Справа № 183/1671/16
№ 1-кп/183/465/16
В И Р О К
іменем України
02 серпня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001745 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с. Попасне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, працюючої касиром ТОВ «Омега», не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченої у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця м. Новокузнецьк Кемеровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
20 липня 2015 року близько 19.00 години ОСОБА_7 та її співмешканець ОСОБА_8 знаходились на території свого домоволодіння АДРЕСА_2 . У вказаний час до двору, де мешкають ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшов їх сусід ОСОБА_6 , який мешкає на АДРЕСА_3 , з метою вирішення боргового зобов`язання з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
У вказаний час між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з однієї сторони та ОСОБА_6 з другої сторони, виникла словесна сварка ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, в ході якої у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
З цією метою, реалізуючи свій злочинний умисел, 20 липня 2015 року, близько 19.10 години, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи спільно та умисно, вибігли на вулицю зі свого двору, після чого ОСОБА_8 , тримаючи в руках дерев`яну палицю, почав наносити нею удари по голові та спині ОСОБА_6 .
Далі ОСОБА_6 , з метою самозахисту від можливого подальшого нанесення ударів ОСОБА_8 схопив його за руки, тим самим утримуючи, а ОСОБА_7 в свою чергу вихопила з рук ОСОБА_8 дерев`яну палицю та продовжила наносити удари по голові та спині ОСОБА_6 .
Після чого ОСОБА_7 , знаходячись збоку від ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи умисно штовхнула ОСОБА_6 руками в правий бік, таким чином, що ОСОБА_6 впав на лівий бік, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , нанесли йому ще по декілька ударів по тулубу та ногам, тим самим спричинивши тілесні ушкодження.
Після скоєння правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покинули місце вчинення злочину.
В результаті умисних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №732/Е від 10.09.2015 року спричинено тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку, яка відноситься до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я на строк, перевищуючий 6-ть днів, але менше 21-го дня; садна в області кистей рук, колінних суглобів та в попереково-крижовій області, які відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину не визнала та показала, що 20.07.2015 року її чоловік ОСОБА_8 прийшов з роботи та вони сиділи спілкувались. До їх двору підійшов потерпілий та почав ображати їх, після чого пішов. Через 10-15 хвилин ОСОБА_6 знову повернувся до їх двору та почав кидати у двір каміння. Її чоловік вибіг з двору. Вона побігла за ним та побачила, що ОСОБА_6 схопив ОСОБА_8 . Вона відтягла ОСОБА_6 за воріт в результаті чого останній сів на землю, при цьому ніяких тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не було. Після чого вони з ОСОБА_8 пішли до себе у двір. Цивільний позов не визнала в повному обсязі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину не визнав та показав, що 20.07.2015 року він приїхав з роботи та вони з дружиною ОСОБА_7 спілкувались. До їх двору підійшов ОСОБА_6 та почав кричати. Вони включили поливалку, яка бризкала на потерпілого. Через 15 хвилин ОСОБА_6 знову підійшов до їх двору та почав кидати у двір печиво з метою отруєння їх собаки та каміння. Він вийшов за двір з метою відігнати потерпілого та між ним та потерпілим почалася боротьба, під час якої, ОСОБА_6 схопив його, а він відштовхнув потерпілого від себе та останній сів на землю. Після чого вони з ОСОБА_7 пішли до себе у двір, ніяких ударів потерпілому ніхто не наносив. Цивільний позов не визнав у повному обсязі.
Незважаючи на повне невизнання своєї вини обвинуваченими, суд вважає сформульоване обвинувачення відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України доведеним, на підставі наступних доказів, досліджених в судовому засіданні:

- показань потерпілого ОСОБА_6 про те, що 20.07.2015 року він побачив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та запитав у останніх, коли вони повернуть борг, після чого обвинувачені, достовірно знаючи, що він є інвалідом та переніс декілька операцій, почали завдавати йому удари палицею по різним частинам тіла, потім він впав, вдарився головою об бордюр та втратив свідомість. Його підняв ОСОБА_9 та допоміг дійти до дому. Цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, а також просив покарати обвинувачених на розсуд суду;

- показань свідка ОСОБА_10 про те, що вона з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є сусідами по дачі. Влітку 2015 року в середині дня вона почула конфлікт, який відбувався між сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вони з чоловіком пішли подивитися, що трапилось. Підійшовши до хвіртки обвинувачених, вона побачила, що ОСОБА_7 кидає через паркан печиво, зазначаючи при цьому, що хотіли отруїти їх собаку. Потерпілого ОСОБА_6 вона бачила на відстані близько 200 метрів, і через далеку відстань не бачила чи є в потерпілого тілесні ушкодження. Сам конфлікт продовжувався близько 5 хвилин;

- показань свідка ОСОБА_11 про те, що він з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є сусідами по дачі. Влітку 2015 року він почув крики, які лунали з території дачі обвинувачених. Він пішов подивитися, що трапилось. Підійшовши до хвіртки обвинувачених, він побачив, що ОСОБА_7 кидає через паркан печиво. Потерпілого ОСОБА_6 бачив на відстані близько 200 метрів, і через далеку відстань не бачив чи є в потерпілого тілесні ушкодження;

- показань свідка ОСОБА_9 про те, що 20.07.2015 року вони з потерпілим домовились їхати на рибалку. О 17.00 годині він прийшов до ОСОБА_6 щоб приготуватися до рибалки. Близько 20.00 години потерпілий вийшов з двору та сказав, що піде прогулятися. Вийшовши за двір він побачив, що ОСОБА_6 стоїть біля подвір`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В цей час з двору вибіг ОСОБА_8 з палицею в руках та почав завдавати нею удари по голові та тулубу ОСОБА_6 . Потерпілий вибив палицю з рук ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_7 схопила палицю та продовжила нею завдавати удари потерпілому. Після чого потерпілий впав, а на нього зверху впав ОСОБА_8 . ОСОБА_7 допомогла піднятися ОСОБА_8 , вони нанесли ще по декілька ударів ногами потерпілому та зайшли до себе на подвір`я, до них він не підходив, оскільки не очікував такого та злякався;

- протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.08.2015 року відповідно якого ОСОБА_6 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які спричинили йому тілесні ушкодження;

- акту судово-медичного обстеження № 648 від 18.08.2015 року відповідно якого при судово-медичному обстеженні потерпілого ОСОБА_6 виявлено: закрита черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку, яка відноситься до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я на строк, перевищуючий 6-ть днів, але менше 21-го дня; садна в області кистей рук, колінних суглобів та в попереково-крижовій області, які відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Усі знайдені тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами, і по давності утворення можуть відповідати даті пригоди (20.07.2015 року);

- висновку експерта №732/Е від 10.09.2015 року відповідно якого при експертизи потерпілого виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку, яка відноситься до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я на строк, перевищуючий 6-ть днів, але менше 21-го дня; садна в області кистей рук, колінних суглобів та в попереково-крижовій області, які відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Усі знайдені тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами. Можливо стверджувати, що тілесні ушкодження могли бути спричинені 20.07.2015 р. Враховуючи кількість виявлених при огляді потерпілого тілесних ушкоджень дозволяє припустити можливість їх утворення в результаті не менш п`яти травматичних дій;

- висновку експерта №1029/Е/Д від 17.12.2015 року відповідно якого в даному випадку у потерпілого тривалість розладу здоров`я після спричинення тілесних ушкоджень обумовлена загостренням попередніх захворювань. Однак, слід прийняти до уваги, що психоемоційна травма, спричинена під час заподіяння тілесних ушкоджень, могла спровокувати загострення у потерпілого хронічних захворювань;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 11.12.2015 року за участю свідка ОСОБА_9 в ході проведення якого останній розказав і показав як 20.07.2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наносили удари палицею та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_6 ;

- висновку експерта №1030/Е/Д від 18.12.2015 року відповідно якого при експертизи потерпілого виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку садна в області кистей рук, колінних суглобів та в попереково-крижовій області. Усі знайдені тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами, тому не виключається можливість їх утворення при механізмі, вказаному свідком ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 11.12.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_6 в ході проведення якого останній розказав і показав як 20.07.2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наносили йому удари палицею по голові, шиї, спині та штовхнула його, від чого він впав та вдарився головою;

- висновку експерта №1014/Е/Д від 15.12.2015 року відповідно якого при експертизи потерпілого виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку садна в області кистей рук, колінних суглобів та в попереково-крижовій області. Усі знайдені тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами, тому не виключається можливість їх утворення при механізмі, вказаному потерпілим ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту;

- виписного епікризу № 8876/1059, відповідно якого - у потерпілого ОСОБА_6 відновлювальний період ЗЧМТ. Струс головного мозку (20.07.2015 травму хуліганська) с цефагіческим синдромом, астено-вегетатівним синдромом, цукровий діабет ІІ тип тяжка форма, інвалідом II групи, в травні 2014 року переніс інфаркт головного мозку в ВВБ, в жовтні 2014 року повторний ішемічний інсульт в лівому КБ, КТ головного мозку: енцефалопатія з лакунарними вогнищами різного ступеню давності. УЗДГ МАГ: стенозуючий атеросклероз МАГ (стеноз правої ОСА 21%)., струс головного мозку, після чого страждає на постійні головні болі, що супроводжуються нудотою, запамороченням, шум в голові;

- виписки № 6252 із медичної картки стаціонарного хворого хірургічного відділення відповідно якої ОСОБА_6 20.07.2015 року отримав хуліганську травму, був побитий. Виявляє короткочасну втрату свідомості, з часом з`явилася нудота, запаморочення, загальна слабкість, болі в поперековому відділі хребта і правому колінному суглобі;

- епікризу з історії хвороби № 10477/2015 відповідно якого 20.07.2015 року ОСОБА_6 переніс закриту черепно-мозкову травму. Струс головного мозку. Стан погіршився 14.08.2015 року, коли у хворого стався генералізований напад, втратою свідомості до 3 хвилин, тонічними та клонічними судомами, прикусом язика. Повторний аналогічний приступ 24.09.2015 року. Страждає на часті головні болі, інколи нудоту на висоті головної болі, мінливий настрій, посилення координаційно-мозочкової недостатності;

- виписки №6738 відповідно якої потерпілий ОСОБА_6 виявляє різке погіршення стану здоров`я внаслідок перенесеного стресу 20.07.2015 року.

Судом досліджено версію сторони захисту, відповідно до якої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вважають, що не завдавали потерпілому тілесних ушкоджень.

Таку версію, суд вважає нічим не обґрунтованою, надуманою, і розцінює такі показання правом обвинувачених на захист, обраним відповідно до закону та свого розуміння вчинених дій, а також їх намаганням уникнути відповідальності за вчинення злочину. Вказана версія спростовується дослідженими доказами обвинувачення.

Позицію сторони захисту, щодо невизнання своєї вини, суд вважає неприйнятною і розглядає як намагання ухилитись від відповідальності за інкримінований злочин, оскільки, оцінюючи зібрані по справі докази, суд виходить із сукупності всіх обставин справи і бере до уваги ті з них, які переконливо свідчать про усвідомлення обвинуваченими суспільно-небезпечного характеру своїх дій, передбачення їх суспільно-небезпечних наслідків і бажання їх настання, а саме, в умисному легкому тілесному ушкоджені потерпілому ОСОБА_6 , що спричинило короткочасний розлад його здоров`я, легковажну поведінку обвинувачених до і після скоєння злочину, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні на підставі показань потерпілого, свідків, у сукупності з дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Показання свідка ОСОБА_12 суд не приймає як доказ, оскільки вони не містять в собі жодних обставин на підтвердження вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в обсязі обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України, як і обставин на підтвердження невинуватості останніх.
Суд критично відноситься до показань ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо невизнання ними завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , оскільки ні самі обвинувачені, ні їх захисник не надали жодного доказу на підтвердження непричетності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , не навели жодної обставини, на підставі якої можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження пред`явленого обвинувачення, а саме: показання потерпілого, свідків допитаних в судовому засіданні у сукупності із висновками проведених експертиз, які на думку суду є беззаперечними доказами пред`явленого обвинувачення.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 , суд враховує те, що вона не судима, за місцем мешкання характеризується задовільно, займається суспільно-корисною працею.

Обставин, які обтяжують та обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Зазначені обставини вказують на неможливість призначення ОСОБА_7 максимально суворого покарання.

Разом з тим, суд враховується те, що ОСОБА_7 вчинила злочин, віднесений законом до категорії невеликої тяжкості, її легковажне ставлення до настання можливих наслідків та взагалі намагалась звинуватити іншу особу у вчинені злочину відносно неї та її співмешканця, який було вчинено саме нею, а також з урахуванням думки потерпілого, який просив покарати її на розсуд суду, що вказує на відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України. Тому, керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його мети, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_8 , суд враховує те, що він не судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставин, які обтяжують та обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Зазначені обставини вказують на неможливість призначення ОСОБА_8 максимально суворого покарання.

Разом з тим, суд враховується те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, віднесений законом до категорії невеликої тяжкості, його легковажне ставлення до настання можливих наслідків та взагалі намаганням звинуватити іншу особу у вчинені злочину відносно нього та його співмешканки, який було вчинено саме ним, а також з урахуванням думки потерпілого, який просив покарати його на розсуд суду, що вказує на відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України. Тому, керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його мети, а також того, що ОСОБА_8 не працює, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт, в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

У даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 було подано цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на його користь матеріальну шкоду в сумі 15 345 гривні 04 копійки, та моральну шкоду в сумі 50 000 гривень.
Враховуючи те, що потерпілим ОСОБА_6 сума матеріальної шкоди повністю підтверджена накладними та чеками на придбання ліків, та встановлено вину обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в умисних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я, суд вважає, вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, судом встановлено, що протиправними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_6 спричинено моральну шкоду, що виразилась у фізичному болю та душевних стражданнях, які вимагали від потерпілого додавати додаткових зусиль для організації свого звичайного життя, значному погіршенню стану здоров`я потерпілого, який, між іншим, як на момент скоєння злочину відносно нього, так і по теперішній час, є інвалідом II групи, страждав та страждає на ряд тяжких захворювань: цукровий діабет, переніс інфаркт, інсульт, після спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими страждає на постійні головні болі, що супроводжуються нудотою, запамороченням, шумом в голові, що підтверджуються висновком експерта №1029/Е/Д від 17.12.2015 року, наданими листами закладів охорони здоров`я, рецептами та рекомендаціями, дослідженими в суді. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості, справедливості та керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК України приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню ОСОБА_6 складає 30 000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1190 гривень.

ОСОБА_8 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 180 годин.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15 345 гривні 04 копійки, а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 гривень, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1