Справа № 639/6113/16-к
Провадження №1-кс/639/979/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП Київського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП Київського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного 04.08.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 03.08.2016 року до Новобаварського відділення поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 щодо шахрайських дій з боку ОСОБА_6 , який 23.06.2008 року за адресою: АДРЕСА_1 , зловживаючи довірою заволодів його грошима у розмірі 20 000 доларів США.
04.08.2016 року вказану інформацію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002022, із правовою кваліфікацією ч. З ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою придбання недобудованого житлового будинку та земельної ділянки загальною площею 10 соток за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 відповідно до розписки від 23.06.2008 було передано в якості завдатку ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США. Відповідно до їхньої домовленості, що підтверджується вказаною розпискою загальна вартість вказаного недобудованого житлового будинку та земельної ділянки склала 215 000 доларів США, та строк укладання договору купівлі-продажу повинен був відбутися до 01.12.2008 року.
Однак до 01.12.2008 року ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про те, що він передумав продавати вказаний недобудований житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 10 сот. та поверне йому грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, які були передані йому останнім в якості завдатку за покупку вказаної будівлі на протязі одного місяця, так як в ОСОБА_6 виникли фінансові труднощі і вказаних грошей в нього на той час не було. При цьому ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_5 , що трудноті в з поверненням грошових коштів в нього не буде.
Після цього ОСОБА_5 неодноразово дзвонив ОСОБА_6 , з метою повернути свої грошові кошти, на що останній постійно запевняв його що поверне їх через деякий час.
В липні 2016 року ОСОБА_5 приїхав за адресою: АДРЕСА_2 , та поспілкувавшись з власниками вказаного домоволодіння, дізнався, що ОСОБА_6 продав вказаний недобудований житловий будинок та земельну ділянку, а тому мав можливість повернути йому грошові кошти передані в якості завдатку за покупку вказаного житлового будинку та земельної ділянки
У подальшому ОСОБА_5 подзвонив ОСОБА_6 та повідомив, що йому стало відомо про те, що він продав недобудований житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , а тому в нього була можливість повернути грошові кошти в сумі 20 000 доларів США. На це ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про те що, повертати грошові кошти він не збирається та взагалі його не знає. А також розпочав висувати погрози фізичної розправи в разі якщо ОСОБА_5 продовжить вимагати повернення боргу.
В рамках проведення досудового розслідування потерпілим ОСОБА_5 подано цивільний позов, щодо стягнення з ОСОБА_6 завданої матеріальної шкоди.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно за № 65086023 від 04.08.2016 ОСОБА_6 у приватній спільній власності має наступне нерухоме майно: 1/1 частки житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами загальною площею 149,6 м2 (житлова площа 44,7 м2) та фактичною площею земельної ділянки 589 м2 за адресою: АДРЕСА_3 . Належить на підставі договору купівлі-продажу Р 4369 від 05.09.2008; 1/2 3-х кімнатної квартири загальною площею 82,0 м2 (житлова 56,4 м2) за адресою: АДРЕСА_4 . Належить на підставі свідоцтва про право власності р№ НОМЕР_1 від 02.06.1999, договір про визначення часток посвідчений 10.09.2007 р№ 877.
Посилаючись на зазначене вище, а також те, що потерпілому у кримінальному провадженні завдано майнову шкоду у великих розмірах, з метою тимчасового позбавлення ОСОБА_6 , який в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану його діяннями слідчий просить задовольнити клопотання та накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання, посилаючись на зазначене вище та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши додані до клопотання матеріали, перевіривши доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні СВ Новобаварського відділення поліції Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002022 від 04.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_7 подано цивільний позов, щодо стягнення з ОСОБА_6 завданої матеріальної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку
За змістом п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
При цьому, матеріали, що надані слідчим в обґрунтування клопотання не містять даних щодо процесуального статусу ОСОБА_6 , на майно якого слідчий просить накласти арешт.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 132, 167-175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП Київського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1