ЄУН 331/2366/16-к
Провадження № 1-кп/331/167/2016

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2016 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, -
В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України.
На розсуд учасників процесу поставлено питання доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 2 місяці.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_5 також підтримала думку прокурора.
Захисник ОСОБА_6 заперечув проти продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, вважає за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, оскільки прокурором не наведено жодного ризику у розумінні ст.177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважав, що він може перебувати на волі та виконувати покладені на нього обов"язки. Просив врахувати, що він перебуває під вартою вже майже один рік.
Заслухавши думку прокурора, потеріплих, захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає необхідним продовжити термін дії запобіжного заходу з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ст.. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, при цьому вчинив декілька епізодів злочинних дій у період випробувального терміну, що свідчить про наявність ризику, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, на теперішній час зазначений ризик не змінився, інших обставин в матеріалах справи немає.
Крім того, суд вважає, що у даному провадженні наявні ризики того факту, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочинів, у тому числі і щодо посягання на життя та здоров"я потепілих.
Також судом врахована тривалість перебування ОСОБА_7 під вартою, яка викликана об"єктивними причинами (необхідністю об"єднати в одне провадження три обвинувальні акти та зміною складу суду), що не свідчить про порушення права обвинуваченого на особисту свободу.
Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доцільність продовження у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 197, 199, 350 КПК України, суд -
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у СІЗО № 10 м. Запоріжжя на 2 місяці, тобто до 16.01.2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1