справа № 488/3925/15-к
провадження № 1-кп/488/332/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2015 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, громадянина України, із неповною середньою освітою, працюючого за усними угодами, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-15.09.2003 року Нижньогірським районним судом АР Крим за ст. 296 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі; направленого відбувати покарання за постановою того ж суду від 17.08.2004 року; звільненого умовно-достроково 27.04.2006 року з не відбутим строком 1 рік 3 місяці 28 днів;

-11.04.2007 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 15.10.2010 року з не відбутим строком 1 рік 4 дні;

-06.06.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ст. 263 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.2 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
12.08.2015 року, близько 09-00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину, розташованого на вул. Знаменській, 41 в м. Миколаєві, помітив дитячий велосипед, на якому знаходилась належна ОСОБА_5 жіноча сумка. Керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 відкотив велосипед подалі від входу у магазин, після чого таємно викрав із вказаної сумки мобільний телефон «LG P768», вартістю 2500 грн., спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду.

В подальшому викрадене майно було повернуто потерпілій (згідно обвинувальному акту та показанням обвинуваченого).

31.08.2015 року, близько 13-00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, демонтував кабель, довжиною 15 метрів, загальною вартістю 900 грн., належний ОСОБА_6 і намагався винести його за межі подвір`я, але довести свій намір до кінця не зміг, оскільки був помічений ОСОБА_6 .

Кабель повернутий ОСОБА_6 (згідно обвинувальному акту та показанням обвинуваченого).

20.09.2015 року, в період з 09-00 по 10-00 год., ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, шляхом подолання паркану, проник на охоронювану територію ФГ «Барвінок», розташовану за адресою: м. Миколаїв, вул. Ленінградська, 94, звідки викрав алюмінієві бідони у кількості 3 штук, загальною вартістю 2040 грн., спричинивши ФГ «Барвінок» матеріальну шкоду.

В подальшому викрадене майно було повернуто потерпілій стороні (згідно обвинувальному акту та показанням обвинуваченого).

У судовому засіданні ОСОБА_4 в інкримінованих правопорушеннях свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Обвинувачений зауважив, що на момент вчинення крадіжки алюмінієвих бідонів, він охоронця не бачив, а зовнішні ознаки території не дозволяли визначити, що то є сховище у тому контексті, в якому його визначено у ч.3 ст. 185 КК України. При цьому кваліфікацію правопорушення ОСОБА_4 не оспорював.

Встановивши, що показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєння кримінального правопорушення, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і не оспорює їх, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він не зможе оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд, за клопотанням прокурора, на підставі ст.349 ч.3 КПК України визнав недоцільним подальше дослідження обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням документів, а також матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

Винуватість ОСОБА_4 , окрім його зізнання, доведена сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні та долучених до матеріалів кримінального провадження.

Аналіз досліджених доказів, які суд вважає належними, допустимими і в сукупності достатніми для ухвалення вироку, дозволяє дійти висновку про те, що своїми діями ОСОБА_4 , за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно; замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно; таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.2 15 ч.2, 185 ч.3 КК України.

Обираючи міру покарання, суд враховує тяжкість злочинів; обставини їх вчинення; незначну цінність викраденого майна у розумінні обвинуваченого за епізодами від 31.08.2015 року та 20.09.2015 року; відсутність претензій з боку потерпілих та факт повернення потерпілим викраденого майна; особу обвинуваченого, який працює за усними угодами, за місцем проживання характеризується, фактично, позитивно; наявність обставини, що пом`якшує покарання у вигляді щирого каяття; обставину, що обтяжує покарання у вигляді рецидиву злочину, попередні судимості обвинуваченого.

Суд також враховує, те що за епізодом від 20.09.2015 року обвинувачений не розумів, що вчиняє крадіжку із проникненням у сховище чи приміщення, оскільки охоронця він не бачив, а зовнішні ознаки території, на якій знаходилися алюмінієві бідони, не дозволяють однозначно визначити її, як сховище чи приміщення у контексті ст. 185 ч.3 КК України.

Враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченого та інші викладені обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.2 15 ч.2, 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ст. 185 ч.2 15 ч.2 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

- за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Речові докази залишити власникам.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1