Провадження № 1-кп/161/620/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 12 жовтня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілої сторони - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000882, що надійшло з Луцької місцевої прокуратури 05.10.2016 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого завантажувачем-вивантажувачем на ТОВ «Кромберг енд Шуберт», з неповною середньою освітою, не одруженого, українця, гр.України, в поряду ст. 89 КК України судимості не має,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 09 вересня 2016 року, близько 22.00 год., перебуваючи на території ТОВ «Кромберг енд Шуберт», що знаходиться в с Рованці, Луцького району по вул. Європейській, 1, умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, отриманого в силу виконання своїх трудових обов`язків, таємно викрав з приміщення складу вказаного підприємства чуже майно, а саме мідний провід вагою 15,5 кг., загальною вартістю 2108,11 грн., ізоляційну стрічку у кількості 32 шт., загальною вартістю 433,30 грн., та ізоляційну стрічку у кількості 3 шт. загальною вартістю 40.62 грн., котушку паяльного припою, вартістю 739,61 грн., рукавиці у кількості шести пар, загальною вартістю 577, 44 грн., а всього на загальну суму 3899,08 грн., при цьому, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі і був затриманий біля першого посту охорони працівниками служби охорони даного підприємства.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України.

Під час судового провадження між представником потерпілої сторони ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , зокрема 06 жовтня 2016 року укладена угода про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються, про відсутність на час складання угоди матеріальних і моральних претензій з боку представника потерпілої сторони ОСОБА_4 та на об`єм визнання вини обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а представник потерпілої сторони ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. ст. 75, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між представником потерпілої сторони ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Угоду від 06 жовтня 2016 року по кримінальному провадженні №0000882 про примирення, укладену між представником потерпілої сторони ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази: мідний провід вагою 15,5 кг., ізоляційну стрічку у кількості 35 шт., котушку паяльного припою та шість пар рукавиць залишити за належністю законному володільцеві - ТОВ «Кромберг енд Шуберт».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ: