ун. № 759/7693/16-к
пр. № 1-кп/759/542/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року Святошинський районний суд міста Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003423 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 19 березня 2008 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 1 рік; 10 листопада 2008 року Святошинським районним судом м. Києва за ст. ст. 307 ч. 2, 311 ч.1, 69, 70, 71, 72 КК України до 4 років 1 місяця побавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 14 жовтня 2011 року, на підставі постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 21 день,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , 30 березня 2016 року, приблизно в 19.30 годин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне заволодіння чужим майном ОСОБА_3 , того ж дня, приблизно в 19.45 годин, зайшов до під`їзду № 8 будинку АДРЕСА_2 , де побачив підсобне приміщення з якого вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

Продовжуючи знаходитись в під`їзді зазначеного будинку, ОСОБА_3 , приблизно в 20.00 годин, проник у підсобне приміщення, відкривши вхідні двері даного приміщення, шляхом пошкодження дверного замка за допомогою інструментів, які мав при собі, звідки з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: 4 автомобільні шини «michelin» 185/65 r15, загальною вартістю 4541 гривні; 2 автомобільні шини «continental» 159/65 r15, загальною вартістю 2018 гривень, після чого з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 6559 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 виним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав, що 30 березня 2016 року, приблизно в 19.30 годин, він, знаходячись в під`їзді № 8 будинку АДРЕСА_2 , маючи скрутне матеріальне становище, вирішив вчинити крадіжку чужого майна. Побачивши через вікно підсобного приміщення, наявність всередині автомобільних шин, він вирішив їх викрасти, з метою подальшого продажу. Пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, він за допомогою інструментів, які мав при собі, зокрема викрутки та ключа, зламав замок на дверях та проник до підсобного приміщенння, з якого, з метою оберенення та свою користь та особистого збагачення, таємно викрав 6 автомобільних шин. З викраденим майном він найправився на зупинку маршрутного таксі, проте дорогою був затриманий потерпілим з викраденим майном.

У скоєному щиро кається.Також зазначив, що гроші від продажу майна, він мав використати на дитину, - сина своєї цивільної дружини, який перебуває на його утриманні та вихованням якого він займається. Просив суд призначити йому умовне покарання.

Оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та щодо речових доказів, визнавши, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасники судового провадження не заперечували.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та щодо речових доказів, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю, й кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він таємно викрав чуже майно, поєднане з проникненням в інше приміщення.
Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин проти власності, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює без офіційного оформлення, має на утриманні та займається вихованням малолітньої дитини - сина своєї цивільної дружини, раніше судимий, його відношення до скоєного, стан його здоров`я, що тяжких наслідків від скоєного не настало, викрадене майно потерпілому повернуто та останній майнових притензій не має, про що зазначив у письмовому клопотанні до суду, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочину, обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, та вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки.
Міру запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін особисте зобов`язання.
Речові докази по справі, передані на зберігання в камеру схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві: 2 канцелярських ножі, викрутку, розвідний ключ, промислові ножиці, 6 напилків знищити; 4 автомобільні шини «michelin» 185/65 r15, 2 автомобільні шини «continental» 159/65 r15 залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: