Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/663/16-к
Провадження № 1-кс/506/101/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.11.2016с.м.т.Окни
Слідчий суддя Красноокнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 у відкритому судовому засіданні, в залі суду, розглянувши клопотання заступника начальника СВ Окнянського відділення поліції Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
31 жовтня 2016 року заступник начальника СВ Окнянського відділення поліції Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Котовської місцевої прокуратури юристом 3-го класу ОСОБА_5 , звернувся з клопотанням до слідчого судді, в якому просив накласти арешт на автомобіль «Вольво» д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 та 30 складометрів дров дерева різних порід, які належать ОСОБА_6 та заборонити розпоряджатись будь-яким чином та використовувати зазначене майно.
В клопотанні зазначено, що 30.10.2016 року біля 20.00 год. на площі 8-го Березня в с.м.т. Окни Одеської області був зупинений вантажний автомобіль «Вольво» д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 , який перевозив біля 30 складометрів дров без відповідних документів на вантаж.
Виїздом слідчо-оперативної групи було встановлено, що на момент перевірки товарно-транспортні накладні, надані власником вантажу , виписані на інший транспортний засіб, а дати, вказані у даних накладних ,не відповідають даті перевезення вантажу.
Так, вказаний вантаж перевозив ОСОБА_7 та його син ОСОБА_6 , які стверджують, що закуповували вказані дрова у лісництві на протязі вересня-жовтня 2016 року і коли зібрали біля 30 складометрів дров, найняли водія автомобіля «Вольво» для їх перевезення у с.Петровське Біляївського району Одеської області.
Тому, на думку заступника начальника СВ, враховуючи, що вищезазначене майно (30 складометрів дров та автомобіль з причепом) мають значення для кримінального провадження, а також є предметами вказаного кримінального правопорушення, враховуючи незаконність вирубки деревини, вони мають бути ретельно оглянуті та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому вони відповідають вимогам ч.2 ст.167 КПК України.
Заступник начальника СВ Окнянського відділення поліції Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 та власник автомобіля ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Прокурор при розгляді клопотання, наполягав на його задоволенні, стверджуючи про наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Володілець (водій) автомобіля «Вольво» д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 ОСОБА_9 заперечував проти арешту автомобіля та повідомив,що вказаний автомобіль належить його сестрі ОСОБА_8 та використовується ним як приватною особою. Так в кінці жовтня 2016 року він на автомобілі «Вольво» д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 приїхав із м.Овідіополь, де проживає, у с.Чорна Окнянського району, де проживає його мати для вирішення сімейних питань, і збирався повертатися додому 30 жовтня 2016 року. До нього підійшов мешканець с.Чорна ОСОБА_7 і попросив перевезти із с.Чорна до с. Петрівське Біляївського району Одеської області, де проживає його син ОСОБА_6 , дрова. При цьому пообіцяв надати пальне для автомобіля. Так як вказане село було йому по дорозі, а із власного вантажу у нього було лише близько 10 мішків кукурудзи та деякий металобрухт, він погодився і залишив автомобіль біля подвір`я ОСОБА_7 для завантаження дров. ОСОБА_7 повідомив йому ,що виписки на дрова у нього є. Ввечері 30 жовтня 2016 року вони разом з ОСОБА_7 виїхали із с.Чорна і в с.м.т. Окни, на площі 8-го Березня, їх зупинили працівники поліції, оглянули автомобіль, після чого вилучили автомобіль та дрова. Так як він не має будь-якого відношення до можливого правопорушення, пов`язаного із незаконною порубкою, його автомобілем взагалі неможливо заїхати до лісу, а факт завантаження автомобіля дровами саме в с.Чорна можуть підтвердити свідки, він вважає , що арешт автомобіля буде незаконним.
Власник дров ОСОБА_6 заперечував проти арешту дров та повідомив, що там же ,в с.Чорна , проживає його батько ОСОБА_7 , а він влітку 2016 року купив будинок в с.Петровському Біляївського району Одеської області , але зареєстрований поки що у с.Чорна Окнянського району. Протягом останніх двох місяців він виписував дрова у лісництві і вивозив їх самовивозом своїм автомобілем Фольцваген ,але автомобіль поламався (лопнула ресора) і він дрова залишив у батька в с.Чорна . Коли дров зібралося близько 30 м3, батько випадково зустрів в с.Чорна ОСОБА_10 та попросив його перевезти дрова в с.Петрівське, так як це ОСОБА_11 по дорозі. Той погодився і ввечері 30 жовтня 2016 року батько з ОСОБА_12 на автомобілі останнього прямували до м.Овідіополь, але в с.м.т. Окни автомобіль з дровами був затриманий працівниками поліції. ОСОБА_6 стверджував, що всі дрова ним придбані законно, він має відповідні документи і тому підстав для арешту дров немає.
Заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, приходжу до наступного.
30.10.2016 під час огляду місця події було вилучено автомобіль «Вольво» д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 та приблизно 30 складометрів, відповідно до протоколу огляду місця події від 30.10.2016 (а.с.19).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля «Вольво» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - є ОСОБА_8 (а.с. 14).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником напівпричепу «SCHITZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - є ОСОБА_8 (а.с.14).
Відповідно до протоколу огляду та вилучення автомобілю від 30 жовтня 2016 року, автомобілем на час затримання, у відповідності до ПДР України, володів ОСОБА_9 ( а.с.13)
Відповідно до наданої слідчим товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини серії ОДА № 110899 від 06 жовтня 2016 року , ОСОБА_6 на автомобілі Вольцваген д/н НОМЕР_5 з лісу Франко Красноокнянського лісництва мав перевезти в м.Одеса 7 м3 дров для палива (а.с.12)
Відповідно до наданої слідчим товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини серії ОДА № 110938 від 26 жовтня 2016 року, ОСОБА_13 на автомобілі ГАЗ 53 д/н НОМЕР_6 з лісу Франко Красноокнянського лісництва мав перевезти в с.Чорна 7 м3 дров для палива (а.с.11)
В судовому засіданні прокурором було надано товарно-транспортну накладну при перевезенні деревини серії НОМЕР_7 від 16 вересня 2016 року , відповідно до якої ОСОБА_14 на автомобілі Вольцваген д/н НОМЕР_5 з лісу Франко Красноокнянського лісництва мав перевезти в м.Одеса 10,5 м3 дров для палива.( а.с. 22)
Також в судовому засіданні прокурором було надано товарно-транспортну накладну при перевезенні деревини серії НОМЕР_8 від 30 вересня 2016 року , відповідно до якої ОСОБА_15 на автомобілі Вольцваген д/н НОМЕР_5 з лісу Франко Красноокнянського лісництва мав перевезти в м.Одеса 12,6 м3 дров для палива. (а.с.21)
Відповідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Положеннями ч.2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України ,арешт майна допускається , в тому числі, з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів клопотання, дрова паливні ,які перевозилися у автомобілі «Вольво» д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 можуть бути предметом злочину, передбаченого ст.246 КК України .
Так, відповідно до наданих товарно-транспортних накладних, дрова належать різним особам, відвантажені в різні дати ,на різні автомобілі, по трьом накладним пунктом розвантаження є м.Одеса, по одній накладній с.Чорна. За поясненнями ОСОБА_6 ,один із вантажоодержувачів ( ОСОБА_13 ) йому незнайомий , інший ОСОБА_14 вже тривалий час знаходиться в зоні АТО.
Крім того, відповідно до вищевказаних товарно-транспортних накладних, загальна сума використаних бирок для маркування склала 35 штук, однак на дровах, що перевозилися, при проведенні огляду, вказані бирки не виявлені.
Таким чином, враховуючи достатність правових підстав для арешту майна, достатність доказів, що вказують на можливе вчинення невстановленими особами злочину, передбаченого ст.246 КК України, а також те, що незастосування заборони використання та розпорядження майном, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт 30 м3 дров є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Що стосується автомобіля, то, на думку слідчого судді, завдання щодо використання автомобілю як доказу у кримінальному провадженні, може бути досягнуте і без арешту даного транспортного засобу, шляхом здійснення процесуальної дії огляду та фіксації його необхідних даних у відповідному протоколі.
Прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власності на арештований автомобіль.
Автомобіль не містить на собі слідів кримінального правопорушення, його утримання органами досудового розслідування не сприяє виконанню завдань кримінального провадження, з огляду на те, що розслідується злочин, передбачений ст.246 КК України , перебування автомобіля у володільця не спричинить шкоди об`єктивності та повноті досудового розслідування по кримінальному провадженню чи його розгляду в суді по суті.
Враховуючи приписи ч.2 та ч.4 ст.173 КПК України, під час розгляду клопотання про накладення арешту слідчий суддя повинен дослідити та вирішити питання обґрунтованості накладення арешту та наявності в цьому потреби, що виправдовують таке втручання в права осіб, а також застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слід зазначити, що санкція ст.246 КК України передбачає конфіскацію лише незаконного добутого. З іншої сторони, відповідно до п.1 ч.9 ст. 100 КПК України , гроші, цінності та інше майно, які використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Ні слідчим , ні прокурором не наведено доказів можливої причетності володільця або власника автомобіля в скоєнні злочину, передбаченого ст.246 КК України, що розслідується по вказаному кримінальному провадженню, а також те, що він знав або міг знати, що автомобіль буде використовуватися в злочинній діяльності.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що такий крайній захід забезпечення кримінального провадження як арешт автомобілю, не виправдовує таке втручання у право власності стосовно нього та необхідність його застосування не доведена в порядку, передбаченому КПК України.
Тому слідчій суддя вважає, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього достатніх правових підстав може порушити право власника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та преюдиційної практики Європейського суду з прав людини.
Так ,відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується з ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
З урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів слідчий суддя вважає, що такий підхід органу досудового розслідування щодо ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не є предметом кримінального правопорушення та перебуває на законних підставах у володінні особи, яка не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, та невиконання вимог ч.3 ст.174 КПК України, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини.
Тому клопотання в частині накладення арешту на автомобіль «Вольво» д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 задоволенню не підлягає .
Керуючись ст.ст.132, 167, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання заступника начальника СВ Окнянського відділення поліції Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 задовольнити частково.
Накласти арешт на 30 складометрів (м3) дров дерева різних порід, які перебували у володінні ОСОБА_6 та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно будь-яким чином.
У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Повернути автомобіль «Вольво» д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 , який перебував у володінні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Строк дії даної ухвали - до скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1