В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/146/16-к
Провадження № 1-кп/348/54/16

26 лютого 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000032 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, уродженець та житель АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працює слюсарем ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», згідно ст. 89 КК України не судимий, громадянин України у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України,-

Встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

Обвинувачений ОСОБА_4 маючи на меті вчинити таємну крадіжку чужого майна з метою особистої наживи, прогулювався вулицями м. Надвірна, підшукуючи господарство, з якого можна вчинити крадіжку. Проходячи по АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_4 звернув увагу на будинок АДРЕСА_3 . При цьому за даним будинком він на протязі декількох днів слідкував, перевіряючи розпорядок дня власників, наявність шляхів підходу-відходу, можливі місця проникнення у житло. З`ясувавши, що власники тривалий час до будинку не навідуються і до будинку легко проникнути через вікно підвального приміщення, обвинувачений ОСОБА_4 вирішив із даного будинку вчинити крадіжку.

Реалізуючи свій злочинний намір, 09 січня 2016 року приблизно о 19 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_4 заздалегідь підготувавши знаряддя вчинення злочину-матерчаті онучі для ніг з метою приховування слідів підошви взуття, ліхтарик та металевий ніж, з метою вчинення злочину від місця свого проживання направився до будинку, що по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 .

Так, 09.01.2016 року о 20 год. обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи поблизу даного будинку, що належить ОСОБА_5 вирішив вчинити крадіжку з даного будинку.

Діючи з прямим умислом, безпосередньо спрямованим на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку) поєднаного із проникненням у житло, передбачаючи настання таких наслідків та свідомо бажаючи настання таких наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_4 шляхом пошкодження вікна та відтягування решітки металевих грат, що знаходиться у рамі вікна цокольного приміщення будинку, проник всередину будинку, де став по кімнатах шукати речі, які можна викрасти.

Однак, злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як був затриманий при спробі втечі із місця скоєння злочину працівниками охоронної фірми «Січ» безпосередньо у даному будинку, у одній із його кімнат.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у предявленному обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно 09.01.2016 року о 20 год. проник через вікно в цокольному приміщенні в житловий будинок ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 з метою вчинення крадіжки. Однак, вчинити крадіжку з будинку не встиг, оскільки в одній з кімнат будинку був затриманий працівниками охоронної фірми «Січ».

У вчиненому розкаюється і просить суд суворого його не карати, обіцяє стати на шлях виправлення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.ст. 15 ч.3. 185ч.3 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднану з проникненням у житло.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те що він має постійне місце проживання та реєстрації за яким характеризується позитивно, той факт, що на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, а також його поведінку до і після вчинення злочину, має постійне місце праці, стан його здоров`я.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, беручи до уваги думку потерпілої, яка просить суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Беручи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням особи винуватого, суд прийшов до висновку за доцільне застосувати до нього ст.69 КК України і при призначенні обвинуваченому основного покарання за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції даної статті за цей злочин, а саме у виді штрафу.

На думку суду, саме таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Керуючись ст. ст.349 ч.3, 369, 370, 374, 393 КПК України, суд , -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян (3400 гривень) штрафу.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з часу його проголошення шляхом подачі апеляції через Надвірнянський районний суд.

Суддя ОСОБА_1