Справа № 1819/5686/12 р.
Провадження № 1/589/14/14 р.
ПОСТАНОВА

02.02.2015 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень: вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30.05.2014 року та Ухвали Апеляційного суду Сумської області від 05.08.2014 року,

ВСТАНОВИВ:
30.05.2014 року вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_4 був засуджений за ст.ст. 27 ч. 3- 187 ч. 4 КК України до 12 років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією особистого майна;за ст.ст.27 ч.3-262 ч.3 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна; за ст.ст. 28 ч.3, 27 ч.3- 263 ч.1 КК України до чотирьох років позбавлення волі; ст.ст. 27ч.3, 14 ч.1-187 ч. 4 КК України до дев*яти років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна;за ст.ст.14 ч.1, 27 ч.3-262 ч.3 КК Українидо до 10 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна;за ст.ст. 27 ч.3- 185 ч. 5 КК України - вісім років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна;за ст. 185 ч. 3 КК України - 6 років позбавлення волі;за ст. 309 ч.2 КК України- чотири роки позбавлення волі;за ст. 307 ч.2 КК України- сім років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна;за ст. 317 ч.2 КК України п*ять років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна;На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбуття 12 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. На підставі положень ст. 71 КК України, за правилами призначення покарання за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Конотопського міськрайонного суду остаточно визначено міру покарання у виді 12 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

05.08.2014 року Ухвалою Апеляційного суду Сумської області вирок Шосткиського міськрайонного суду від 30.05.2014 року залишено без змін.

27.01.2015року від засудженого ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про поновлення строків касаційного оскарження.

В клопотаннях засуджений ОСОБА_4 просить поновити йому строк пропущений на касаційне оскарження, оскільки, як він зазначає, вказаний строк ним пропущений з поважних причин. Мотивуючи своє клопотання засуджений вказує на те, що попередні його касаційні скарги не були розглянуті Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в зв`язку з тим що він своєчасно не зміг усунути недоліки касаційної скарги.

Заслухавши прокурора, який вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, вивчивши заяву ОСОБА_4 та матеріали кримінальної справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.. 386 КПК України ( в редакції 1960 року) скарга на вирок суду та ухвалу апеляційного суду можуть бути подані до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у порядку, передбаченому главою 31 КПК України ( в редакції 1960 року), протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили. Згідно ст. 353 КПК України, у разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання касаційної скарги, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок про відновлення пропущеного строку. Внаслідок пропущення процесуальних строків для учасника кримінального процесу наступають негативні юридичні наслідки. Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників кримінального судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КПК України (1960 року), певних процесуальних дій. Засуджений ОСОБА_4 07.08.2014року отримав копію ухвали Апеляційного суду Сумської області. Однак в продовж визначеного законом терміну звертаючись до суду касаційної інстанції допускав недоліки при формуванні касаційної скарги, що призвело до подання скарги поза процесуальними строками. Засуджений вважає, що строк повинен бути поновлений оскільки цьому сприяють об`єктивні причини. Однак з доводами засудженого погодитись не можливо виходячи з наступного.

До поважних причин пропуску строку на оскарження судових рішень в касаційному порядку належать обставини, які об`єктивно перешкодили учасникові процесу вчасно подати касаційну скаргу, а саме: важка хвороба учасника процесу, стихійне лихо, смерть або важка хвороба близького родича учасника процесу, вручення засудженому, що знаходиться під вартою, копію вироку мовою, якою він не володіє. З матеріалів справи вбачається що участь в суді першої та апеляційної інстанції приймав участь захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 який займався підготовкою апеляційних та касаційних скарг тому доводи засудженого ОСОБА_4 щодо його юридичної необізнаності не можуть сприйматися судом, оскільки засуджений підтримував зв`язок з своїм захисником, останній мав всі процесуальні можливості виконати ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Отже, як у захисника так і в засудженого був термін у три місяці для подачі касаційної скарги на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30.05.2014 року та на Ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 05.08.2014 року, дані рішення набрали законної сили 05.08.2014 року.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та „Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом закону, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не допускається порушення принципу правової визначеності, шляхом безпідставного поновлення строку на оскарження рішення суду, яке набуло чинності та яким права й обов`язки сторін визначені.

Відповідно до ч.4 ст. 353 КПК України (1960 року), за результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає касаційну скаргу такою, що не підлягає розгляду.

Інших доводів, крім тих, що ухвала, яку ОСОБА_4 бажав би оскаржити у касаційному порядку, оформлена неналежним чином, в своєму клопотанні засуджений не зазначив.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що доводи ОСОБА_4 про те, що строк на касаційне оскарження був ним пропущений з поважних причин, є необґрунтованими та не вбачає підстав для його поновлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 383, 386, 353 КПК України (1960 року), -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Шосткинського міськрайонного суду від 30.05.2014 року та ухвали Апеляційного суду Сумської області від 05.08.2014року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку в апеляційний суд Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії постанови.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1