Справа № 465/2485/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1136/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

з участю прокурора ОСОБА_10 ,

встановила:
ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2016 року матеріали кримінальної справи № 465/4438/16-к, провадження № 1-кп/465/548/16, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002236 від 01 липня 2016 року, відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, об`єднано з матеріалами кримінальної справи № 465/2485/16-к, провадження № 1-кп/465/432/16, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000775 від 17 березня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, з присвоєнням об`єднаному кримінальному провадженню єдиного номеру (справа №465/2485/16-к, провадження №1-кп/465/432/16).

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2016 року обвинувальні акти в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.4 ст. 187 КК України разом з реєстрами матеріалів досудового розслідування повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури №3 для приведення обвинувальних актів у відповідність до вимог ст. 291 КПК України.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначено, що вони разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ще однією невстановленою слідством особою вчинили розбій групою осіб. Разом з тим, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 зазначено, що він спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ще однією невстановленою слідством особою, вчинив цей самий злочин, однак не зазначено кваліфікуючої ознаки групою осіб та ОСОБА_11 .

Крім цього, відповідно до диспозиції ст. 187 КК України розбоєм є напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого, а в обвинувальних актах відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зазначено, що вони вчинили розбійний напад, поєднаний із застосуванням насильства, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах. Також із змісту зазначених обвинувальних актів вбачається, що фактичні обставини кримінального правопорушення, які містяться в них, не конкретизовані, містять розбіжності та не є обґрунтованими. З них неможливо остаточно встановити кому заподіяно шкоду та хто є потерпілим ПТ «Ломбард Синдікат Плюс» чи Повне товариство «Ломбард Синдікат-Плюс, Гульцов та компанія». Відповідно до обвинувальних актів ПТ «Ломбард Синдікат-Плюс» заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 281 731, 32 гривень, однак у чому полягає така шкода (пошкодження, викрадення чи знищення майна чи інше) в таких не зазначено. Також, в обвинувальних актах не міститься найменування майна, яке було викрадено, не зазначено цін викраденого майна, чи на викрадення якого був спрямований умисел обвинувачених, а це має значеня для праввильного вирішення справи, оскільки є кваліфікуючою ознакою розбою за ч.4 ст. 187 КК України. Не розкрито зміст "поєднаному із застосуванням насильства", а саме в чому полягало насильство, хто безпосередньо застосовував таке насильство та яку шкоду заподіяно потерпілому ОСОБА_12 і через які тілесні ушкодження.

Також, як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування, який долучений до обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , останнім повідомлено про підозру 03.03.2016р., а протокол надання доступу до матеріалів досудового розслідування складено 01.03.2016р., тобто до повідомлення підозри та закінчення досудового розслідування.

На вказану ухвалу прокурор Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що у підготовчому судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що обвинувальні акти про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не відповідають вимогам закону та підлягають поверненню прокурору.
Звертає увагу на те, що у відповідності до ст. 291 КПК України законодавець не передбачає викладення чіткого переліку речей, котрі були викраденні або знищенні. Перелік викрадених речей міститься у матеріалах кримінального провадження, а в обвинувальному акті чітко зазначена сума завданих збитків потерпілому внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Твердження суду, що зазначене має значення для правильного вирішення справи, оскільки є кваліфікуючою ознакою розбою за ч.4 ст.187 КК України, є необгрунтоване та незрозуміле так як відповідно до вимог ст.ст. 314, 315 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні не має права «правильного вирішення справи», а лише затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування; закрити провадження у випадку встановлення підстав, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Вважає, що за таких обставин, суд на стадії підготовчого засідання вдався до оцінки кваліфікації дій обвинувачених та доказів, що не передбачено на цій стадії кримінального провадження.
Просить ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2016 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно п.5 ч.2 ст.291 КК України обвинувальний акт має містити відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналізуючи вимоги кримінального процесуального законодавства, що стосуються складення обвинувального акту у кримінальному провадженні органом досудового розслідування, суд апеляційної інстанції вважає, що викладені в обвинувальних актах слідчим формулювання щодо фактичних обставин справи не можуть бути підставами для їх повернення прокурору.
При цьому, презумпція невинуватості особи, як принцип кримінального провадження, не порушується, оскільки обвинувальний акт не є доказом у кримінальному провадженні, викладені в обвинувальному акті твердження органу досудового розслідування мають бути доведені в судовому засіданні стороною обвинувачення чи спростовані стороною захисту, тим самим має реалізуватися принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Отже, наведене не звільняє суд від обов`язку всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожен доказ, який поданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, та за результатами цього постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувальних актів прокурору слід скасувати, оскільки така постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, так як суд на стадії підготовчого судового засідання вдався до оцінки кваліфікації дій обвинувачених та доказів, що не передбачено на цій стадії кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2016 року, якою обвинувальні акти в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.4 ст. 187 КК України разом з реєстрами матеріалів досудового розслідування повернуто прокурору скасувати і призначити новий розгляд даної справи у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4