Справа № 161/5237/16-к
Провадження № 1-кс/161/1943/16
про накладення арешту
м. Луцьк 20 квітня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 про арешт майна,
16.03.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, тому, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільного позову), клопоче про накладення арешту на належне йому майно.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.
Так, згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільного позову).
Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту майна підозрюваного ОСОБА_5 , а тому, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільного позову), клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,
Клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Заборонити розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1