Єдиний унікальний номер 233/5794/15-к
Номер провадження 11-кп/775/111/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області кримінальне провадження № 0001487 від 17.09.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, не працюючого, працездатного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 7 грудня 2009 року Костянтинівським міськрайонним судом за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт; 16 листопада 2010 року Костянтинівським міськрайонним судом за ст.,ст. 190 ч.2, 186 ч.2, 389 ч.2, 70 ч.1, 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців 10 днів, звільненого 27 листопада 2014 року за відбуттям покарання

визнано винним у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ст. 186 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

17 вересня 2015 року, приблизно о 11 годині 20 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №276 по вул. Жовтнева в м. Костянтинівка Донецької області, побачив ОСОБА_8 , яка заходила до під`їзду вказаного будинку. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій намір, останній прослідував за ОСОБА_8 у під`їзд №1, де на сходовому майданчику 4 поверху, діючи відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривку зірвав з шиї ОСОБА_8 її золотий ланцюжок, заподіявши останній матеріальну шкоду на суму 1972,48 грн. Після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

17 вересня 2015 року, приблизно о 11 годині 40 хвилин ОСОБА_7 знаходячись біля будинку №238 по вул. Шевченко м. Костянтинівка Донецької області, побачив ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, реалізуючи який, останній, проходячи поряд з ОСОБА_9 ,, діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, рукою схопив за золотий ланцюжок, який був одягнутий на шиї у ОСОБА_9 , та шляхом ривку зірвав з шиї останньої золотий кулон та фрагмент золотого ланцюжка, заподіявши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 1160,32 грн. Після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність своєї провини у скоєнні кримінального правопорушення та кваліфікацію дій, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2015 року щодо нього змінити в частині призначеного покарання, призначити йому покарання з урахуванням усіх обставин, що пом`якшують покарання та статті 69-1 КК України. Вважає, що при ухваленні вироку судом не були враховані усі обставини справи внаслідок чого не була застосована стаття 69-1 КК України. Вказує, що у судовому засіданні він визнав свою вину у скоєному, відшкодував збитки, потерпілими цивільний позов не заявлено, суд першої інстанції, як пом`якшуючу покарання обставину визнав його щире каяття у скоєному проте не застосував до нього положення статті 69-1 КК України. Крім того зазначає, що судом першої інстанції не взяті до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а саме: наявність статусу дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, наявність позитивної характеристики, відсутність зору лівого ока, смерть батька, співпраця зі слідством.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляції та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами в сукупності, перевіреними судом.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст. 186 ч.2 КК України є правильною і ніким в цій частині не оскаржується.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 65 КК України покарання призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з вироку, ці вимоги кримінального закону судом враховані в повній мірі.

Міра покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, у межах, установлених у санкції статті, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься до категорії тяжких, конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше судимий за корисні злочини, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Обвинувачений розкаявся у скоєному, що обґрунтовано визнано судом першої інстанції як пом`якшуючу обставину. Обтяжуючих обставин суд не встановив.

Щодо доводів обвинуваченого стосовно не застосування судом до нього положень ст. 69-1 КК України колегія судді вирішила наступне.

Відповідно до статті 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: п.1) з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; п.2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

Тобто, підставою для застосування до обвинуваченого положень статті 69-1 КК України має бути наявність у останнього двох обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 КК України

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений визнав свою вину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнав його каяття у вчиненому.

Стосовно доводів обвинуваченого щодо відшкодування збитків та визнання цього факту обставиною, що пом`якшує покарання для застосування ст. 69-1 КК України, колегія суддів зазначає, що добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди здійснюється добровільно з ініціативи як самого винного, так і інших осіб до чи після притягнення особи до відповідальності, але обов`язково до винесення обвинувального вироку і полягає в повному або частковому відшкодуванні матеріального збитку або усуненні заподіяної нематеріальної шкоди силами або засобами винного чи інших осіб, що діють від його імені або за його дорученням.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу огляду від 19 вересня 2015 року, під час огляду одягу ОСОБА_7 , останній дістав з лівої кишені спортивних штанів ланцюжок та кулон, виконані з жовтого металу та пояснив, що він їх зірвав з шиї жінок 17 вересня 2015 року о 12 годині 20 хвилин та 12 годині 40 хвилин. Тобто, викрадене було вилучено у обвинуваченого ОСОБА_7 працівниками міліції під час особистого огляду, а не повернуто ним добровільно, через що цю обставину обґрунтовано і не визнано судом першої інстанції як обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Таким чином, на думку колегії суддів немає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 69-1 КК України.

Щодо доводів обвинуваченого стосовно не визнання судом першої інстанції обставинами, які пом`якшують покарання: наявність статусу дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, наявність позитивної характеристики, відсутність зору лівого ока, смерть батька, співпраця зі слідством, то колегія суддів зазначає, що жодна з наведених обставин не міститься у статті 66 КК України, якою передбачений перелік обставин, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Проте, колегія суддів вважає, що зазначені обвинуваченим обставини можна віднести до матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 - залишити без змін.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19 вересня 2015 року по 17 березня 2016 року, виходячи з співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дня позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3