Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4995/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2016 Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №0001590, яке надійшло від прокурора ОСОБА_3 з обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого адміністратором у ПП « ОСОБА_6 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , раніше судимого вироком Печерського районного суду міста Києва від 15.02.2008 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, вироком Оболонського районного суду міста Києва від 29.12.2008 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, звільнений з місць позбавлення волі 28.02.2014 по відбуттю строку покарання,
по обвинуваченню, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
29.02.2016 приблизно о 18.00 год., перебуваючи в приміщенні бізнес-центру, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Іллінська, 8 ОСОБА_4 помітив відчинені двері офісу благодійного фонду «Розвиток України», всередині якого, на столі, знаходились два ноутбуки. В цей час у останнього, з корисливих мотивів, виник умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні бізнес-центру, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Іллінська, 8, через відчинені двері пройшов всередину офісу благодійного фонду «Розвиток України» та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає таємно, повторно викрав ноутбук марки «Asus PU500C», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1282/д від 14.03.2016 року, станом на момент вчинення крадіжки, могла становити 8300 грн. та ноутбук марки «Sony PCG-51111V», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1282/д від 14.03.2016 року, станом на момент вчинення крадіжки, могла становити 6733 грн. 33 коп.
Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном, загальна вартість якого становить 15033 грн. 33 коп. попрямував до приміщення туалету, де сховав викрадені ноутбуки, щоб в подальшому безперешкодно винести з приміщення бізнес-центру, проте не зміг довести свій злочинний намір до кінця, оскільки був затриманий охоронниками закладу в якому знаходився.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю щиро покаявся та пояснив, що 29.02.2016 у вечірній час він перебував у приміщенні бізнес-центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Там він помітив відчинені двері офісу всередині якого, на столі були два ноутбуки, які він вирішив таємно від оточуючих викрасти. Реалізуючи задумане він через відчинені двері пройшов всередину вищевказаного офісу та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає таємно викрав 2 ноутбуки «Asus» та «Sony». У подальшому він викрадені ноутбуки сховав у туалеті, щоб через деякий час винести з приміщення бізнес-центру, проте не зміг довести свій намір до кінця, оскільки був затриманий охоронцями.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєному злочині, визнання ним кваліфікації його дій, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам, викладеним в його обвинуваченні і ним не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.
Таким чином суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, при яких особа не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця та злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого адміністратором у ПП « ОСОБА_6 », та обставину, що пом`якшує його покарання щире каяття, яка передбачена п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений ч.2 ст.185 КК України на думку суду, зможе виправити ОСОБА_4 та попередити вчинення ним нових злочинів. Разом із тим, з урахуванням тяжкості злочину, обставин справи та враховуючи особу винного, який хоча раніше і судимий, однак запевнив, що у майбутньому не буде вчиняти інших кримінальних правопорушень, відсутність негативних наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, оскільки майно ОСОБА_4 не вдалося викрасти, обвинувачений одружений, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює адміністратором у ПП « ОСОБА_6 », враховуючи позицію прокурора, який орієнтував суд на застосування положень ст.75 КК України та просив звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів.

Питання щодо долі речових доказів вирішити, згідно положень ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки.

Відповідно до п.п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за залучення експертів у розмірі 2 462 грн. 88 коп.

Речові докази: 2 сліди пальців рук, які зберігаються у матеріалах провадження прокурора ОСОБА_3 залишити зберігати там же.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний ОСОБА_4 залишити без змін, продовживши дію обов`язків, встановлених у зв`язку із обранням цього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, а після набрання вироком законної сили вказаний запобіжний захід - скасувати.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку.

СуддяОСОБА_1