НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3616/16-к
Провадження № 1-кп/0182/458/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження №0001381 стосовно обвинуваченої:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, гр. України, з середньо-спеціальною освітою, заміжній, має неповнолітню доньку 2004 р.н., не працюючої, зареєстрована та фактично проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 29.03.2016 року приблизно о 16 год., знаходячись за місцем мешкання своєї бабусі ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що бабуся знаходилась в іншій кімнаті, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала зі столу у вітальній мобільний телефон « Самсунг Е1200», вартістю 495 грн., з сім-картою «МТС», вартістю 10 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, який належить гр. ОСОБА_5 , чим завдала потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 495 грн. Після чого, розпорядилася викраденим майном на свій розсуд.
Дії обвинуваченої мають правову кваліфікацію за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування 30 червня 2016 року було укладено угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченою. Згідно угоди сторони погодилися на призначення покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України узгодили звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік. Під час якої на неї покласти зобов`язання, передбачені ч.2,3 ст.76 КК України.
В судовому засіданні сторони кримінального провадження вважають за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.
Обвинувачена визнала свою вину та цілком розуміє , що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, при цьому вона має ряд прав, передбачених п.4 ст. 474 КПК України. Обвинувачена також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію, вона обвинувачується у вчиненні злочину невеликого ступеню тяжкості. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і обвинувачена може виконати взяті на себе зобов`язання відповідно до угоди.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України. Шкода завдана потерпілій, відшкодовано в повному обсязі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченої потерпіла немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 475 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 червня 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001381.
ОСОБА_3 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання: у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

Відповідно до ст.ст.75, п.2,3 ст.76 КК України звільнити засуджену від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки. А саме: не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, обраного стосовно ОСОБА_3 під час досудового слідства завершився 29.08.2016 року. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Вирок суду може бути оскаржений відповідно до вимог ч.4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя :