Провадження № 1-кс/742/125/16
Єдиний унікальний № 742/550/16-к

03 березня 2016 року слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Прилуцької місцевої прокуратури,-
Як зазначає скаржник 11 лютого 2016 року він звернувся до Прилуцького місцевого прокурора з заявою про порушення кримінального провадження у відношенні судді ВАСУ ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.
Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 20 лютого 2016 року отримав від заступника прокурора повідомлення, що підстав для внесення його заяви до ЄРДР не встановлено, вважаючи таки дії прокурора незаконними скаржник і просить суд зобов`язати Прилуцького місцевого прокурора негайно внести до ЄРДР дані його заяви про вчинене суддею правопорушення та розпочати досудове розслідування.
В судовому засіданні скаржник підтримав свої вимоги, а заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури заявлених вимог не визнав в повному обсязі.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав:
Як вбачається з пояснень скаржника та матеріалів справи 2 серпня 2015 року він звернувся до Вищого адміністративного суду України з адміністративним позовом до Президента України про захист Конституційних прав ( а.п. 8-11 ), при цьому в самій заяві він зазначив, що оскільки його вимоги випливають з трудових правовідносин, а тому він звільняється від сплати судового збору. Проте у відповідь на свою заяву отримав ухвалу суду від 7 серпня 2015 року про залишення позовної заяви без руху до усунення недоліків, а саме сплати судового збору та надання відповідних доказів ( а.п. 12 ). Будучи незгодним з даною ухвалою 17 серпня 2015 року він направив до ВАСУ додаткову інформацію ( а.п. 13-14 ), де знову зазначив, що оскільки його вимоги ґрунтуються на трудових правовідносинах, оскільки йому було відмовлено в прийнятті на роботу, то він на підставі Закону «Про судовий збір» звільняється від сплати такого, а що стосується додаткових доказів, то він надав суду всі наявні у нього докази. Не зважаючи на надану ним додаткову інформацію він отримав ухвалу від 12 жовтня 2016 року про повернення його заяви, в зв`язку з невиконанням вимог суду про усунення недоліків ( а.п. 15 ).
Проаналізувавши надані скаржником пояснення та матеріали справи суд приходить до наступного висновку:
Відповідно до ст. 221 КЗпП України трудові спори, як і спори, що виникають з трудових правовідносин, розглядаються комісіями по трудових спорах та судами, при цьому розгляд таких спорів проводиться в порядку цивільного судочинства, і в такому випадку позивачі звільняються від сплати судового збору. Таким чином, якщо скаржник вважає, що між ним та Президентом України виникли трудові правовідносини, оскільки як зазначає сам скаржник в своїй додатковій інформації, предметом його позову є захист від необґрунтованої відмови в прийнятті на роботу, то він повинен був звернутися до суду в порядку цивільного судочинства, і тоді він би був звільнений від сплати судового збору. В даному випадку скаржник звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства, що передбачено ч. 2 ст. 17 КАСУ, проте оскільки п. 6 ч. 1 ст. 3 КАСУ визначено, що адміністративний позов звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах, тобто зазначені поняття і є предметом адміністративного позову, і при цьому адміністративний позов має бути оплачений судовим збором, то розглядати адміністративний позов з позиції скаржника, тобто що предметом його спору є трудові правовідносини, а саме захист від необґрунтованої відмови в прийнятті на роботу, адміністративний суд не може, оскільки вийде за межі повноважень, які передбачені кодексом адміністративного судочинства.
На підставі наведеного суд приходить до висновку, що в зв`язку з відмовою скаржника виконати законні вимого суду про усунення недоліків позовну заяву йому було повернуто правомірно, то в діях судді КАСУ ОСОБА_4 відсутні будь-які ознаки кримінального правопорушення, а тому відмова прокурора у внесенні заяви скаржника до ЄРДР є правомірною, при цьому суд вважає, що прокуратурою правомірно було розглянуто заяву скаржника згідно ЗУ «Про звернення громадян», оскільки при подання заяви про злочин особа, яка подала таку заяву, письмово попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, але згідно рапорту прокурора скаржник відмовився від підпису такого попередження, а тому його заява і була розглянута як звичайне звернення.
На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 303-307 КПК України,-
ОСОБА_3 в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ВІДМОВИТИ в повному обсязі.
Копію ухвали направити Прилуцькому місцевому прокурору та ОСОБА_3 - для відома.
Ухвалу може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів через Прилуцький міськрайонний суд.

Слідчій суддя: