Справа № 353/805/16-к
Провадження № 1-кп/353/60/16
В И Р О К
31 жовтня 2016 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ПАТ «Зернопродукт МХП» - ОСОБА_5
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на привласнення чужого майна, яке було йому ввірене.
Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах:
17.06.2016 року ОСОБА_4 згідно наказу (розпорядження) № 333-К був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів (паливозаправник) у філію ПАТ «Зернопродукт МХП «Перспектив» (далі Товариство) та уклав договір № 143 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Згідно договору про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_4 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за збереження ввірених йому Товариством матеріальних цінностей, а також зобов`язався: дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей Товариства і вживати заходи для відвернення заподіяння їм шкоди; своєчасно повідомляти керівництво про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати й передавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та рештки ввірених йому матеріальних цінностей. Також ОСОБА_4 письмово було ознайомлено з даним договором.
Під час виконання своїх обов`язків ОСОБА_4 отримував матеріальні цінності (паливно-мастильні матеріали) та автотранспортом (паливозаправником)
перевозив його на поля та заправляв сільськогосподарську техніку, яка знаходилась на території Тлумацького та Городенківського районів Івано-Франківської області.
24.09.2016 року ОСОБА_4 на складі філії ПАТ «Зернопродукт МХП «Перспектив», що в с. Рашків Городенківського району, отримав матеріальні цінності (паливо-мастильні матеріали), а саме: 4,8 тони дизпалива, які він 26.09.2016 року автотранспортом (паливозаправником) перевіз в с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області, де заправив сільськогосподарську техніку, після чого змінив маршрут та приїхав в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області.
В подальшому, зупинившись на обочині дороги біля свого домогосподарства, що по АДРЕСА_1 , за допомогою гумового шланга та пластмасової бочки, будучи матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою привласнення чужого майна, яке було йому ввірено, злив з металевої бочки паливозаправника дизельне паливо в кількості 60 літрів, вартістю 16,86 грн. на 1л, та намагався його перенести до власного господарства, однак свої злочинні наміри до кінця не довів із-за причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками філії ПАТ «Зернопродукт МХП «Перспектив» та в подальшому переданий працівникам поліції. Зазначеними неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому - ПАТ «Зернопродукт МХП» матеріальну шкоду на загальну суму 1011,60 грн.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України та при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та дав суду показання про те, що дійсно при прийнятті на роботу на нього було покладено повну матеріальну відповідальність за матеріальні цінності, які йому передавались Товариством, про що він підписав відповідний договір. Так йому було передано 4,8 тони дизпалива для перевезення на поля з метою заправки сільськогосподарської техніки. Проте він 26.09.2016 року злив з металевої бочки паливозаправника дизельне паливо в кількості 60 літрів, яке належало ПАТ «Зернопродукт МХП». У вчиненому розкаюється, просив суворо не карати.
Представник потерпілого ПАТ «Зернопродукт МХП» - ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що обвинуваченим шкода відшкодована, дизпаливо передано ПАТ «Зернопродукт МХП» на відповідальне зберігання, просив призначити обвинуваченому покарання в виді штрафу та у розмірі, запропонованому прокурором 510 грн.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
З врахуванням вище викладеного, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України, як закінчений замах на привласнення чужого майна, яке було йому ввірене.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та визнання вини, відшкодування потерпілому завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Тому при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує те, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, обвинувачений характеризується по місцю проживання та роботи позитивно, відповідно до ст. 89 КК України вважається несудимим, на обліку наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває.
Тому, виходячи з принципу, що покарання повинно бути призначене необхідне і достатнє для виправлення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст.191 КК України в виді штрафу.
Суд вважає, що зазначене покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України. суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 України, та призначити йому покарання - штраф в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Після набрання вироком законної сили, речовий доказ по справі - дизельне паливо в кількості 60 літрів, яке передане на зберігання потерпілому ПАТ «Зернопродукт МХП», вважати переданим за належністю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Головуюча ОСОБА_1