У Х В А Л А

05.08.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
У ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно актового запису про зміну імені №20 від 06.02.2014 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції у Закарпатській області, змінив свої анкетні дані на ОСОБА_5 , про що ні ним, ні компетентними органами не повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим не вносились відповідні зміни у вказаному військовому комісаріаті щодо зміни його прізвища.

В той же час, 19 березня 2014 рокуу відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року та мобілізаційного плану, військовослужбовець запасу сержант ОСОБА_5 , під прізвищем ОСОБА_4 (далі ОСОБА_5 ), призваний для проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №54 від 19.03.2014 року сержант ОСОБА_5 , призначений на посаду начальника відділення зв`язку та інформатизації начальника радіостанції Іршавсько-Виноградівського ОРВК.

Тому, у відповідності до п.2 ч.4 ст. 2 та п.2 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з 19.03.2014 року з моменту зарахування ОСОБА_5 , до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу.

Під час проходження військової служби у відповідності до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України сержант ОСОБА_5 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок.

Проте, сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, без дозволу відповідних військових службових осіб, 09.05.2014 року до місця проходження військової служби військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) без поважних причин не з`явився, вибувши того ж дня за кордон через пункт пропуску Державної прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та по теперішній час незаконно перебуває поза його розташуванням, проводячи час на власний розсуд.

Таким чином, військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_4 , сержант ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, без дозволу відповідних військових службових осіб, з метою ухилитися від проходження військової служби, 09.05.2014 року до місця проходження військової служби військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) без поважних причин не з`явився , не повідомивши про причини свого неприбуття та по теперішній час незаконно перебуває поза його розташуванням, проводячи час на власний розсуд, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад 1 (один) місяць, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 407 КК України.

26.09.2014 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону винесено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено у розшук.

Враховуючи, те що ОСОБА_4 змінено прізвище та ім`я, а також те, що уході досудового розслідування встановлено нові фактичні дані щодо нез`явлення ОСОБА_5 на військову службу у досудового розслідування виникла необхідність у зміні повідомлення про підозру.

29.12.2014 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону винесено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено у розшук.

У вчиненні кримінального правопорушення обгрунтовано ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Іршава Іршавського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянинУкраїни, неодружений, військовослужбовецьІршавсько-Виноградівського ОРВК призваного на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на посаді начальника відділення зв`язку та інформатизації начальника радіостанції, сержант.

Обставинами, що даютьпідстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є матеріали службового розслідування за фактом неприбуття останнього на військову службу,показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які повідомили, що ОСОБА_5 на військовій службі не з`являвся.

Крім того, вина ОСОБА_5 підтверджується тим, що згідно відповіді на запит слідчого головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 09.05.2014 перетнув державний кордон України у напрямку виїзд.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від двох до п`яти років.

На даний час, підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органу досудового розслідування, та одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом.

В судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про розгляд клопотання у закритому судовому засіданні, яке судом було задоволене, з огляду на характер заходів забезпечення кримінального провадження, до яких також відноситься і заявлене клопотання (п. 9 ч. 1 ст. 131 КПК України), мету їх застосування, з урахуванням імперативної вимоги процесуального закону щодо недопустимості розголошення відомостей досудового розслідування (ст. 222 КПК України), а також роз`яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.06.2016 року вих. № 223-1650/0/4-16.

Заслухавши пояснення прокурора, який підтримав заявлене клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
26.09.2014 року органом досудового розслідування у зв`язку із тим, що на теперішній час підозрюваний ОСОБА_5 переховується і місце знаходження його невідоме, його оголошено в розшук.

Судом 05.08.2016 року було винесено ухвалу, за якою надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 було подане до суду 05.08.2016 року.

Як зазначено у ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки слідчий та прокурор не забезпечили участь підозрюваного у розгляді зазначеного клопотання, повідомлення його судом також на цей час є неможливим, а також враховуючи, що зазначене клопотання повинно бути розглянуто не пізніше сімдесяти двох годин з моменту його надходження до суду.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 309, 335, 392, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Іршава Іршавського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_4 призваного на військову службу під час мобілізації, на особливий період,на посаді начальника відділення зв`язку та інформатизації начальника радіостанції, сержанта, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1