КП № 278/131/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
06 травня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 щодо речових доказів у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Вироком Житомирського районного суду від 27 квітня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривен.

05 травня 2016 року прокурор подав до суду клопотання про вирішення долі речового доказу по даному кримінальному провадженню, а саме медичного шприца для одноразового використання в якому знаходилось 0,0147 г особливо небезпечного засобу «опій ацетельований».

Учасники судового процесу, будучи повідомленими про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду цього питання.

Оглянувши кримінальне провадження №278/131/16-к, суд вважає, що дане клопотання необхідно задовольнити з наступних підстав.

З постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 25.11.2015 року, вбачається, що під час огляду місця події у ОСОБА_4 вилучений медичний шприц, частково заповнений речовиною, яка згідно висновку експерта №2/40 від 08.12.2015 є - опій ацетельований, вагою 0,0147 г.

Під час ухвалення вироку 27 квітня 2016 року судом доля вказаного речового доказу не вирішувалась.

В зв`язку з наведеним та у відповідності до ст.537 ч.1 п.14 КПК України, яка передбачає право суду вирішити питання про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку, необхідно вирішити долю вказаного речового доказу у відповідності до ст.100 КПК України.

Водночас, з матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що в мотивувальній частині даного вироку було допущено описку при визначенні тяжкості злочину та зазначено, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України є злочином невеликої тяжкості, хоча відповідно до ст. 12 КК України він є злочином середньої тяжкості.

У відповідності до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що необхідно вирішити долю речових доказів та виправити згадану описку.

Керуючись ст.ст. 100, 379, 537 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Вирішити долю речового доказу у кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Речовий доказ медичний шприц для одноразового використання в якому міститься 0,0147 г особливо небезпечного засобу «опій ацетельований», який знаходиться в камері зберігання наркотичних засобів ГУНП в житомирській області знищити.

Виправити описку у вироку Житомирського районного суду, ухваленого 27 квітня 2016 року в кримінальному провадженні №278/131/16-к, де в його мотивувальній частині правильно вказати « призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості».

На ухвалу протягом 7 днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції.

Суддя