверхнею шини автомобіля КАМАЗ, на яких виявляються паралельні криволінійні траси у вигляді зчесів ЛФП (численні риски) та нашарувань речовини чорного кольору. При цьому, кут трас на вказаній поверхні лівих передніх дверей автомобіля Ніссан на висоті розташування лінії осі колеса автомобіля КАМАЗ визначався експертами в ході огляду автомобіля Ніссан (таблиця №7, фото 13-14), та встановлено, що в даному випадку радіус обертання слідоутворюючої ділянки буде меншим за радіус кочення колеса автомобіля КАМАЗ, так як в контакт з поверхнею лівих передніх дверей автомобіля Ніссан увійшла передня бокова поверхня шини автомобіля КАМАЗ, тобто ширина смуги притертостей складає близько 30 см. В таких випадках радіус обертання слідоутворюючої ділянки приймається рівним відстані від осі колеса автомобіля КАМАЗ до середньої лінії цієї смуги, тобто в даному випадку R=0,33м. Таким чином, експертами було встановлено, що у випадку руху автомобіля КАМАЗ зі швидкістю 40…50 км/год в момент утворення його колесом сліду на дверях автомобіля Ніссан, швидкість руху автомобіля Ніссан у цей момент становила приблизно 45-56 км/год..

В практиці проведення авто технічних досліджень під технічною можливістю попередження ДТП з боку водія розуміють можливість уникнути зіткнення (наїзду, перекидання, тощо) шляхом зниження швидкості, зупинки транспортного засобу. У випадку зіткнення транспортних засобів питання технічної можливості вирішується лише для того водія, який в даній дорожній обстановці мав перевагу на рух.

Крім того, експертами Київського НДІ було встановлено, що враховуючи характер взаємного наближення автомобіля КАМАЗ та Ніссан, тобто рух автомобіля КАМАЗ з виїздом на сторону зустрічного руху (смугу руху автомобіля Ніссан), в даній дорожній обстановці технічна можливість уникнути зіткнення з боку дій водія автомобіля КАМАЗ ОСОБА_21 забезпечується виконанням ним вимог п.п. 11.2, 11.3, 10.1, 13.3 ПДР.

Отже, в даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля КАМАЗ ОСОБА_21 мав технічну можливість уникнути дане зіткнення шляхом виконання вимог п.п. 11.2,11.3, 10.1,13.3 ПДР.

З врахуванням механізму зіткнення транспортних засобів учасників даної пригоди, де автомобіль КАМАЗ здійснює свій рух з виїздом на зустрічну смугу руху без застосування гальмування , вказує, що у випадку зупинки автомобіля Ніссан, як реакції на виникнення небезпеки для руху, взаємне зближення вказаних автомобілів не припиняється за рахунок руху автомобіля КАМАЗ.

А отже, в даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля Ніссан ОСОБА_18 не мав технічної можливості уникнути дане зіткнення своїми односторонніми діями, передбаченими у вимогах п. 12.3 ПДР.

Факт контактної взаємодії автомобілів КАМАЗ та Ніссан встановленого характеру, дає підстави для висновку про те, що в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля КАМАЗ ОСОБА_21 мали місце невідповідності п.п. 11.2,11.3, 10.1,13.3 ПДР.

Дії водія автомобіля Ніссан ОСОБА_18 , який в даній обстановці об`єктивно не мав технічної можливості попередити зіткнення своїми односторонніми діями, передбаченими у вимогах п. 12.3 ПДР, з технічної точки зору повинні бути кваліфіковані як знаходження цього водія в аварійній ситуації, в якій дії водія вимогами ПДР не регламентовані. Тому в діях водія ОСОБА_18 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які б могли спричинити виникнення даної ДТП.

В практиці судової автотехнінчої експертизи під аварійною обстановкою розуміють таку дорожньо - транспортну ситуацію, в якій водій не має технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути ДТП. Аварійна обстановка створюється тим учасником дорожнього руху, котрий своїми діями, які суперечать вимогам ДТП та інших нормативних актів позбавив себе чи іншого учасника руху можливості запобігти ДТП.

В практиці проведення авто технічного дослідження під причиною ДТП розуміють обстав ноку, що послужила причиною виникнення аварійної обстав ноки, тобто обстановки, у якій водій вже не мав технічної можливості запобігти ДТП.

Приймаючи до уваги наведені у висновку експертизи методичні положення , результати проведеного дослідження , дають підстави вважати, що в даній дорожній обстановці з технічної точки зору причиною виникнення ДТП є рух автомобіля КАМАЗ з виїздом на смугу зустрічного руху (смугу автомобіля Ніссан), тобто невідповідність дій водія автомобіля КАМАЗ ОСОБА_21 вимогам п.п. 11.2,11.3, 10.1,13.3 ПДР.

Таким чином, під час даного експертного дослідження всіх обставин даної ДТП та слідової інформації експертами було детально перевірено і показання усіх учасників процесу та надано їм відповідну оцінку з технічної точки зору, що в свою чергу надає суду підстави приймати як обґрунтовані доводи підсудного та його захисників щодо відсутності складу злочину, інкримінованого останньому органами досудового розслідування та в свою чергу визнати неспроможність тверджень прокурора щодо наявності вини в діях ОСОБА_18 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Однак зі матеріалів справи, а саме висновку судової авто-технічної експертизи (транспортно-трасологічної) № 225/226 від 26.04.2011 року, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. Професора М.С. Бокаріуса експертом ОСОБА_44 (т. 1, а.с. 217-243), котрі були підтверджені експертом в судовому засіданні, вбачається наступне:

П. №1. В момент початкового контактування автомобіль КАМАЗ з причепом своєю середньою частиною був повернений до передньої частини автомобіля Ніссан і контактував лівою частиною переднього бамперу з лівою фарою автомобіля Ніссан, при цьому ширина перекриття транспортних засобів під час контактування становила величину порядку 23 см..

П. №2 В момент початкового контактування автомобіль КАМАЗ своєю передньою частиною був повернений до передньої частини автомобіля Ніссан, а кут між їх повздовжніми осями (векторами направлення швидкості) становив величину біля 175…180 гр..

П. №3 Місце зіткнення автомобіля КАМАЗ з автомобілем Ніссан знаходилося на проїзній частині в районі розташування осипу уламків дзеркала заднього виду, тобто в повздовжньому напрямку на відстані біля 17,1 м до дорожнього знаку 1.22 по напрямку руху автомобіля Ніссан та на відстані порядку 3,8 м в поперечному напрямку від правого краю проїзної частини.

П. №4 П. № 5 вирішити експертним шляхом, поставлені слідчим питання, не представилося можливим із-за причин викладених у дослідницькій частині висновку.

П. № 6 В момент зіткнення автомобіль Ніссан знаходився в русі. Величина швидкості руху автомобіля Ніссан під час зіткнення, з врахуванням показів водія ОСОБА_21 в частині вказаної ним швидкості його автомобіля, могла становити величину порядку 70…87 км/год..

П. № 7 Покази водія ОСОБА_21 в частині вказаного ним розташування місця зіткнення на смузі руху його автомобіля КАМАЗ та в частині виїзду зустрічного автомобіля Ніссан на смугу руху автомобіля КАМАЗ не позбавлені технічної спроможності.

П. № 8 Покази водія ОСОБА_18 в частині вказаного ним розташування місця зіткнення на смузі руху його автомобіля та механізму пригоди в цілому позбавлені технічної спроможності. Покази водія ОСОБА_18 в частині того, що його автомобіль на момент зіткнення стояв, чи практично зупинився, - позбавлені технічної спроможності.

Суд не може погодитися з даним висновком експерта, оскільки його об`єктивність викликає сумнів в зв`язку з тим, що його висновки є недостатньо вмотивованими та базуються на суперечливих вихідних даних даної ДТП, котрі не були зафіксовані належним чином і не можуть вважатися достовірними, належними, беззаперечними і достатніми за наступних обставин.

Так, експертом ОСОБА_44 під час дослідження було встановлено, що місце зіткнення автомобіля КАМАЗ з автомобілем Ніссан знаходилося на проїзній частині в районі розташування осипу уламків дзеркала заднього виду, тобто в повздовжньому напрямку на відстані біля 17.1 м до дорожнього знаку 1.22 по напрямку руху автомобіля Ніссан та на відстані порядку 3,8 м в поперечному напрямку від правого краю проїзної частини. Більш точно визначити розташування місця зіткнення не представляється можливим із-за відсутності на проїзній частині слідів переміщення хоча б одного з вказаних транспортних засобів до місця зіткнення.

З даними висновками суд не може погодитися, оскільки експертом не було враховано, що вся осип деталей фар автомобіля Ніссан знаходилася на його ж смузі руху, а не на зустрічній смузі, і першими деформуються бампер, фари, котрі знаходяться в передній частині нижче, скло з них осипається також раніше. Дзеркало заднього виду, яке знаходиться на кузові автомобіля дещо вище та дальше, деформується вже пізніше за фари та бампер, в зв`язку з таким своїм розташуванням, і не може знаходиться на початку осипу. При цьому, маючи заокруглену форму та досить велику інерцію руху не тільки вниз під дією сили тяжіння, але й вперед, або в інший бік, в залежності від того, який саме транспортний засіб придав їй прискорення, долаючи досить велику відстань під час падіння, може переміщуватися від місця контакту в довільному напрямку. А при визначенні останнім місця зіткнення вказаних автомобілів, було враховано саме місце розташування дзеркала, що є хибним і не відповідає обставинам ДТП та іншим матеріалам справи в їх сукупності, а також суперечить самій методиці проведення таких експертних досліджень, що в визначальним для вирішення інших питань поставлених перед ним, і що в свою чергу подальшому вплинуло на правильність вирішення інших питань експертизи.

При цьому, є незрозумілим те, що саме мав на увазі експерт при наданні вказаних вище висновків за умови розташування однієї єдиної деталі, котра відділилася від автомобіля Ніссан дзеркала: сам корпус дзеркала заднього виду, чи лише його частину (скло дзеркала), оскільки як вказувалося судом раніше, дані деталі не вилучалися з місця ДТП та не були оглянуті експертами при приведенні експертних досліджень. Зміст протоколу огляду ДТП також не містить чітких визначень щодо даних уламків дзеркала автомобіля Ніссан.

Більше того, експертом не надано чіткої відповіді, на якій саме смузі руху транспортних потоків відбулося зіткнення автомобілів КАМАЗ та Ніссан, оскільки ним вказано лише місце по відношенню до осипу уламків дзеркала заднього виду автомобіля Ніссан, котрі не є категоричними, так як фіксація параметрів їх величин і розташування на проїзній частині автодороги, на чистовій та чорновій схемах ДТП, різняться за своїм зображенням. Але при цьому, експертом визначається, що показання водія ОСОБА_21 щодо місця даного зіткнення на його смузі руху є технічно спроможними, а показання водія ОСОБА_18 щодо місця цього зіткнення саме на його смузі руху без відповідного маневру виїзду на зустрічну смугу руху технічно неспроможними, без належних на те обгрунтувань, і що свідчить про суперечливість даних висновків експертизи, як в даній його частині, так і в цілому.

Крім того, при визначенні спроможності показань водія ОСОБА_21 , який вказував на здійснення водієм ОСОБА_18 перед ДТП різкого маневру виїзду на зустрічну смугу руху експертом взагалі не було досліджено дані протоколів відтворення обстановки та обставин події за участі, як водія ОСОБА_21 , так і водія ОСОБА_14 , котрі за своїм змістом в даній частині є тотожними і різняться лише за визначенням параметрів величин відстаней взаємного розташування транспортних засобів КАМАЗ та Ніссан, що в свою чергу вказує про недостатність даних висновків і їх невідповідність матеріалам кримінальної справи в їх сукупності.

В свою чергу в судовому засіданні експерт також вказав, що категорично визначити місце зіткнення автомобілів КАМАЗ та Ніссан є технічно не можливим, оскільки відсутні сліди гальмування хоча б одного транспортного засобу.

Безпосередньо ОСОБА_45 в судовому засіданні також повідомив, що його висновок про місце розташування зіткнення автомобілів КАМАЗ та Ніссан є більш можливим, а не категоричним, що з впевненістю надає суду вважати, що висновки обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_18 , в даній частині базуються виключно на припущеннях, що є недопустимим в розумінні дотримання органами досудового розслідування та прокуратури норм процесуального права.

В супереч цьому, а саме без належного встановлення експертним шляхом місця зіткнення транспортних засобів КАМАЗ та Ніссан, експерт у вказаному висновку категорично вказує про спроможність показань водія ОСОБА_21 щодо місця даного зіткнення на його смузі руху, в зв`язку з різким маневром ОСОБА_18 виїзду на смугу зустрічного руху та про неспроможність показань водія ОСОБА_18 щодо даного місця на його смузі руху та прямолінійного руху його автомобіля під час виникнення ДТП, що свідчить про необгрунтованість з технічної точки зору даних висновків та їх невмотивованість по відношенню до діючих методик проведення експертних досліджень, а також суперечливість щодо надання інших висновків, котрі мусять бути послідовними та знаходиться в логічному взаємозв`язку між собою та пов`язаними технічною можливістю в їх сукупності.

Також, даним експертом у висновку некоректно та в свою чергу невірно було визначено і швидкість транспортного засобу Ніссан під час контактування його з автомобілем КАМАЗ, яка визначалася з урахуванням наявності потертостей у вигляді п`яти паралельних смуг шириною 6 см кожна, котрі утворилися внаслідок контактування крайньої зовнішньої частини шипів протектора шини лівого переднього колеса автомобіля КАМАЗ з поверхнею дверей автомобіля Ніссан та могла становити 70…87 км/год., що є невірним оскільки вказані ним шипи відсутні на протекторі колеса автомобіля КАМАЗ, згідно даних протоколів огляду ДТП та транспортних засобів та фото - таблиць до них та взагалі не можуть бути наявними на шинах вантажних транспортних засобів даної марки. Оскільки, в дійсності дані потертості залишені боковою частиною шини, то радіус вказаної точки буде значно менший, тобто в даному випадку визначено було невірну величину, внаслідок чого співвідношення швидкостей транспортних засобів учасників ДТП буде іншим, а тому таким, що суперечить зафіксованій слідовій та речовій інформації.

Крім того, вказані невірно визначені параметри величини швидкості автомобіля Ніссан та місця зіткнення автомобілів КАМАЗ та Ніссан, котрі є по своїй природі визначальними, призвели до невідного визначення експертом ОСОБА_44 механізму контактування транспортних засобів учасників ДТП, що в свою чергу лягло в основу обвинувачення пред`явленого ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованого останньому злочину.

Таким чином, даний висновок експертизи суд визнає неналежним та недопустимим доказом, оскільки він є суперечливим та хибним за своїм змістом.

На вказані обставини в ході судового розгляду було вказано також і захисниками підсудного, в зв`язку з чим, за викладених мотивів суд приймає до уваги твердження останніх з даного приводу.

З врахуванням викладеного суд критично сприймає твердження прокурора та сторони потерпілого щодо належності даного висновку, як доказу підтвердження наявності вини в діях підсудного ОСОБА_18 ..

Також, згідно висновку судової-автотехнічної експертизи № 960 від 09.12.2011 року в діях водія ОСОБА_18 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної ДТП та її наслідками (т.2 а.с. 1-6).

Даний висновок суд не може прийняти до уваги, так як саме за вказаних у даному вироку обгрунтувань судом було визнано неспроможним висновок експерта ОСОБА_46 , який є основним по відношенню до даних висновків експерта, а тому також не може вважатися належним та допустимим доказом по даній кримінальній справі.

Більше того, експертом ОСОБА_47 не вірно взято для проведення експертних досліджень вихідні дані ДТП, котрі вказані у схемах ДТП щодо розташування місця зіткнення автомобілів КАМАЗ та Ніссан, а також ні в вихідних даних, ні в дослідницькій частині не наводяться характеристики взаємного зближення автомобілів КАМАЗ та Ніссан, згідно протоколів відтворень за участю водіїв ОСОБА_21 та ОСОБА_14 .. При вирішенні питання щодо можливості уникнення зіткнення між автомобілями КАМАЗ та Ніссан з боку водія ОСОБА_21 експертом в дослідницькій частині не використовуються результати проведених відтворень обстановки та обставин події з водіями ОСОБА_21 та ОСОБА_14 , не перевірені їх свідчення на предмет технічної спроможності.

Крім того, дані висновки суду підтверджуються і тією обставиною, що у експерта ОСОБА_48 , котрий проводив дану експертизу, були відсутні допуски для проведення транспортно-трасологічних досліджень, оскільки кваліфікація останнього не містить даного виду спеціалізації, як вказано безпосередньо у висновку самим експертом (т. 2 а.с. 2), що також вказує про недопустимість даного висновку як доказу по кримінальній справі в цілому.

В свою чергу матеріали кримінальної справи містять і висновок судової авто-технічної експертизи № 8 від 09.02.2011 року, на який прокурор послався як на належний доказ обвинувачення висунутого підсудному, згідно якої в діях ОСОБА_18 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної ДТП та її наслідками (т. 1 а.с. 208-211).
З даним висновком експертизи суд категорично не може погодитися, в зв`язку з тим, що вони базуються виключно на показаннях учасників ДТП Рушниченка та Овсяника, зі слів яких і було взято вихідні дані для проведення експертних досліджень, не зважаючи на те, що вказані показання є суперечливими за своїм змістом по відношенню до показань підсудного Калуцького, а спроможність тих чи інших показань з технічної точки зору з урахуванням слідової інформації та всіх обставин скоєння даної ДТП, як даним експертом так і іншим експертом (транспортно-трасологічна експертиза проведена лише 26.04.2011 року, тобто через два місяці після даної експертизи) на час проведення даних досліджень, визначено взагалі не було, тобто є передчасними, що вказує на їх неналежність та недопустимість як доказу в цілому.

За вказаних обставин судом критично сприймаються твердження і посилання прокурора та потерпілого і його представника захисника ОСОБА_15 , щодо належності та допустимості даного доказу обвинувачення, та приймаються до уваги доводи сторони захисту підсудного з приводу його недопустимості.

При цьому, залишаєтьяс не зрозумілим чому слідчим не було призначено одночасно два експертних дослідження як в галузі трасології так і авто-техніки, що є доцільним та ефективним у даному випадку.

Таким чином, з аналізу вказаних висновків експертиз, проведених в рамках даної кримінальної справи, суд приходить до переконливого висновку, що єдиним належно вмотивованим і обґрунтованим є висновок комплексної судової транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи № 5885/5886/13-52 від 23.12.2013 року (т.3 а.с. 162-189), проведений Київським НДІ судових експертиз, котрий і приймається судом до уваги.

Інших належних та допустимих доказів щодо спростування даних висновків органами досудового слідства не здобуто та суду взагалі не надано.

З обставин наведених вище, суд критично сприймає твердження прокурора, представника потерпілого - адвоката ОСОБА_15 та потерпілого щодо неналежності саме даного висновку комплексної експертизи в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

При цьому, стороною обвинувачення, в посиланнях на наявність в діях підсудного ОСОБА_18 обставини що обтяжує покарання останнього вчинення злочину в стані сп`яніння, як на підтвердження вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, взагалі не було конкретизовано яким чином було встановлено такий стан останнього.

Дана обставина була вказана в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_14 , свідками ОСОБА_19 та ОСОБА_22 , інші свідки по кримінальні й справі допитані судом, вказаної обставини в суді не підтвердили, а лише вказували на неї в ході досудового розслідування.

Більш того, дана обставина також не підтверджується письмовими матеріалами кримінальної справи.

Навпаки, всупереч даним твердженням в матеріалах справи мається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.12.2010 року, відповідно до якого у ОСОБА_18 ознак сп`яніння не виявлено (т. 1 а.с. 43).
Даний висновок був отриманий безпосередньо ОСОБА_18 в добровільному порядку.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України та Міністерства юстиції України від 24.02.1995 року № 114/38/15-346-18, встановлення у правопорушника стану сп`яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції працівниками міліції з використанням індикаторних трубок «Контроль тверезості» або інших спеціальних технічних засобів та (або) працівниками медичних закладів.

Проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, судноводіїв та інших осіб, які керують транспортними засобами та ін. з ознаками сп`яніння, а так само зазначених осіб, незалежно від наявності ознак сп`яніння, - учасників дородньо-транспортних пригод, внаслідок яких постраждали громадяни, є обов`язковим.

Як встановлено судом, одразу після ДТП, тобто з 17.12.2010 року, ОСОБА_18 звертався за медичною допомогою до лікувальних закладів м. Полтави в зв`язку з отриманими в її ході тілесних ушкоджень, що в повній мірі підтверджується матеріалами справи (т. 1 а.с. 171-172; т. 2 а.с. 108-110 та копією медичної картки, наданої в ході судового розгляду).
Об`єктивних даних ухилення ОСОБА_18 від отримання направлення у працівників міліції чи ДАІ на проходження освідування на стан сп`яніння органами досудового розслідування не надано та судом не здобуто.

Всупереч даним вимогам, ні працівниками міліції, ні медичними працівниками стан сп`яніння ОСОБА_18 в установленому порядку встановлений не був, що вказує на безпідставність зазначення в обвинувальному висновку та в промові прокурора у судових дебатах про наявність обтяжуючої вину обставини підсудного перебування його в стані алкогольного сп`яніння на момент даної ДТП.

За вказаних обставин суд критично сприймає з даного приводу і твердження потерпілого ОСОБА_14 , його представника, свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_22 , як безпідставні і надумані.

Більше того, всупереч вищевказаним вимогам закону, в матеріалах справи відсутній висновок на стан сп`яніння водія ОСОБА_14 ..

Як такі, що не знайшли свого відображення в матеріалах кримінальної справи, тобто безпідставними, визнає суд і твердження свідка ОСОБА_19 щодо здійснення на неї тиску з боку сина підсудного, через пів року від даної ДТП, так як з нею намагалися зв`язатися та вказували, що в них нічого не вийде.

Висновки суду з цього питання підтверджуються показаннями як даного свідка, про те, що вона не повідомляла слідчого чи прокурора про його здійснення як впродовж всього досудового так і судового розгляду, так і іншими свідками, які вказували, що будь-якого тиску під час провадження по даній справі на них не здійснювалося. Підсудний ОСОБА_18 заперечував дані обставини та при цьому вказав, що він одразу після ДТП з`ясовував факт перебування потерпілого ОСОБА_14 в медичних закладах м. Полтави, але так і не встановив даного факту, в зв`язку з чим вирішив, що останній приходить лікування в домашніх умовах.

Більше того, показання підсудного під час всього провадження по даній кримінальній справі були стабільними, на відміну від показань як свідка ОСОБА_19 так і потерпілого ОСОБА_14 , що в свою чергу вказує про відсутність будь-яких об`єктивних підстав для здійснення тиску з боку підсудного.

Таким чином, судом не здобуто будь-яких об`єктивних даних, які б надавали щонайменшу можливість суду стверджувати про наявність здійснення тиску з боку підсудного чи його близьких.

Судом в ході судового розгляду детально та достеменно було встановлено, що всі свідки по даній справі, окрім працівників та водіїв швидкої допомоги, є знайомими між собою, добре знають один одного, проживають в межах одного населеного пункту, займаються одним і тим самим видом діяльності перевезенням грузів, 17.12.2010 року рухалися однією колоною в одному напрямку руху, спілкувалися між собою, як під час ДТП, так і після її скоєння, прибули на місце ДТП з власної ініціативи на приватних транспортних засобах за невідомих обставин і були залучені до проведення слідчих дій, не зважаючи на те, що є заінтересованими особами в результатах розгляду даної кримінальної справи та мають достатньо підстав для того, щоб вигородити свого спільного знайомого ОСОБА_21 з приводу відсутності в його діях вини у скоєнні ДТП.

Дані обставини працівниками міліції були проігноровані та не враховані, відповідно до вимог ст. 127 КПК України 1960 року, в зв`язку з чим, з великої кількості водіїв, котрі були присутні на місці ДТП 17.12.2010 року, як встановлено судом, було визначено та залучено в якості понятих та свідків саме зацікавлених осіб, про що в свою чергу вказувалося як самим підсудним, так і його захисниками впродовж всього судового розгляду даної справи, щодо критичного сприйняття тверджень свідків з приводу погодних умов на час ДТП, наявності розділової смуги на дорожньому полотні на ділянці, де сталася ДТП, стану сп`яніння ОСОБА_18 та здійснення ним незрозумілих маневрів щодо раптової зміни напрямку руху в бік зустрічної смуги руху, в зв`язку з чим і сталася дана ДТП на смузі зустрічного руху.

З огляду на викладене судом приймаються твердження останніх з приводу зацікавленості свідків по даній кримінальній справі та критично сприймаються їх показання з вказаних обставин за мотивів наведених вище в даному вироку.

Таким чином, з огляду на матеріали кримінальної справи та аналізу вищевказаних доказів, суд приходить до висновку про те, що досудове розслідування по даній справі було проведено поверхово, без встановлення всіх істотних умов ДТП, вихідних даних, усунення суперечностей щодо них у показаннях свідків і інших учасників, а висновок органів досудового розслідування та прокурора щодо наявності в діях підсудного ОСОБА_18 порушення вимог Правил безпеки дорожнього руху, що заподіяли тяжкі наслідки потерпілому ОСОБА_14 , котрі знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП є неспроможним, недоведеним в установленому законом порядку належними, допустимими та достовірними доказами, які були б достатніми та знаходилися у взаємозв`язку, та таким що не відповідає матеріалам справи та встановленим по ній обставинам.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України 1960 року прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Суд, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, не вправі перекладати обов`язок доказування на обвинуваченого.
Склад злочину це вся сукупність встановлених у законі про кримінальну відповідальність об`єктивних і суб`єктивних ознак, при наявності яких конкретне суспільно небезпечне діяння визначається злочином.
Статтею 5 КПК України 1960 року визначено, що ніхто не може бути притягнутий як обвинувачений інакше ніж на підставах і в порядку, встановлених законом.
У п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997р. № 7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», наголошено на тому, що конституційне положення про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком (ч.1 ст.62 Конституції України), покладає на суди всю повноту відповідальності за правильне вирішення кожної справи. У зв`язку з цим судам слід посилити вимогливість до якості дізнання і попереднього слідства в кримінальних справах.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність в обвинуваченні, пред`явленому органами досудового розслідування ОСОБА_18 , об`єктивної та суб`єктивної сторони даного кримінального правопорушення.

Про відсутність вказаних елементів складу злочину, інкримінованого ОСОБА_18 , вказували під час судового розгляду також і захисники останнього адвокати ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , твердження яких суд визнає обґрунтованими та доведеними.

Слід вказати і на ту обставину, що зміст пред`явленого ОСОБА_18 обвинувачення, закріплений та викладений в обвинувальному висновку стосовно нього, носить виключно декларативних характер, є неконкретним, невизначеним, необгрунтованим в установленому порядку та не містить жодних посилань на достовірні та беззаперечні докази, зібрані в ході досудового розслідування стороною обвинувачення.

Держава в особі її правоохоронних органів зобов`язана повно і своєчасно розкрити злочин. Якщо з різних причин це не вдалося, наприклад, через відсутність достатніх доказів, проблему відносять до браку роботи правоохоронних органів. Термін «недоведений» означає непідтверджений незаперечними доказами.
Частиною 4 ст. 327 КПК України 1960 року визначено, що виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.
Крім того ч. 2 ст. 327 КПК України 1960 року передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході досудового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.
Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст.62 Конституції України і норм КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєні конкретного злочину повністю доведена.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 29.06.1990 р. №5 «Про виконання судами України законодавства і Постанови Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» неприпустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, суд оцінюючи всі докази за даною кримінальною справою в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄС від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).
Крім того, у п.25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Капо проти Бельгії» (Capeau v Belgium), 42914/98, 13 січня 2005 року значиться, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».
Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6.12.1998 р. (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
З урахуванням викладеного, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись ст. 62 Конституції України, згідно якої всі сумніви щодо доведеності вини підсудного тлумачаться на його користь, суд приходить до висновку, що ОСОБА_18 в поред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України - є невинним і підлягає виправданню судом за відсутністю в його діянні складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Цивільні позови в кримінальній справі, заявлені прокурором та потерпілим ОСОБА_14 , на підставі вимог ст. 328 КПК України 1960 року підлягають залишенню без розгляду (т. 1 а.с. 85-113, т. 2 а.с. 30-31; 34-35;38-39).

Речові докази по кримінальній справі: автомобілі NISSAN TEANA 350 XV д.н. НОМЕР_1 , КАМАЗ 5320 д.н. НОМЕР_3 з причепом ГКБ 8350 д.н. НОМЕР_4 та FORD TRANSIT CONNECT д.н. НОМЕР_2 підлягають поверненню їх законним володільцям ( т. 2 а.с. 8).
Судові витрати по кримінальній справі підлягають прийняттю на рахунок держави ( т.1 а.с. 207, 216, 250).

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_18 у вигляді підписки про невиїзд - підлягає скасуванню ( т. 1 а.с. 137-138).
Заходи забезпечення відшкодування збитків по кримінальній справі у вигляді накладення арешту на майно, транспортні засоби гр. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомолець Городовицького району Калмикії, гр. України, проживаючого в АДРЕСА_1 , де б вони не знаходилися, згідно постанови слідчого ОСОБА_49 від 02.04.2012 року підлягають скасуванню (т.2 а.с. 24).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 327-328, 330-335 КПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997р. № 7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», Постанови Пленуму Верховного Суду від 29.06.1990 р. №5 «Про виконання судами України законодавства і Постанови Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст.62 Конституції України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_18 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України визнати невинним і по суду виправданим.

Цивільні позови в кримінальній справі, заявлені прокурором та потерпілим ОСОБА_14 , на підставі вимог ст. 328 КПК України 1960 року залишити без розгляду (т. 1 а.с. 85-113, т. 2 а.с. 30-31; 34-35;38-39).

Речові докази по кримінальній справі: автомобілі NISSAN TEANA 350 XV д.н. НОМЕР_1 , КАМАЗ 5320 д.н. НОМЕР_3 з причепом ГКБ 8350 д.н. НОМЕР_4 та FORD TRANSIT CONNECT д.н. НОМЕР_2 - повернути їх законним володільцям ( т. 2 а.с. 8).
Судові витрати по кримінальній справі прийняти на рахунок держави ( т.1 а.с. 207, 216, 250).

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_18 у вигляді підписки про невиїзд скасувати ( т. 1 а.с. 137-138).
Заходи забезпечення відшкодування збитків по кримінальній справі у вигляді накладення арешту на майно, транспортні засоби гр. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомолець Городовицького району Калмикії, гр. України, прооживаючого в АДРЕСА_1 , де б вони не знаходилися забезпечені згідно постанови слідчого ОСОБА_49 від 02.04.2012 року - скасувати (т.2 а.с. 24).
На вирок може бути принесено скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 15 діб, засудженому в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1