У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українця, гр-на України, з середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
Вказаний обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 05 жовтня 2016 року.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, посилаючись на те, що він повністю визнає себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з метою вилікуватися добровільно звернувся до лікувального закладу і фактично пройшов лікування від наркоманії.

На виконання вимог ч. 4 ст. 286 КПК України суд невідкладно перейшов до розгляду заявленого стороною захисту клопотання по суті.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення даного клопотання обвинуваченого і вважав можливим закрити справу щодо нього з вказаних підстав, оскільки в справі наявні належні докази того, що обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркоманії, проаналізувавши заявлене обвинуваченим клопотання, вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, а справа щодо нього закриттю з підстав, передбачених ч. 4 ст. 309 КК України, виходячи з такого.

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 22 червня 2016 року близько 11 год 30 хв ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою вул. Симиренка, 7-а в м. Київ, зателефонувавши на мобільний телефон невстановленій досудовим розслідуванням особі на ім`я « ОСОБА_7 », домовився придбати для особистого вживання, тобто без мети збуту, шляхом перерахування коштів через термінал банку на заздалегідь вказаний рахунок, наркотичний засіб метадон, шляхом закладки. Після чого ОСОБА_5 , скориставшись терміналом банку «Приватбанк» перерахував на рахунок невстановленої особи кошти в сумі 500 грн і через декілька хвилин отримав повідомлення із вказівкою місця залишеної «закладки» - м. Київ, вул. Булгакова, 6-а.
У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня приблизно об 11 год 50 хв ОСОБА_5 , прибувши за вказаною адресою закладки, забрав згорток з фольги в якому знаходився наркотичний засіб метадон, маса у речовині якого становить 0,124 г, поклав до лівої кишені шортів та продовжив при собі незаконно зберігати. Того ж дня приблизно о 12 год 00 хв ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою вул. Симиренка, 7-а в м. Київ був затриманий працівниками міліції, після чого вказаний наркотичний засіб - в нього була вилучений.
Вилучена у ОСОБА_6 речовина є наркотичним засобом метадон, обіг якого обмежено згідно з Переліком, затвердженими Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 2, Список №1), розмір якого не становить великий (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000р.).

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав і щиро покаявся у вчиненому, усвідомивши протиправність своїх дій, заявив про готовність нести за них кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року (зі змінами та доповненням), особою, хворою на наркоманію, визнається особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія".

Згідно з дослідженими в судовому засіданні в межах заявленого стороною захисту клопотання довідкою спеціалізованого лікувального закладу МЛКЦ № 103 від 12 жовтня 2016 року (ліцензії № 598683 від 10 травня 2012 року та № 637756 від 31 березня 2015 року), хворий ОСОБА_5 добровільно звернувся до спеціалізованого лікувального закладу і пройшов у період з 04 по 09 жовтня 2016 року лікування від наркоманії, про що свідчить діагноз його захворювання, пов`язаний з розладами внаслідок вживання наркотиків, стан захворювання, поєднаний із синдромом залежності відповідного ступеня.

На підтвердження добровільності звернення ОСОБА_6 до лікувального закладу вказує те, що таке рішення він прийняв самостійно, лікування пройшов за власною згодою, виконуючи рекомендації лікаря, медичного обстеження не уникав, заявив про свою готовність нести кримінальну відповідальність.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання оголошеної підозри, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 309 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на задоволенні свого клопотання.

Таким чином, визначені кримінальним законом (ч. 4 ст. 309 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів.

Оскільки згідно з ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України, такі витрати стягуються з обвинуваченого, щодо якого постановлено обвинувальний вирок, а тому судові витрати за проведення експертизи в межах даного провадження в сумі 368,38 грн слід прийняти на рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 314, 369-372, 376 КПК України

У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України закрити, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності.

Судові втрати за проведення експертизи прийняти на рахунок держави.

Після набрання ухвалою законної сили речовий доказ по справі, а саме наркотичний засіб метадон масою 0,124 г, який зберігається в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві знищити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_8