Справа № 1-кп/593/99/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" липня 2016 р. Бережанський районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань від 28 травня 2016 року щодо обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня-спеціальна, розлученої, не працюючої, не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин. 21 травня 2016 року близько 12 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконної наживи, спрямованої на заволодіння чужим майном, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 , пересвідчившись, що за нею ніхто не стежить, шляхом вільного доступу, з жіночої сумочки, що знаходилась в коридорі житлового будинку ОСОБА_5 , таємно викрала грошові кошти в сумі 250 гривень.
Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденими грошовими коштами, які використала у власних потребах, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму в розмірі 250 гривень.
Такі дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

30 червня 2016 року згідно вимог ст.471 КПК України укладено угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_3 з однієї сторони та потерпілою ОСОБА_5 з другої сторони, відповідно до якої дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена повністю визнала свою винуватість у інкримінованому їй діянні, а також узгоджено покарання, яке повинна нести ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні укладену угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 30 червня 2016 року підтримує, просить її затвердити, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що за умовами угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим міра покарання визначена у відповідності до ст. 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, визнання вини, відшкодування завданого збитку.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 червня 2016 року між потерпілим та підозрюваним.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Роз`яснити обвинуваченому та потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: