11-кп/775/359/2016(м)
221/3137/14-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м.Маріуполі кримінальне провадження №00000761 за апеляційними скаргами прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, потерпілої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 20 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кіровське, Волноваського району, Донецької області, громадянина України, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.15, ч.4 ст.152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років, за п.10 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років, за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 500 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7 засуджено за те, що він 15 червня 2014 року приблизно о 12 годині 15 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в м.Волноваха Донецької області, повертаючись додому за місцем мешкання, реалізуючи свій раптово виниклий умисел на насильницьке задоволення статевої пристрасті природним способом, знайшовши безлюдне місце, сховався в кущах лісосмуги по провулку Артема поблизу з підприємством «Вагонне депо» ДП «Донецька залізниця», вичікуючи жертву-жінку. Помітивши раніше йому незнайому ОСОБА_10 , обвинувачений вчинив напад на неї ззаду, лівою рукою прикрив їй рота, а правою рукою схопив за тулуб та потягнув до лісосмуги, де повалив на землю на спину. В цей момент між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 зав`язалася боротьба, під час якої ОСОБА_10 чинила активний опір шляхом пручання, відбивання руками, супроводжуючи вказані дії криками про допомогу. Незважаючи на це, ОСОБА_7 всупереч волі ОСОБА_10 намагався зірвати з неї одяг та вступити з нею у статеві зносини природним шляхом. В ході подальшої боротьби для того, щоб подолати опір ОСОБА_10 та вчинити насильницький статевий акт, ОСОБА_7 наніс їй декілька ударів руками, стиснутими в кулаки, в голову та по тулубу, однак ОСОБА_10 все одно продовжувала здійснювати активний опір та кричала про допомогу.

У зв`язку з чим, ОСОБА_7 , будучи роздратований діями ОСОБА_10 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення зґвалтування до кінця, не довів його до кінця з причин, які не залежали від його волі, а саме через активний опір ОСОБА_10 , а також враховуючи той факт, що через свій фізичний стан не зміг вчинити фізіологічний статевий акт.

Після чого, усвідомлюючи неможливість довести злочинній намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, діючи умисно з метою протиправного позбавлення життя потерпілої ОСОБА_7 схопив ОСОБА_10 спочатку однією рукою за життєво важливий орган - шию та почав її душити, після чого, прикладаючи значних зусиль, здавлював її шию двома руками, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті, бажаючи їх настання, таким чином задушив останню.

У результаті вказаних умисних злочинних дій ОСОБА_7 загиблій ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, лівого правої молочної залози, садна правого колінного суглоба, крововиливи в обидва скроневі м`язи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку із смертю не перебувають, а також у вигляді синців і саден на передньобокових поверхнях шиї, крововиливів в підшкірно-жирову клітковину і м`язи шиї, ушкоджень зв`язкового апарату великих ріжків під`язикової кістки, що супроводжувалися загальноасфіктичними ознаками смерті, які утворилися незадовго до смерті і відносяться в сукупності до тяжких тілесних ушкоджень, і перебувають в причинному зв`язку із смертю. Смерть ОСОБА_10 настала на місці, в результаті механічної асфіксії від здавлення органів шиї. В подальшому ОСОБА_7 вжив заходів щодо маскування трупу.

Після вчинення злочинів щодо ОСОБА_10 при вищевказаних обставинах, на місці вчинення вбивства ОСОБА_7 , діючи умисно з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із жіночої сумки, яка належала загиблій, викрав гаманець вартістю 56 грн., в якому знаходились грошові кошти - 104 грн., також із сумки викрав мобільний телефон «Samsung» GТ-S5260» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 836 грн. 80 коп. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 грн. та з чохлом для мобільного телефону вартістю 38 грн., які належали ОСОБА_10 , чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 1044 грн. 80 коп. Після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій розсуд.

В апеляційних скаргах:

Прокурор, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінальних правопорушень, доведеності обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду щодо останнього скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.15, ч.4 ст.152 КК України у виді позбавлення волі на строк десять років, за п.10 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі, за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі. Зазначає, що суд в достатній мірі не врахував, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкі кримінальні правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, вину не визнав, а також дані про його особу, який, незважаючи на працездатний вік, суспільно-корисною працею не займався, характеризується негативно, зловживає спиртним, що свідчить про стійку антисуспільну направленість його поведінки. Крім того, суд не врахував позицію потерпілих в судовому засіданні, які наполягали на призначенні обвинуваченому покарання саме у виді довічного позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_8 , не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінальних правопорушень, доведеності обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду щодо останнього скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.15, ч.4 ст.152, п.10 ч.2 ст.115, ч.1 ст.183 КК України у виді довічного позбавлення волі. Зазначає, що судом в достатній мірі не враховано, що ОСОБА_7 вчинив три кримінальних правопорушення, два з яких відносяться до особливо тяжких, обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено, обставиною, яка обтяжує покарання, визнано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_6 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати, кримінальне провадження закрити у зв`язку з недоведеністю участі останнього у вчиненні кримінальних правопорушень. Зазначає, що докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_7 , отримані з порушенням вимог КПК України, а тому є недопустимими. Суд не дав оцінки показанням свідка ОСОБА_11 , яка є матір`ю обвинуваченого, з приводу того, що обшук за місцем її мешкання проведено незаконно, у зв`язку з чим вона подавала скаргу на дії органів досудового розслідування. Також суд не взяв до уваги та не перевірив пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що телефон він купив у чоловіка на ім`я ОСОБА_12 за 50 грн. Звертає увагу, що матеріали кримінального провадження містять висновки судових експертиз, з яких не встановлено факту боротьби між обвинуваченим та потерпілою.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, потерпілих на підтримання вимог своїх апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги своєї апеляційної скарги, проти задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілої заперечували, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних у вироку обставинах, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які судом всебічно й повно досліджені та правильно оцінені.

Свій висновок про умисну спрямованість дій ОСОБА_7 , зокрема, суд обґрунтував показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які є батьками загиблої, та пояснили, що донька була відсутньою на роботі, вони з працівниками міліції почали її шукати біля лісосмуги та знайшли мертвою закиданою гілками. Одразу ж зателефонували сину ОСОБА_13 , який повідомив, що таксист затримав ОСОБА_7 з телефоном доньки.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_13 , він взяв фото сестри та почав його показувати таксистам, працівникам патрульної служби, шукати дівчину в інших місцях. Йому зателефонував батько та повідомив, що сестру вбили. Також йому зателефонував таксист та розказав про підозрілого чоловіка з телефоном. ОСОБА_13 приїхав туди, побачив п`яного ОСОБА_7 з телефоном його сестри.

Поясненнями свідка ОСОБА_14 , згідно яких 15 червня 2014 року до нього приїхав ОСОБА_13 , показав фото сестри та запитав чи не бачив він її. Приблизно через 1-2 години підійшов ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. В руках тримав білий телефон, почав продавати його, повідомивши при цьому, що купив його у якогось чоловіка за мостом за 50 грн. Обличчя ОСОБА_7 було подряпаним, наче від нігтів, на кисті руки була кров. Він не бачив, щоб хтось бив останнього. Він одразу зателефонував ОСОБА_13 , який приїхав з матір`ю, а та впізнала телефон доньки, після чого викликали міліцію.

Відповідно до заяви від 15 червня 2014 року, потерпіла ОСОБА_8 звернулася до міліції з приводу вжиття заходів у розшуку її доньки ОСОБА_10 , яка 15 червня 2016 року пішла на обідню перерву та не повернулася.

Згідно протоколу огляду місця події від 15 червня 2014 року на ділянці місцевості, розташованої між територією будівельно-монтажного потягу та лісопилки в м.Волноваха, в лісосмузі праворуч від колії виявлено труп ОСОБА_10 , закиданий гілками, з ознаками насильницької смерті, поряд з трупом виявлено цигарку «Козак», тапки та жіноча сумка.

Відповідно до протоколу огляду від 15 червня 2014 року, проведеному у Волноваському відділу СМЕ, було оглянуто труп ОСОБА_10 , зафіксовано одяг, який на ній знаходився, садна та синці на тілі.

Згідно протоколу огляду від 15 червня 2014 року, проведеного за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_2 , виявлено в коридорі на кухонному столі пачку цигарок «Козак» без фільтру, зліва на кріслі джинси синього кольору брудні зі слідами трави, в правій кишені брюк знаходилася сім-карта оператора МТС, зліва в тумбочці в першій ніші виявлено банківську картку «Промінвестбанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_15 , на цій же ніші виявлено банківську картку «Експрес-Банк», пластикову картку «Ева», посвідчення з надписом «Укрзалізниця», «Донецька залізниця» на ім`я ОСОБА_10 , різнокольоровий чохол з фото дівчини, схожої на фото на посвідченні.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що даний огляд за місцем мешкання ОСОБА_7 проведено з порушенням процедури, визначеної КПК України є неспроможними, оскільки за заявою ОСОБА_11 з цього приводу було проведено відповідну перевірку в рамках кримінального провадження за її заявою, яка не виявила обставин, на які остання посилалася.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та довідки, ОСОБА_7 затриманий 15 червня 2014 року у стані алкогольного сп`яніння, під час затримання у правій кишені його шортів знаходився мобільний телефон Samsung GT-S5260 білого кольору, який належав померлій ОСОБА_10 ..

Згідно протоколу слідчого експерименту від 16 червня 2014 року, ОСОБА_7 пояснив, що у час та за обставин, викладених у вироку, намагався зґвалтувати, а в подальшому задушив ОСОБА_10 , потім відкрив сумку, взяв телефон та гаманець, з якого забрав картки та грошові кошти, покидаючи місце злочину. Викинув гаманець в кущі. На доданій до протоколу слідчого експерименту фототаблиці ОСОБА_7 показує, як намагався зґвалтувати ОСОБА_10 , душив її, забрав речі, місце, куди викинув її гаманець, де він й був знайдений. Доводи захисника ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про надання таких показів під тиском з боку працівників міліції не є слушними, так як дана слідча дія проведена за участю іншого захисника, а також понятих та мед експерта, від яких, як й самого ОСОБА_7 зауважень з приводу цього не надійшло.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №132 від 15 червня 2014 року та висновку судово-медичної експертизи №107 (в) від 7 серпня 2014 року смерть потерпілої настала від механічної асфіксії від здавлювання органів шиї. При дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, лівого правої молочної залози, садна правого колінного суглоба, крововиливи в обидва скроневі м`язи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку із смертю не перебувають, а також у вигляді синців і саден на передньобокових поверхнях шиї, крововиливів в підшкірно-жирову клітковину і м`язи шиї, ушкоджень зв`язкового апарату великих ріжків під`язикової кістки, що супроводжувалися загальноасфіктичними ознаками смерті, які утворилися незадовго до смерті і відносяться в сукупності до тяжких тілесних ушкоджень, і перебувають в причинному зв`язку із смертю.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №91 (в) від 8 серпня 2014 року, враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, наявних у ОСОБА_10 , на основі матеріалів кримінального провадження, можливо їх утворення при обставинах і в строк вказаний ОСОБА_7 під час слідчого експерименту.

Відповідно до висновку судово-біологічної експертизи №154/231 від 14 липня 2014 року генетичні ознаки змішаних слідів крові та клітинних елементів, виявлених на зрізах нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_7 є змішаними та містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_10 .

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №571 від 27 червня 2014 року вартість мобільного телефону Samsung GT-S5260 станом на 15 червня 2014 року становить 836,80 грн.

Згідно звіту незалежної оцінки вартості викраденого майна, вартість чохла для мобільного телефону складає 38 грн., вартість гаманця 56 грн.

Відповідно до акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи №98 від 18 липня 2014 року ОСОБА_7 в період інкримінованого йому діяння та на момент проведення експертизи будь-яким хронічним психічним захворюванням або тимчасовим розладом психічної діяльності не страждав, виявляв розумову відсталість в ступені помірної дебільності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про його непричетність до вчинення інкримінованих правопорушень ретельно перевірялися під час судового розгляду та обґрунтовано визнані безпідставними і недостовірними, такими, що спростовуються зазначеними вище та іншими доказами, зумовленими позицією його захисту, із зазначенням відповідних мотивів їх неприйняття. Посилання захисника обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що інші судові експертизи не встановлюють фактів слідів боротьби між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 або наявності у них біологічних середовищ один одного не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_7 , яка доведена іншими вищезазначеними доказами, які є беззаперечними. А тому доводи апеляційної скарги захисника про невинуватість обвинуваченого ОСОБА_7 не є слушними.

За встановленими судом фактичними обставинами провадження, виходячи із сукупності зазначених та інших досліджених у судовому засіданні доказів, які отримали відповідну правову оцінку у вироку, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано і правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.4 ст.152, п.10 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185 КК України.

Докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень є належними, допустимими, достатніми та достовірними, а висновки суду щодо їх оцінки не містять протиріч та сумнівів. Посилання останнього під час судового розгляду на незаконність отримання його показань є безпідставним, оскільки під час проведення судово-психіатричної експертизи, в умовах, які унеможливлюють тиск з боку органів досудового розслідування, обвинувачений ОСОБА_7 в невимушеній формі розповідав експерту про те, як вчиняв кримінальні правопорушення.

Призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання, з врахуванням самих обставин кримінальних правопорушень, стану його здоров`я, який згідно висновку судово-психіатричної експертизи виявляє розумову відсталість в ступені помірної дебільності, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується посередньо, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України. Підстав для його посилення, як на тому наполягають прокурор та потерпіла ОСОБА_8 в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, відповідає вимогам ст.ст.370,374 КПК України.

Порушень кримінального процесуального закону та підстав для скасування або зміни вироку, передбачених ст.409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, потерпілої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Волноваського районного суду Донецької області від 20 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання тримання його під вартою з 21 травня 2016 року по 26 липня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області