справа №215/2899/16-к
провадження №1-кп/176/111/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, підприємницькою діяльністю не займається, в територіальному центрі зайнятості населення на обліку як безробітний не перебуває, не одруженого, має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном не призначався, інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, державних відзнак та нагород не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_5 , представника потерпілої юридичної особи ПАТ «ПівнГЗК» - ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь,
ОСОБА_3 піднявся по драбині, яка встановлена на ЕКГ № 94 та пройшов через незачинені двері у машинне відділення даного ЕКГ. У машинному відділенні ОСОБА_3 за допомогою ножівкового полотна для різання металу, яке він заздалегідь приніс із собою, обрізав кабель із наступним маркуванням: КГ 2x70, в кількості 40 метрів, КГ 2x50, в кількості 16,5 метрів, КГЕ 3x35, в кількості 36 метрів, КГ 1x25, в кількості 15 метрів, КГ 2x4, в кількості 35 м, КГ 3x25, в кількості 8,5 м, КГ 3x6, в кількості 17,5 метрів, КГ 3x4, в кількості 39,5 метрів, КГ 2x2,5, в кількості 60 метрів, який класифікується як лом міді в обмотці, загальною вагою 0,328 т, загальною довжиною 268 м, який належить ПАТ «ПівнГЗК».
Після цього ОСОБА_3 переніс вищевказаний кабель на горизонт +60 м Ганнівського кар`єру ПАТ «ПівнГЗК», випалив з метою подальшого продажу та заховав у металевій будці, яка знаходиться на горизонті +60 м Ганнівського кар`єру ПАТ «ПівнГЗК», таким чином приготувавши вищевказане майно для виносу з території ПАТ «ПівнГЗК».
Однак, ОСОБА_3 не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення до кінця свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення майна ПАТ «ПівнГЗК» та обернення його на свою користь з причин, які не залежали від його волі, оскільки в той же день, 25.03.2016 приблизно о 13 годині 00 хвилин, був зупинений співробітниками охорони ТОВ «Охоронне агентство «БАРС»» на території Ганнівського кар`єру ПАТ «ПівнГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Під час досудового розслідування між потерпілою юридичною особою ПАТ «ПівнГЗК» в особі представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 29.06.2016 року укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним. Згідно з угодою ОСОБА_3 визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 має понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 гривен.
При цьому отримана згода підозрюваного на призначення зазначеного покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи підстави щодо можливості затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочини, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просить вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри, яка відповідає обвинувальному акту у судовому провадженні, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання.
Суд переконався, заслухавши також представника потерпілого, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою стороною, як і представник потерпілої юридичної особи, угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 5 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 КПК України, та наслідки її не виконання, що передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 обрізав кабель який класифікується як лом міді в обмотці, загальною вагою 0,328 т, загальною довжиною 268 м, який належить ПАТ «ПівнГЗК», але не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення до кінця свого злочинного умислу на викрадення иайна, які не залежали від його волі, та цими діями скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за яке належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 червня 2016 року покарання у вигляді штрафу 850 гривен.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1