ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 15.12.2015р. за № 0003650, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур.м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, судимий 1) 08.05.1998р. Ленінським райсудом м.Запоріжжя за ст.229-8 ч.1 КК України до 1р. позбавлення волі з відстрочкою на 1 рік; 2) 08.05.2001р. Хортицьким райсудом м.Запоріжжя за ст.143 ч.2,140 ч.2, 42 ч.1 КК України до 2 років 6 міс. позбавлення волі. Звільнений 16.08.2001р. на підставі ст.6 ЗУ «Про амністію»; 3) 23.05.2003р. Хортицьким райсудом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 15 ч.3, 309 ч.1, 70,71 КК України до 4 р. позбавлення волі, звільнився 23.12.2006р. по відбуттю строку покарання; 4) 24.09.2007р. Орджонікідзевським райсудом м.Запоріжжя за ст.309 ч.2,75 КК України до 2р. позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 5) 09.06.2008р. Хортицьким райсудом м.Запоріжжя за ст. 309 ч.2, 71 КК України до 2р. 3 міс. позбавлення волі, звільнився 28.05.2010р. по відбуттю строку покарання; 6) 26.10.2011р. Хортицьким райсудом м.Запоріжжя за ст. 309 ч.2, 75 КК України до 2р. позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 7) 22.05.2012р. Хортицьким райсудом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2,71 КК України до 2р. 1 міс. позбавлення волі, звільнився 20.06.2014р. по відбуттю строку покарання, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебувало вказане кримінальне провадження.

В ході судового розгляду 04.11.2016р. до суду надійшла угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у зв`язку з чим відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України суд невідкладно зупинив проведення процесуальних дій та перейшов до розгляду угоди.

Згідно з угодою про примирення від 04.11.2016р. сторони дійшли згоди, що ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, щиро покаявся, попросив вибачення у потерпілого, потерпілий ОСОБА_4 претензій до обвинуваченого немає, матеріальна шкода йому відшкодована повністю, цивільний позов не заявлений, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік із звільненням обвинуваченого від даного покарання з випробуванням на 1 рік на підставі ст.75 КК України. При цьому, сторони ознайомлені з наслідками укладання даної угоди, розуміють їх, ознайомлені з наслідками невиконання угоди та розуміють їх.

В судовому засіданні після роз`яснення судом обвинуваченому та потерпілому прав, наслідків укладання та затвердження угоди, наслідків невиконання угоди, з`ясування інших істотних обставин, потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просять задовольнити вказану угоду про примирення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_3 не заперечують проти затвердження даної угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд встановив, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які в установленому законом порядку не знята та не погашена, знов вчинив аналогічне кримінальне правопорушення при таких обставинах:

Так, у період часу з 16.00год 13.12.2015р. до 09.00год 14.12.2015р., точний час встановити не представилось можливим, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом взламу замка на передній водійській двері автомобіля ЗАЗ 1102, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , таємно викрав з моторного відсіку автомобіля акумулятор «А-Mega» вартістю 450,00грн., та колесо «Росава» з диском вартістю 300,00грн.

Заволодівши викраденим і отримавши його у своє повне розпорядження, ОСОБА_5 з місця скоєння правопорушення зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 750,00грн.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

При цьому, вину у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 визнав повністю, щиро кається в скоєному.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання ним своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України, згідно з ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, тому укладання угоди між потерпілим та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.1, 3 ст.469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам ст.471 вказаного Кодексу, в тому числі, стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано свідомо, добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди відповідають вимогам закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

За вказаних обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, ухваливши вирок на підставі угоди з призначенням узгодженої сторонами міри покарання обмеження волі на один рік, звільнивши обвинуваченого від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік з покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Керуючись ст. 370,374,469, 471,473,474,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 04.11.2016р. між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75,76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази - акумулятор «А-Mega» та колесо «Росава» з диском, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити йому за належністю.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення відповідно до ч.3 ст. 394 КПК України

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною 5-7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 цього кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

04.11.2016