22.06.2016
Справа № 1-КП/359/261/2016
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«22» червня 2016 року
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борисполя Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, розлученого, на утриманні малолітня дитина 2014р.н., раніше судимого вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської обл.. від 01.04.2015р., за ч. 3 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на три роки, покарання не відбув, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..185 ч.3 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Після цього, ОСОБА_3 зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 7095 грн.
Обвинувачений в судовому засіданні вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, пояснив, що він щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати, у повному обсязі визнав та підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті, пояснив, що такого більше не повториться.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину та підтвердив дійсність обставин викладених у обвинувальному акті, а також ту обставину, що відносно цього не заперечують інші учасники судового провадження, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, впевнившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорені, а саме обставин скоєння обвинуваченим інкримінованих йому дій, та після допиту обвинуваченого дослідив приєднані сторонами матеріали, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що дійсно, 24.04.2016р., біля 03 год. 00 хв., ОСОБА_3 умисно, таємно, повторно, проник на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки з підсобного приміщення викрав майно належне потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 7095 грн.
Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд вважає ОСОБА_7 винним у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення (злочину).
Суд вважає, що ОСОБА_8 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення (злочин), оскільки доказів іншого учасниками судового провадження суду надано не було.
При обранні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного кримінального правопорушення (злочину), особу винного.
Обвинувачений скоїв тяжкий злочин, однак тяжких наслідків від цього не настало.
Обвинувачений раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, скоїв новий злочин під час відбуття покарання за попередній злочин, перебуваючи на іспитовому строку, має постійне місце проживання де характеризується негативно, не працюючий, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, не перебуває на обліку у лікаря нарколога і психіатра, викрадені речі повернуті потерпілому працівниками поліції, цивільний позов по провадженню не заявлявся.
Обвинувачений вину свою визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, що згідно до вимог ст.66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого.
Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Обвинувачений раніше судимий вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської обл.. від 01.04.2015р., за ч. 3 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на три роки, покарання не відбув. Тому, на підставі ст.71 КК України до покарання за цим вироком необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
На підставі наведеного суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і єдиним достатнім покаранням для нього буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Речові докази, визнані такими постановою слідчого від 25.04.2016р. повернути потерпілому.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, Суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.3 КК України.
ОСОБА_9 призначити покарання за ст.185 ч.3 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст..71 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_9 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської обл.. від 01.04.2015р. до покарання за цим вирокому виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі.
До набрання чинності вироком суду запобіжний захід ОСОБА_9 залишити попередній утримання під вартою, та утримувати його в СІЗО ДПС в м.Києві та Київській області, рахуючи строк відбуття покарання з 25.04.2016р.
На підставі ст..72 ч.5 КК України, додатково зарахувати ОСОБА_9 у строк відбутого покарання строк перебування під вартою в умовах СІЗО під час проведення досудового слідства і судового розгляду в період з 25.04.2016р. по 22.06.2016р., а всього 1 місяць 28 днів.
Речові докази, визнані такими постановою слідчого від 25.04.2016р. повернути потерпілому.
На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.
Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.
Копія вироку вручається прокурору і засудженому негайно, після оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1