№ 207/302/16-к
№ 1-кп/207/192/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, має дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніде не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2016, приблизно о 13.00 годині ОСОБА_6 прийшов в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , що згідно договору оренди приміщення знаходиться в тимчасовому користуванні фізичної особи - підприємця (ФОП) ОСОБА_5 , який здійснює в даному приміщені роздрібну торгівлю продуктами харчування. Підійшовши до своєї матері ОСОБА_4 , яка знаходилася на своєму робочому місці та здійснювала згідно трудового договору між нею і ФОП ОСОБА_5 торгівлю продуктами харчування, попросив у ОСОБА_4 дати йому грошей, на що остання відмовила. Після чого у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите заволодіння грошима, які знаходилися в кишені фартуха ОСОБА_4 , тобто виручкою вищезазначеного магазину, яка належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, застосовуючи до потерпілої ОСОБА_4 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_6 долонею правої руки наніс ОСОБА_4 удар в обличчя та утримуючи її за праву руку, вирвав з кишені фартуха одягненого на ОСОБА_4 гроші в сумі 2 931 грн. 50 коп., тобто касу зазначеного магазину, що належать ФОП ОСОБА_5 .
Завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_4 фізичну шкоду у вигляді тілесних ушкоджень, а саме синців на правій верхній кінцівці, які згідно висновку експерта №75- Е від 21.01.2016р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ФОП ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі та надав показання, які повністю відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Суду пояснив, що дійсно він в період часу, що зазначений в обвинувальному акті застосовуючи фізичну силу забрав у своїй матері гроші в сумі 2931грн.50коп. для власних потреб.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона працювала продавцем в магазині ІНФОРМАЦІЯ_3 ", що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . 19.01.2016р. вона знаходилась на своєму робочому місці за прилавком, коли в магазин увійшов її син ОСОБА_6 , який став вимагати від неї грошей, а коли вона йому відмовила, вдарив її в обличчя та, утримуючи її за праву руку, вирвав з кишені фартуха, що був одягнений на ній гроші в сумі 2931грн.50коп. - це була її виручка. Точна сума грошей, які у неї вирвав обвинувачений була встановлена при проведенні інвентаризації, яка мала місце 19.01.2016р.

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що він є приватним підприємцем та орендує приміщення за адресою АДРЕСА_2 під магазин " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", в якому працювала продавцем ОСОБА_4 19.01.2016р. йому працівники магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 " зателефонували та повідомили про те, що у продавця магазину ОСОБА_4 було вирвано з кишені гроші. Після цього він приїхав в магазин, була проведена інвентаризація та встановлена сума викрадених грошей в розмірі - 2931грн.50коп. На дану суму він і заявляє цивільний позов.

- висновком експерта №75-Е від 21.01.2016р. (ар.с.17)

- актом інвентаризації від 19.01.2016р.(ар.с.33)

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Переконавшись у правильності розуміння учасниками кримінального провадження змісту вказаних обставин, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений не працює, за місцем мешкання скарги на нього відсутні, раніше не судимий, має малолітню доньку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття, визнання своєї вини та готовність відшкодовувати шкоду.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

З урахуванням обставини і характеру скоєного злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особи обвинуваченого, який раніше ніколи судимим не був, задовільно характеризується за місцем проживання, враховуючи думку потерпілих, які не наполягали на суворій мірі покарання, суд вважає за можливе його виправлення без відбування покарання у вигляді позбавлення волі - із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків згідно з п.2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Цивільний позов, заявлений потерпілим, та визнаний обвинуваченим, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Обраний на стадії досудового розслідування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_6 змінити на особисте зобов`язання до набрання вироку законної сили.

Керуючись ст. 71, 72, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75, п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_6 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_6 змінити на особисте зобов`язання до набрання вироку законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2931грн. 50коп.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1