Справа № 464/5516/16-к
пр.№ 1-кс/464/1243/16
У Х В А Л А
11.07.2016 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :
07 липня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду в порядку ст.303 КПК України, із скаргою, в якій просить: скасувати постанову слідчого СВ Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 16 травня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000031.

В обґрунтування покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною. Зазначає, що обґрунтування постанови не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить закону. Слідчим не проведено процесуальних дій на встановлення дійсних обставин справи та фактично не виконана ухвала Сихівського районного суду м. Львова від 19 лютого 2016 року про скасування постанови про закриття даного кримінального провадження. Прийнята слідчим постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як встановлено при розгляді скарги, слідчим Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 24.12.2014р., розпочате за зверненням осіб, які проживали в гуртожитках за адресами: АДРЕСА_1 ; м. Львів, вул. Володимира Великого, 16; АДРЕСА_2 , за ознаками вчинення службовими особами ТзОВ «Львівавтокомплектація» кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.364, ч.1 ст.365-1, ч.1 ст.364-1 КК України. В поданих заявах, заявники покликаються на те, що службові особи ТзОВ «Львівавтокомплектація» порушивши мараторій, відчужили приміщення гуртожитків за адресами АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .

04 листопада 2013 року слідчим Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб ТзОВ «Львівавтокомплектація» складу кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.364, ч.1 ст.365-1, ч.1 ст. 364-1 КК України.

19 лютого 2016 року ухвалою Сихівського районного суду м. Львова вищезазначена постанова скасована, а матеріали кримінального провадження скеровані для проведення досудового розслідування.

16 травня 2016 року слідчим Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

Вимогами ст.91 КПК України встановлено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а норми ст.92 даного кодексу визначають, що обов`язок доказування, обставин передбачених вище зазначеною нормою, покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Із змісту ст.284 КПК України вбачається, що закриття кримінального провадження як форма закінчення досудового розслідування має місце за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, встановлених в результаті повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей та документів, які стосуються провадження, у їх сукупності.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Проте, оскаржувана постанова про закриття вказаного кримінального провадження від 16 травня 2016 року прийнята без додержання вказаних вимог.

Слідчий в обґрунтування постанови покликається на те, що в ході проведення перевірки не здобуто достатніх даних, які б підтверджували наявність завданих реальних збитків жителям гуртожитків за адресами: АДРЕСА_1 ; м. Львів, вул. В.Великого, 16; м. Львів, вул. Кульпарківська, 139, зокрема ОСОБА_5 , що є складовою кримінальних правопорушень за якими були внесені відомості в ЄРДР, настання майбутніх збитків кримінальним правом не передбачено.

Проте, оскаржувана постанова про закриття вказаного кримінального провадження від 16 травня 2016 року прийнята без додержання вказаних вимог. Досудовим розслідуванням не досліджено всіх обставин кримінального провадження, належним чином не надано оцінку показань потерпілого. Слідчим не проведені в повному обсязі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні щодо наявності чи відсутності складу в діях посадових осіб ТзОВ «Львівавтокомплектація» кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.364, ч.1 ст.365-1, ч.1 ст. 364-1 КК України.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» гуртожитки, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальних громад відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади.

Таким чином суд приходить до висновку, що відчуження спірних житлових приміщень всупереч вимогам Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» порушує законні права та інтереси мешканців, які мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках. Відтак висновок слідчого є передчасним, та таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки ним не враховано ту обставину, що зміна власника будинку порушує законні права та інтереси потерпіло, як мешканця гуртожитку, який має право на приватизацію житлового приміщення.

Крім цього, слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про попередню правову кваліфікацією кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.364, ч.1 ст.365-1, ч.1 ст.364-1 КК України не позбавляє слідчого можливості змінити правову кваліфікацію у випадку встановлення фактичних обставин, що вказують на наявність складу іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин доводи ОСОБА_5 є обґрунтованими. Таким чином, органом досудового розслідування не дотримано повноти дослідження всіх обставин справи, не надано їм належної правової оцінки, досудове слідство проведене без дотримання вимог ст.ст.91-93 КПК України, що призвело до прийняття передчасного рішення про закриття кримінального провадження, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а кримінальне провадження слід направити прокурору для проведення досудового розслідування з метою встановлення всіх обставин з прийняттям подальшого рішення в порядку КПК України.

Керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задоволити.
Скасувати постанову слідчого Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 16 травня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 24.12.2012р.
Матеріали кримінального провадження №0000031 від 24.12.2012р. направити керівнику Львівської місцевої прокуратури №1 для організації досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1