Справа № 735/667/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1018/2016
Категорія - ч.1 ст.115 КК УКраїни Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000123 від 24.06.2016 року за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 липня 2016 року,

з участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернігів, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації у АДРЕСА_2 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаний, неодружений, раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 обраний у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Чернігова.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_7 обчислюється з 19.04.2016 року, тобто із часу його фактичного затримання за підозрою у вчиненому злочині.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховано перебування в установі попереднього ув`язнення з 19.04.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У задоволенні позовних вимог Коропської селищної ради до обвинуваченого ОСОБА_7 відмовлено.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вироком суду встановлено, що 18 квітня 2016 року, близько 21 години, ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем проживання, в квартирі своєї матері ОСОБА_10 , що розташована по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою позбавлення життя останньої, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільну небезпечність їх наслідків і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_10 близько 5 ударів металевою каструлею по голові, від яких потерпіла померла на місці вчинення злочину.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №42 від 13.05.2016 року на трупі громадянки ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку, перелому склепіння черепу, субарахноїдальних крововиливів, 2- х забійних ран на голові, масивних синців на голові, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть потерпілої ОСОБА_10 настала від набряку головного мозку, як наслідок відкритої черепно-мозкової травми зі всім комплексом описаних ушкоджень голови.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора області, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вказує, що при призначенні покарання судом першої інстанції не в достатній мірі враховано суспільну небезпеку скоєного злочину, обтяжуючі покарання обставини, обставини злочину та поведінку обвинуваченого після вчинення злочину. Зазначає, що суд неналежно обґрунтував застосування як пом`якшуючої вину обставини вперше притягнення до кримінальної відповідальності. Просить вирок суду скасувати, дослідити характеризуючі дані на обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України покарання у виді 12 років позбавлення волі. Крім того, зазначає про порушення вимог ч.3 ст.374 КПК України, оскільки судом не визначено кінцеву дату зарахування строку попереднього ув`язнення.

В апеляційної скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України. Зазначає, що в його діях умислу на вбивство матері не було. Коли він залишив матір, вона ще була жива та заперечувала про необхідність виклику швидкої допомоги. Із висновку судово-медичної експертизи не вбачається, що в разі надання потерпілій медичної допомоги, остання могла вижити. Також незгоден апелянт і з висновком суду про перебування його на момент вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки належних доказів цієї обставини в суді добуто не було, а такий висновок базується виключно на його показаннях.

У запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурор ОСОБА_11 , який підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції, просить апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, оскільки його доводи не відповідають дійсності та матеріалам кримінального провадження.

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого та захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги та заперечення проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги та пояснень обвинуваченого, даних у судовому засіданні, хоча ОСОБА_7 і не оспорює фактичних обставин справи, однак зазначає про небажання настання смерті потерпілої ОСОБА_10 , тобто заперечує наявність умислу на позбавлення життя. Крім того, заперечує і наявність обтяжуючої обставини - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав алкоголь після вчинення злочину.

Доводи, наведені у апеляційній скарзі обвинуваченого щодо відсутності умислу на вбивство, були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Спростовуючи твердження обвинуваченого про відсутність у нього умислу на заподіяння смерті потерпілій, суд обґрунтовано, з врахуванням показань обвинуваченого, свідків, висновків експертиз та їх аналізу, прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 бажав настання смерті ОСОБА_10 .

Зокрема, із показань обвинуваченого вбачається, що у вечірній час він готував вечерю, між ним і матір`ю виникла словесна сварка, в ході якої мати стала його ображати, а потім нанесла йому ляпаса рукою по обличчю. У відповідь на це він також наніс матері ляпаса по обличчю, а потім взяв каструлю і близько 5 разів вдарив нею по голові матері. Побачивши кров на голові матері, поцікавився у неї про необхідність викликати карету швидкої допомоги, але вона відмовилась, і сиділа на дивані в кухні. Після цього він помив каструлю, одягнувся, випив спиртного і вийшов на вулицю. Повернувшись додому став будити матір, але вона не реагувала, і тоді він зрозумів, що мати мертва.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №42 на трупі ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку, перелому склепіння черепу, субарахноідальних крововиливів, 2-х забійних ран на голові, масивних синців на голові. Ці тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Ще мається синець на тилі лівої кисті та садно в ділянці лівого коліна, що не пов`язано з причиною смерті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Смерть настала від набряку головного мозку, як наслідок відкритої черепно-мозкової травми зі всім комплексом описаних ушкоджень голови. Після отримання тілесних ушкоджень голови ОСОБА_10 могла прожити незначний проміжок часу, а саме, близько 1 години, а удари їй наносились із силою, достатньою для утворення переломів кісток черепу. Потерпіла після нанесення їй даних тілесних ушкоджень не могла вчиняти яких не будь самостійних дій, чи пересуватись. Під час отримання вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_12 могла вчиняти незначні дії супротиву нападнику, а саме, прикриватися від ударів, прикриваючи себе рукою від ударів, на що вказує синець на тилі лівої кисті. Під час отримання тілесних ушкоджень потерпіла могла знаходитись в любому положенні. В крові із трупа ОСОБА_10 етанол не знайдено. Зважаючи на тяжкість отриманої черепно-мозкової травми, переломів кісток черепа, прогноз щодо життя потерпілої, навіть, за умови надання медичної допомоги, був би сумнівним. Кров із трупа відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО. Смерть потерпілої могла настати в період 16-21 години на момент розтину трупа о 10-00 19.04.2016 року, виходячи із виражених трупних явищ: при дозованому натисканні на трупні плями вони трохи бліднуть та відновлюються через 6 хвилин, трупне заклякання виражено добре, трупне гниття не виражено (а.к.п. 74-76).

Враховуючи обставини кримінального провадження, поведінку потерпілої, що передувала події - раптовий конфлікт, який виник на ґрунті побутових відносин, характер та локалізацію тілесних ушкоджень, а саме : нанесення декількох ударів металевим предметом у життєво важливий орган - голову, поведінку винного під час вчинення злочину - послідовність та цілеспрямованість дій, та після вчиненого - залишення потерпілої без допомоги, ОСОБА_7 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав настання смерті потерпілої та свідомо бажав цього.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані з ч.1 ст.115 КК України.

На думку колегії судді, посилання обвинуваченого про те, що на момент вчинення злочину він не перебував у стані алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу.

Так, в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 в присутності понятих та захисника пояснював що під час вчинення кримінального правопорушення був п`яний (а.к.п. 165-167).

Крім того, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.к.п. 21), на час огляду 19.04.2016 року о 6-00 годині ОСОБА_7 перебував у стані сп`яніння (1,4 %).

Не заслуговують на увагу на думку колегії суддів доводи прокурора щодо безпідставного визнання судом пом`якшуючої покарання обставини - притягнення до кримінальної відповідальності вперше, оскільки приписами ч.2 ст.66 КК України встановлено, що наведений у ч.1 ст.66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання не є вичерпним та при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Підстав для призначення більш суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , як про це в апеляційній скарзі просить прокурор, колегія суддів не знаходить.

Твердження прокурора про те, що суд першої інстанції не врахував особу винного та його поведінку після вчинення злочину не є правильним, оскільки суд першої інстанції призначив покарання засудженому в межах, санкції, передбаченої ч.1 ст.115 КК України і тяжкість злочину врахована при визначенні міри покарання.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_13 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Що стосується послання прокурора в апеляційній скарзі на не виконання судом першої інстанції вимог ст.374 КПК України, то в цій частині апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки судом не визначено, який саме строк попереднього ув`язнення має бути зарахований обвинуваченому у строк покарання.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування оскаржуваного вироку суду, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.376, 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 задовольнити частково, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 липня 2016 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати перебування в установі попереднього ув`язнення з 19 квітня 2016 року по 15 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4