печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
06 квітня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючої -судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора- ОСОБА_3 ,

захисників- адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинувачених- ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

потерпілої- ОСОБА_12 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 4 ст. 358, ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
12.03.2016 року до Печерського районного суду м. Києва від прокурора надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 18.01.2016 року відносно вчинення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст. 358 , ч.3 ст.185 КК України.

14.03.2016 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор та потерпіла в підготовчому судовому засіданні просили призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи наявними для цього всі підстави, відповідно до КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисники- адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 погодилися з процесуальною позицією прокурора щодо можливості призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_11 заперечили проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та просили його повернути прокурору, вважаючи невикладеним в обвинувальному акті обвинувачення, визнане прокурором доведеним.

Крім цього вказали на зазначення в обвинувальному акті даних, які не передбачені ст. 291 КПК України. Наряду з викладеним обставинами заперечили щодо проведення допиту ОСОБА_11 , на стадії досудового розслідування як підозрюваного, а відтак вказали на невідповідність даних вказаних в обвинувальному акті щодо наявності такої пом`якшуючої покарання обставини як щире каяття останнього.

Обвинувачний ОСОБА_10 та захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали позицію захисника адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_11 .

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт, долучені до нього розписки про вручення його копій стороні захисту та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м. Києва відповідно до ст. ст. 32 , 33 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження , передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, немає.

Угода в даному кримінальному провадженні станом на день проведення підготовчого судового засідання, не укладалась.

Між тим, частиною 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам передбаченим ст. 291 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону.

Так, в обвинувальному акті, направленому на адресу суду сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , діючи спільно та узгоджено відповідно до заздалегідь розподілених ролей незаконно проникли до вищезазначеної квартири, яку винайняли напередодні використовуючи при цьому паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_14 , звідки таємно викрали телевізор «LG» вартістю 15000 грн., мікрохвильову піч «SAMSUNG» вартістю 3000 грн., електропраску «Tefal» вартістю 1500 грн., чим заподіяли ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 19500 грн. Викрадене майно ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 винесли з будинку та маючи можливість ним розпоряджатись на власний розсуд принесли до автомобіля «Dacia LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований неподалік та в якому на них чекав ОСОБА_11 де їх було затримано працівниками поліції.

Таким чином, фактично обвинувальний акт, направлений на адресу суду, містить вказівку на розподіл ролей між співучасниками злочину, однак без вказівки на те, яку частину об`єктивної сторони злочину виконував кожен із них.

Крім цього, з обвинувального акту не вбачається, у якій формі співучасті діяли обвинувачені, простій чи складній, з урахуванням вказівки на їхні дії з розподілом ролей без визначення самого розподілу щодо кожного з обвинувачених.

Вказівка на просту форму співучасті (вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за попередньою змовою групою осіб) не узгоджується із зазначеним в обвинувальному акті твердженням сторони обвинувачення на вчинення дій всіх обвинувачених «спільно та узгоджено відповідно до заздалегідь розподілених ролей», що фактично вказує на складну форму співучасті, для якої характерним є розподіл ролей між співучасниками, які виступають як виконавець, організатор, підбурювач, пособник.

Вказані обставини, грубо порушують положення ч.3 ст. 6 Конвенції

про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:

-бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, що знайшло своє відображення в правовій позиції, висловленій в рішенні ЄСПЛ : «Абрамян проти Росії», відповідно до якої Європейський суд з прав людини (далі Суд) зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).;

Наряду з викладеним, перевіряючи наявність підстав щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Пунк 7 ч.2 ст. 291 КК України визначає, що обвинувальний акт поряд з іншим повинен містити дані щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Так, в направленому на адресу суду обвинувальному акті відсутні такі дані, що вказує на недотримання прокурором вимог ст. 291 КПК України при затвердженні обвинувального акту.

Також суд погоджується з доводами захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_11 щодо невідповідності обвинувального акту в частині визначення такої пом`якшуючої покарання обставини ОСОБА_11 як щире каяття останнього, з огляду на наступне.

Так, в розділі 1, долученого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування, вказані дані щодо проведення допиту підозрюваного ОСОБА_11 , який відбувся 18.01.2016 року та тривав 3 хв. (п.11 розділу 1 реєстру), що вказує на фактичне ненадання показань ОСОБА_11 , органам досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України, суд в підготовчому судовому засіданні вправі повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам закону.

Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України та вважає за доцільне повернути означений акт прокурору.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою продовжено ухвалою суду від 16.03.2016 року по 16.05.2016 року (включно).

Також враховуючи положення ст. 315 КПК України суд вважає продовженим раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 293, 314 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 18.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 4 ст. 358, ч.3 ст. 185 КК України, повернути прокурору.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою продовжено ухвалою суду від 16.03.2016 року по 16.05.2016 року (включно).

Запобіжний захід ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без зміни у вигляді застави відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя: