АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/2317/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №639/4677/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 05 липня 2016 року стосовно ОСОБА_7 про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою стосовно засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою

освітою, не одруженого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , судимого 12 серпня

2014 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2

ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі, -

відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ухвали, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки він не довів свого повного виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати, посилаючись на те, що вона, на його думку, є незаконною, необґрунтованою та передчасною, звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, посилаючи на те, що він добровільно, постійно приймає участь у трудових програмах, а не в обов`язковій праці на виробництві, характеризується задовільно, що говорить про те, що він став на шлях виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі знаходиться з 28 серпня 2012 року, за час тримання в Харківському слідчому ізоляторі мав 1 стягнення, заохочень не мав, характеризувався негативно.

У Холодногірській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№18) ОСОБА_7 відбуває покарання з 20 квітня 2015 року за вироком Московського районного суду м.Харкова від 12 серпня 2014 року, яким ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі.

Згідно характеристики на ОСОБА_7 , виданої начальником Холодногірської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№18) від 04 липня 2016 року, за час відбування покарання він характеризується посередньо, за порушення режиму відбування покарання має 1 стягнення, заохочень не має, працював слюсарем, на теперішній час не працює. Бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Професія». Під контролем з боку адміністрації дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи, але потребує контролю. Підтримує родинні стосунки. Вину у вчиненому злочині не визнав. Має позов на суму 76 309 грн., але виконавчі листи до установи не надходили (а.с.5-7).

Добровільне, постійне прийняття участі у трудових програмах, задовільна характеристика, само по собі не є сумлінною поведінкою та підставами для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано врахував посередню характеристику засудженого ОСОБА_7 , відсутність заохочень за весь час відбування покарання, наявність одного непогашеного стягнення, ставлення до праці, а саме не прийняття участі в обов`язковій праці на виробництві, та дійшов правильного висновку про те, що засуджений під час відбування покарання не довів свого повного виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, по справі не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.404, 405, 407, 419, ч.5 ст.539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 05 липня 2016 року стосовно засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: