Справа № 428/6872/14-к
Провадження № 11-кп/782/119/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«09» червня 2016 року місто Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого судді : ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі : ОСОБА_4

за участю прокурора : ОСОБА_5

захисника : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 грудня 2014 року про скасування випробувального строку відбування покарання ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.01.2014 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.1 ст.286 та ст.75 КК України до 1 років обмеження волі, з випробування строком на 1 рік, із покладанням на нього обов`язків, передбачених п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

06 листопада 2014 року до Сєвєродонецького міського суду надійшло подання начальника Сєвєродонецького МВ КВІ УДПтСУ в Луганській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_7 .

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 грудня 2014 року зазначене подання було задоволено, скасовано випробувальний строк відносно ОСОБА_7 та направлено засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.01.2014 року за ч.1 ст.286 КК України у виді 1 років обмеження волі, з подальшим оголошенням в розшук. Вирішено взяти ОСОБА_7 під варту та тримати в Старобільському СІЗО до визначення місця відбування покарання.

В обгрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив наступне.

Вирок Сєвєродонецького міського суду у відношенні ОСОБА_7 надійшов на виконання до Сєвєродонецького міського відділу кримінально-виконавчої інспекції 26.05.2014 року.
26.05.2014 року заступник начальника Сєвєродонецького MB КВІ ОСОБА_8 здійснив вихід з метою постановки на облік ОСОБА_7 у Сєвєродонецькому MB КВІ за адресою, вказаною у вироку суду, як адресу проживання засудженого. На момент виходу було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 двері квартири ніхто не відчинив, опитати сусідів не виявилось можливим, залишено виклик до Сєвєродонецького MB КВІ на 30.05.2014 року, але за викликом ОСОБА_7 не з`явився.
02.06.2014 року заступник начальника Сєвєродонецького MB КВІ ОСОБА_8 здійснив повторний вихід за адресою проживання засудженого. Але на момент виходу було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 двері квартири ніхто не відчинив, опитати сусідів не виявилось можливим. Тому ОСОБА_7 було залишено виклик на 04.06.2014 року, але той не з`явився.
05.06.2014 року за вих.№63/2562 заступником начальника Сєвєродонецького MB КВІ ОСОБА_8 було направлено подання до Сєвєроднецького MB ГУМВСУ на привід ОСОБА_7 , згідно наданих матеріалів СДІМ Сєвєродонецького MB ГУМВСУ за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул.Курчатова, 17/27 доставити ОСОБА_7 до Сєвєродонецького MB КВІ не виявилось можливим.
Для встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 були проведені початкові розшукові заходи. Згідно вироку Сєвєродонецького міського суду засуджений значиться учнем ВПУ №24.
07.07.2014 року заступником начальника Сєвєродонецького МВ КВІ ОСОБА_8 отримана інформація про те, що засуджений був відрахований з ВПУ № 24 та отриманий номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який згідно анкетних даних належить засудженому.
09.07.2014 року заступником начальника Сєвєродонецького МВ КВІ ОСОБА_8 здійснений телефонний дзвінок на вищезазначений мобільний номер, на дзвінок чоловік, який назвався ОСОБА_7 . В ході телефонної розмови засуджений повідом, що він після винесення вироку виїхав до м.Харкова, але через 2 тижні планує повернутись до м.Сєвєродонецька. ОСОБА_7 зобов`язався після повернення з`явитись до Сєвєродонецького МВ КВІ та був попереджений про правові наслідки за ухилення від виконання обов`язків.
06.10.2014 року інспектором Сєвєродонецького МВ КВІ ОСОБА_9 здійснювались неодноразові дзвінки на номер НОМЕР_1 , який згідно отриманої інформації від працівників ВПУ-24 належить засудженому, але на дзвінки ніхто не відповідав.
07.10.2014 року інспектором Сєвєродонецького МВ КВІ ОСОБА_9 з метою встановлення місця знаходження засудженого було здійснено вихід за адресою, яка вказана у вироку Сєвєродонецького міського суду: м.Сєвєродонецьк, вул..Курчатова, 17/27. На момент виходу двері квартири ніхто не відчинив, опитати сусідів не виявилось можливим. В дверях засудженого залишено виклик на 09.10.2014 року, але за викликом ОСОБА_7 не з`явився.
09.10.2014 року інспектором Сєвєродонецького МВ КВІ ОСОБА_9 з метою встановлення місця знаходження засудженого було здійснено повторний вихід за вищевказаною адресою, але на момент виходу двері квартири ніхто не відчинив, опитати сусідів не виявилось можливим. Тому в дверях квартири засудженого було залишено виклик на 10.10.2014 року, але засуджений не з`явився.
06.11.2014 року інспектором Сєвєродонецького МВ КВІ ОСОБА_9 здійснювались неодноразові дзвінки на номер НОМЕР_1 , який згідно отриманої інформації від працівників ВПУ-24 належить засудженому, але на дзвінки ніхто не відповідав.
06.11.2014 року інспектором Сєвєродонецького МВ КВІ ОСОБА_9 з метою встановлення місця знаходження засудженого було здійснено повторний вихід за адресою: АДРЕСА_1 , але на момент виходу двері квартири ніхто не відчинив, опитати сусідів не виявилось можливим. Тому в дверях квартири засудженого було залишено виклик.
Згідно довідки Сєвєродонецького міського відділу реєстрації актів цивільного стану від 08.07.2014 року гр. ОСОБА_7 у списках померлих не зареєстрований.
Згідно довідки Сєвєродонецького відділення судово-медичної експертизи від 04.07.2014 року у період з часу з 29.01.2014 року по теперішній час труп гр. ОСОБА_7 не досліджувався.
Згідно довідки Сєвєродонецького МВ ГУМВС від 15.07.2014 року ОСОБА_7 у період з 29.01.2014 року по теперішній час до адміністративної відповідальності не притягувався.

Згідно довідки Сєвєродонецького КУ «СМБЛ» від 16.07.2014 року ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КУ СМБЛ з 08.04.2014р. по 22.04.2014р.
Згідно довідки Сєвєродонецького МВ ГУМВС від 17.10.2014 року ОСОБА_7 у період з 10.07.2014 року по теперішній час до адміністративної відповідальності не притягувався.
Згідно довідки Сєвєродонецького міського відділу реєстрації актів цивільного стану від 14.10.2014 року гр. ОСОБА_7 у списках померлих не зареєстрований.
Згідно довідки Сєвєродонецького КУ «СМБЛ» від 21.10.2014 року ОСОБА_7 з 10.07.2014 р. за медичною допомогою не звертався.
Згідно довідки Сєвєродонецького відділення судово-медичної експертизи від 03.10.2014 року, у період з часу з 10.07.2014 року по теперішній час труп гр. ОСОБА_7 не досліджувався.
Згідно довідок Старобільського слідчого ізолятору від 21.10.2014 року яка надійшла до МВ КВІ 31.10.2014 року, гр. ОСОБА_7 не утримувався в даній установі.
Станом на теперішній час місце знаходження ОСОБА_7 не встановлено.
Тому, з урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції, з посиланням на положення ч.3 ст.164 та ч.2 ст.57 КВК України, ч.2 ст.78 КК України, дійшов висновку, що ОСОБА_7 не бажає ставати на шлях виправлення, що виразилося в тому, що він не з`являвся за викликами до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин, зник з постійного місця проживання, не повідомивши інспекцію про зміну місця мешкання, в теперішній час його місцезнаходження не відоме, в зв`язку з чим останній знаходиться у розшуку, що об`єктивно підтверджується матеріалами особової справи № 114/14.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_7 в період випробувального терміну на шлях виправлення не встав, обов`язки, покладені на нього, згідно з вироком суду, зокрема: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання не виконує, довіру суду не виправдав, належних висновків для себе не зробив, в зв`язку із чим підлягає направленню для відбування покарання у виді 1 року обмеження волі згідно вироку Сєвєродонецького міського суду від 29.01.2014 року у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, з оголошенням засудженого у розшук.
На ухвалу суду захисником ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він не погоджується з рішенням суду першої інстанції з мотивів істотних порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

В обгрунтування своїх доводів захисник зазначає, що його підзахисний ОСОБА_7 після винесення вироку покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ та повідомляти КВІ про зміну міста проживання, не порушував. Також захисник посилається на безпідставність доводів подання начальника Сєвєродонецького МВ КВІ стосовно того, що ОСОБА_7 за місцем свого проживання був відсутнім та йому залишались в дверях квартири виклики до КВІ, оскільки належних підтверджень в матеріалах справи немає. При цьому апелянт вказує на те, що весь цей час у м.Сєвєродонецьку працює відділення «Укрпошта», але підтвердження про поштові повідомлення ОСОБА_7 у справі відсутні. Крім того, захисник вказує на сумнівність доводів подання щодо неможливості опитати нікого із сусідів ОСОБА_7 та все це свідчить, на думку апелянта, про відсутність будь-яких об`єктивних доказів, що ОСОБА_7 належним чином повідомлявся про явку до КВІ. Захисник стверджує, що його підзахисний ОСОБА_7 весь цей час постійно проживає по вищевказаному адресу з матір`ю, яка з 2005 року має постійне місце роботи в ПАТ «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ», що підтверджується довідкою КП «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» та довідкою підприємства №29 від 14.04.2016 року.

Також в своїй апеляційній скарзі захисник посилається на наявні в матеріалах особистої справи засудженого ОСОБА_7 рапорти працівників Сєвєродонецького МВ міліції та КВІ щодо виконання ними подання на привід засудженого, які свідчать лише про те, що двері квартири ОСОБА_7 їх ніхто не відкрив, але це не може свідчити про зміну місця постійного проживання ОСОБА_7 чи його виїзд з України на проживання до іншої країни. На думку апелянта ця обставина підтверджується відсутньою в матеріалах особистої справи засудженого ОСОБА_7 інформацією Міграційної служби України про те, що ОСОБА_7 намагався виписатись та зареєструватись за іншою адресою, або намагався покинути межі України.

Крім того, захисник посилається на тяжкий стан здоров`я свого підзахисного ОСОБА_7 , які у період часу з 08.04.2014р. по 22.04.2014р. перебував на стаціонарному лікуванні з травною голови, а потім близько шести місяців не міг виходити з дому, що стало причиною того, що ОСОБА_7 вимушений був залишити навчання у ВПУ. Тому апелянт вважає, що наведені ним обставини свідчать про неналежне виконання працівниками КВІ своїх обов`язків щодо виконання процесуальних дій по виконання вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_7 та недоведеність факту невиконання останнім покладених на нього вироком суду обов`язків. Після свого засудження ОСОБА_7 , як зазначає захисник, ніяких кримінальних чи адміністративних правопорушень не вчиняв, за місцем свого проживання характеризується позитивно.

Також в своїй апеляційній скарзі захисник посилається на порушення права ОСОБА_7 на кваліфікований захист під час судового провадження у Сєвєродонецькому міському суді, оскільки в матеріалах судової справи відсутні відомості про належне повідомлення засудженого про час та місце розгляду справи. Тому апелянт вважає незаконним рішення суду про розшук ОСОБА_7 та обрання йому запобіжного заходу.
З урахуванням наведеного захисник вважає, що судовий розгляд подання відбувся з порушенням процесуальних норм, без повного та всебічно дослідження викладений у поданні фактів. Тому просить апеляційний суд скасувати ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 та відмовити у задоволенні подання начальника Сєвєродонецького МВ КВІ УДПтСУ в Луганській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_7 , а останнього звільнити з-під варти.

На апеляційну скаргу захисника прокурором ОСОБА_10 подані заперечення, в яких прокурор наголошує, що в матеріалах особової справи ОСОБА_7 наявні достатні дані, які підтверджують той факт, що співробітниками Сєвєродонецького МВ КВІ приймались всі можливі заходи для встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 та приймалися заходи приводу засудженого до інспекції. Але останній змінив місце свого проживання без дозволу КВІ, чим порушив встановлені вироком обов`язки. Тому прокурор вважає ухвалу Сєвєродонецького міського суду законною і обґрунтованою, просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши захисника, який підтримав доводи апеляційній скарги у повному обсязі, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно вимогам ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як зазначено у п.8 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
За змістом частини третьої та четвертої статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення судом права на захист засудженого ОСОБА_7 під час судового розгляду, апеляційним судом встановлено, що розгляд подання начальника Сєвєродонецького МВ КВІ УДПтСУ в Луганській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_7 у суді першій інстанції відбувався 08 грудня 2014 року лише за участю прокурора та представника КВІ. При цьому, як зазначено в оскаржуваній ухвалі суду, засуджений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем останнього його місця мешкання. Однак, як свідчать досліджені під час апеляційного розгляду матеріали судового провадження, відомості щодо належного повідомлення засудженого ОСОБА_7 про час та місце судового розгляду на 26 листопада 2014 року та 08 грудня 2014 року у справі відсутні.

Як зазначено ч.3 ст.43 КПК України виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.
Таким чином апеляційний суд вважає, що недотримання судом першої інстанції вимог ст.539 КПК України щодо належного повідомлення засудженого ОСОБА_7 про час та місце розгляду справи призвело до порушення його процесуальних права, у тому числі права на належний захист.
Відповідно до положень ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Однією із основних засад кримінального провадження, згідно до п.13 ч.1 ст.7 КПК України, є забезпечення права на захист. Значення цієї засади відображено у частині другій статті 20 цього Кодексу, яка передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Право підозрюваного, обвинуваченого на захист є конституційною гарантією, яка закріплена положеннями статей 59 і 63 Конституції України, та є однією з основних засад судочинства, передбачених статтею 129 Основного Закону.

Забезпечення права людини на захист від обвинувачення у вчиненні злочину закріплено у статті 11 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р.

Таким чином колегія суддів зазначає, що важливою складовою права на захист у кримінальному провадженні є також забезпечення ефективності захисту та створення умов для вільного вибору захисника. Недотримання цих складових права на захист навіть за умови участі захисника у провадженні на різних стадіях може призвести до істотних порушень вимог КПК та скасування судового рішення.

Як зазначено у п.3 ч.1 ст.409 КПК України, однією з підстав скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 цього Кодексу, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
За таких обставин колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною, оскільки ухвалена без дотримання вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме з порушенням права засудженого ОСОБА_7 на захист, що є істотним порушенням вимог КПК України. Тому апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першій інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції, з неухильним дотриманням норм процесуального законодавства та забезпеченням права засудженого на захист, необхідно всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, перевірити викладені в апеляційній скарзі захисника доводи та додатково надані ним письмові докази, після чого, виходячи з сукупності досліджених судом та перевірених доказів, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,405,407,409,412,415 та 418,419 КПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 грудня 2014 року про скасування випробувального строку відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд подання начальника Сєвєродонецького МВ КВІ УДПтСУ в Луганській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_7 в суді першої інстанції.

Засудженого ОСОБА_7 звільнити з-під варти з Старобільського СІЗО негайно.

СУДДІ :
_______________ _________________ _____________
/ ОСОБА_2 / / ОСОБА_3 / / ОСОБА_1 /