Справа № 461/6390/16-к
Провадження №1-кп/461/447/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.10.2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004311 від 24.09.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, українки, працюючої касиром у Торгівельному центрі «Ашан», неодруженої, дітей на утриманні не має, з середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України
В С Т А Н О В И В:
24.09.2016 року, приблизно о 07:50 год., ОСОБА_4 , в приміщенні ресторану-клубу «Stars Music Club», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Театральна, 6, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «IPhone 4», вартістю 2800,00 грн., з чохлом, вартістю 300,00 грн., що належать ОСОБА_5 , чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3100,00 грн.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
При поданні прокуратурою обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 було подано також угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 30.09.2016 року, в якій зазначено, що обвинувачена у скоєному щиро розкаюється, матеріальну шкоду відшкодувала, а потерпіла будь-яких претензій матеріального чи іншого характеру до ОСОБА_4 не має.
Згідно даної угоди підозрювана та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
В угоді про примирення, зокрема, сторони мають передбачити: кваліфікацію злочину; розмір шкоди, завданої злочином; строк відшкодування шкоди чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. До того ж угоду про примирення затверджено в присутності та за підписами потерпілої та обвинуваченої.

Потерпіла сторона також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При призначенні покарання суд, згідно вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також у випадку затвердження вироком угоди про примирення, призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Обставини, що пом`якшують покарання добровільне відшкодування завданого збитку та щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Міра покарання, яку узгоджено сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.314, ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою стороною ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченій не обирався.

Судові витрати у справі відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.12, ч.1 ст.185 КК України, ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
У Х В АЛ И В:

Затвердити угоду про примирення від 30.09.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон марки «IPhone 4, ІМЕІ: НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_5 ; DVD-R диск марки «ANV» залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 30 діб після проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку ч.6 ст.376 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1