Справа № 477/33/16-к
Провадження № 1-кп/477/31/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2016 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Воскресенське Жовтневого району Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України;
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
його захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (не з`явилися),
На початку червня 2015 року, у ОСОБА_3 , який знаходився за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел на таємне викрадення металевих виробів з кладовища, розташованого поблизу с. Грейгове цього ж району.
Наступного дня ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, прийшов на кладовище, де від`єднав від огорожі на місці поховання
ОСОБА_10 металеві частини у виді дзвінків вартістю 20 грн. кожен, які здав на металобрухт спричинивши громадянці ОСОБА_6 збиток на суму 600 грн.
За вчинення даного злочину передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, в середині червня 2015 року, точну дату встановити не виявилося за можливим, ОСОБА_3 , діючи повторно, прибувши на те ж кладовище, шляхом зламу кріплення огорожі місця поховання
ОСОБА_11 викрав три секції огорожі, які того ж дня реалізував на металобрухт громадянці ОСОБА_12 , чим спричинив матеріальний збиток громадянину ОСОБА_7 на загальну суму 1500 грн.
Також, в кінці червня 2015 року, точну дату встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_3 , діючи повторно, з того ж кладовища, шляхом зламу кріплення огорожі місця поховання ОСОБА_13 , таємно викрав дві секції огорожі, які того ж дня реалізував ОСОБА_12 на металобрухт, чим спричинив матеріальний збиток громадянці ОСОБА_8 на загальну суму 2000 грн.
Крім того, на початку серпня 2015 року, точну дату встановити не виявилося за можливим, ОСОБА_3 , діючи повторно, з того ж кладовища, шляхом зламу кріплення огорожі місця поховання
ОСОБА_14 таємно викрав дві секції огорожі, які того ж дня реалізував ОСОБА_12 на металобрухт, чим спричинив матеріальний збиток громадянці ОСОБА_15 на загальну суму 800 грн.
За вчинення даного злочину передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та підтвердив зазначені обставини. Розповів, що в червні та серпні 2015 року вчинив чотири крадіжки металевих виробів з різних місць поховань кладовища с. Грейгове Жовтневого району. Викрадені металеві вироби здавав на металобрухт громадянці ОСОБА_12 . Крадіжки вчинив, оскільки необхідні були кошти на життя, а роботи не було. Кількість викраденого, відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, підтвердив. У вчиненому щиро розкаявся і обіцяв більше подібного не вчиняти.
Враховуючи повне визнання обвинуваченими своєї вини, та беручи до уваги, що проти цього не заперечують інші учасники розгляду, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За досліджених та встановлених в судовому засіданні обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у таємному викраденні майна повністю доказана, а його дії, в межах пред`явленого обвинувачення, вірно кваліфіковані з ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання суд вважає, що пом`якшуючою його вину обставиною є щире каяття. Обтяжуючих його вину обставин судом не встановлено.
Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його характеризуючі дані, суд прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінуємих злочинів, а також допускає можливим звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком та обов`язком контролем за його виправленням.
Цивільний позов заявлений не був, процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому наступні покарання за їх вчинення:
-за ч. 1 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі,
-за ч. 2 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в два роки, поклавши на нього у відповідності зі ст. 76 КК України обов`язки, які він повинен виконати на протязі цього іспитового строку, асаме:
- не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня проголошення.
Суддя ОСОБА_1 о