Справа № 562/1335/16-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
10 лютого 2016 року близько 13.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу Комунального закладу «Здолбунівський центр первинної медичної допомоги» амбулаторія № 1, що по вул. С.Бандери, 1 в м. Здолбунів Рівненської області, діючи з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, умисно, таємно для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заволоділа велосипедом марки «Ардіс», вартістю 755 грн. 80 коп., який належить ОСОБА_5 , чим заподіяла останній майнову шкоду на вказану суму.
16.06.2016 року в м. Здолбунів між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Згідно даної угоди, потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за частиною 1 статті 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному злочині.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у вигляді 120 годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені частиною 1 статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які роз`яснені потерпілій та обвинуваченій.
Розглядаючи в порядку п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України,
згідна з видом покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні показала, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди про примирення, думку потерпілої, пояснення обвинуваченої, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено злочин середньої тяжкості, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому її дії кваліфікує за частиною 1 статті 185 КК України.
Дослідженням даних про особу обвинуваченої, встановлено, що за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 16 червня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 473-476 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 175 (сто сімдесят п`ять) грн. 92 коп.
Речові докази, а саме велосипед марки «Ардіс» залишити ОСОБА_5 за належністю; оптичний диск СD-R fex 503230006D02 залишити в матеріалах кримінальнтого провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1