Справа № 182/5304/16-к
Провадження № 1-кс/0182/1617/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.11.2016 року м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь клопотання ОСОБА_3 про скасування ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 29.09.2016 р. про накладення арешту майна
за участю сторін:
заявника ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
в с т а н о в и в :
18.11.2016 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 29.09.2016 р. про накладення арешту майна.
Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 29.09.2016 р. по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2016 р. за № 0003778 на насіння соняшника, яке було зібрано на земельній ділянці, що належить їй, накладено арешт та слідчого зобов`язано зберігати його у якості речового доказу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, до вирішення у порядку цивільного судочинства спору про право власності на нього. Вона вважає, що суддя розглянув клопотання слідчого не об`єктивно, чим допустив грубе порушення її законних прав і інтересів як власника земельної ділянки, як орендодавця по договору оренди, укладеного з ФГ «Скорук М. А.». Вона вважає, що врожай соняшнику належить ФГ «Скорук М. А.», який є орендарем її землі, з даного врожаю вона повинна отримати орендну плату. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України повинен був врахувати наслідки арешту майна для інших осіб, чого судом зроблено не було. Накладений слідчим суддею арешт на врожай соняшнику, що був зібраний на її землі, створює для неї перешкоди, як для орендодавця, вчасно отримати орендну плату від орендаря - ФГ «Скорук М. А.», на що вона має повне право. Також ухвала судді про арешт майна соняшнику блокує здійснення господарської діяльності орендарем по сплаті їй орендної плати вчасно, що є порушенням ч.4 ст. 173 КПК України. Тому вона просить скасувати ухвалу слідчого судді та повернути насіння соняшника ФГ «Скорук М. А.».
Заявник у судовому засіданні підтримала вказане клопотання, додатково пояснивши, що потерпілою по кримінальному провадженню, по якому накладено арешт на насіння соняшнику, вона визнана не була.
Прокурор проти задоволення клопотання про арешт майна заперечує.
Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасований повністю або частково за клопотанням цих же осіб, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено у судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 29.09.2016 р. по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2016 р. за № 0003778 за клопотанням слідчого було накладено арешт на насіння соняшника, яке було оглянуто і вилучено 25.09.2016 р. і яке знаходилося в автомобілях ГАЗ 3507, д/н НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , загальна вага автомобілів разом з насінням соняшника складає:
-автомобіля д/н НОМЕР_2 4450 кг;
-автомобіля д/н НОМЕР_4 6270 кг
-автомобіля д/н НОМЕР_1 6690 кг.
При накладенні арешту на насіння соняшнику слідчий суддя врахував, що, оскільки на момент розгляду клопотання вбачається спір про право власності на насіння соняшнику, яке є тимчасово вилученим і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а, відповідно до п. 12 ст. 100 КПК спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства.
На зазначену ухвалу слідчого судді були подані апеляційні скарги як представником ФГ «Скорук М. А.», так і заявником ОСОБА_3 , але ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської обл.. від 09.11.2016 р. зазначені апеляційні скарги залишені без задоволення, а ухвала слідчого судді від 29.09.2016 р. без змін. Підставами для скасування ухвали слідчого судді в апеляційному порядку, апелянти зазначали ті ж обставини, що у клопотанні, яке розглядається. Разом з тим, в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської обл. від 09.11.2016 р. зазначено, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою.
Тому вважаю, що, оскільки заявник ОСОБА_3 не довела, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що потреба в застосуванні заходу відпала, оскільки спір про право власності у порядку цивільного судочинства не вирішений, у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити.
Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 29.09.2016 р. про накладення арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1