Справа № 496/1088/13-к
Провадження №1-кп/496/70/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2013 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі головуючого судді Буран В.М.

за участю секретаря Рогачко О.С.

прокурора Ярошенко Н.В.

обвинуваченого ОСОБА_1

захисник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3,одруженому, раніше не

засудженого, зареєстрованому за адресою та проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1,

Одеської області;

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

18.02.2013 року о 15.10 годині до ч/ч ЛВ на ст.. Одеса-Головна надійшло телефонне повідомлення. Від чергової по ст. Дачна ОСОБА_3, про те, що 18.02.2013 року о 14.35 годині невідома особа у залі очікування ст. Дачна розбила склопакет вікна каси.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено ОСОБА_1, у якого 18.02.2013 року на ст. Дачна виник конфлікт з начальником ст. Дачна ОСОБА_3, при наступних обставинах.

ОСОБА_3 вийшла на перон ст. Дачне в 14.20 годин, де біля вхідних дверей в залі очікування стояв ОСОБА_1. Побачивши, що двері відчинено вона йому зробила зауваження на що він грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, став ображати її та висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою і смикав її за куртку.

Свідком хуліганських дій з боку ОСОБА_1 був ОСОБА_4, який безпосередньо знаходився на пероні ст. Дачна бачив та чув неправомірну поведінку ОСОБА_1. В 14.40 годин ОСОБА_3 пішла з перону до чергової по ст. Дачна. В 14.45 годин ОСОБА_4, проходячи біля залу очікування почув звук розбитого скла в залі очікування. Зайшовши в зал очікування він побачив ОСОБА_1, який стояв біля розбитого вікна каси та струшував частину розбитого скла з правової руки. Коли ОСОБА_4 зробив зауваження ОСОБА_1 почав йому погрожувати. Після чого прийшла ОСОБА_3 і він знову почав з нею конфліктувати, погрожувати і висловлюватися нецензурною лайкою на її адресу. На зауваження не реагував.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_1, провину не визнав. При цьому пояснив, що події відбувались наступним чином:

18.02.2013 року о 15.10 годині в населеному пункті Дачне він стояв на пероні і жінка зробила йому зауваження, що відчинені двері, він чекав електричку, зайшов на станцію, сидів там, тоді з'явилася жінка і почала звинувачувати його в тому, що він розбив скло. Але склопакет він не бив, він вже був розбитий. Стверджує, що тільки постукав по склу щоб викликати касира. На зауваження жінки він не реагував, не лаявся на неї, двері закрила ОСОБА_3 Він сидів в залі. Потім в міліції він це теж стверджував, що скло не бив, але потерпіла показувала на нього. Міліція склала протокол, сфотографувала руки. В нього не було нічого розбито ні руки ні лоб. Він не розбивав скло, оскільки ще на той момент не заходив до станції. Розбите скло знаходиться в середині будови, де сидить касир, крім нього біля каси нікого не було, проходили повз 3-4 чоловіка, також там працювали люди на залізничній дорозі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 18.02.2013 року він працював на станції. Коли він проходив повз вікон касового залу, то почув звук розбитого скла. Він заглянув в зал та побачив що там знаходиться тільки обвинувачений ОСОБА_5, скло каси розбито, а ОСОБА_1 стряхує щось з рук. Обвинувачений стояв там один, це був він. Далі викликали міліцію, прийшов начальник станції, обвинуваченого затримали. Він не бачив самого удару, обвинувачений був один в залі. Він знаходився на 1,5 м. від обвинуваченого, бачив через вікно. Особисто не бачив, що відбулося, але обвинувачений був там сам.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3, яка пояснила, що була свідком подій 18.02.2013 року, коли переходила з службового приміщення до чергового по станції, то побачила, що обвинувачений відкрив навстіж двері, на що вона зробила йому зауваження, що зараз опалювальний сезон, попросила зачиняти двері в зал очікування, обвинувачений почав обурюватися. Обвинувачений сказав, що хоче поїхати, але вона йому пояснила, що раніше 16.30 він не зможе поїхати, оскільки не електрички. Касир зараз знаходиться на обіді, при ньому вона зачинила двері і пішла. Через 10-15 хвилин, їй подзвонили і сказали, що в залі очікування розбили скло, коли вона туди прийшла, то там стояв чоловік з яким у неї виник конфлікт, скло було розбите. Чоловік був випивши, він хотів уже йти, але вона йому не дала і сказала, що викликає міліцію. Він почав її шарпати за одяг. Обвинувачений не при неї розбив скло, коли вона зайшла, скло було вже розбите. Чоловік був в залі один. Обвинувачений сказав, що він стукав в скло намагаючись викликати касира.

Дослідивши усі обставини справи в їх сукупності, допитавши обвинуваченого, свідків, оглянувши матеріалі кримінального провадження, суд дійшов висновку що ОСОБА_1 винен в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме: - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Незважаючи на те, що немає свідків, які б бачили що саме ОСОБА_1 розбив скло, суд вважає що усі обставини у сукупності вказують що саме він це зробив, оскільки свідок ОСОБА_4 проходив повз вікон касового залу, коли почув звук розбитого скла. Негайно заглянувши в вікно залу, він побачив там саме ОСОБА_6 який щось отряхував з правої руки. Інших осіб в залі не було.

Акт медичного обстеження ОСОБА_6 підтверджує, що він знаходився в стані алкогольного спяніння.

Заперечуючи що він розбив скло, ОСОБА_1 все ж таки визнав, що конфлікт з ОСОБА_3 з приводу відчинених дверей у зали очікування був. Що підтверджується також свідченнями самої ОСОБА_3, яка також пояснила що обвинувачений поводився грубо, ображав її чіпляв за одяг.

Диспозиція ч. 1 ст..296 КК України, передбачає наявність складу вказаного злочину, навіть якщо є грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Вказана диспозиція навіть не передбачає шкоди як обовязкової ознаки вказаного складу злочину.

Посилання захисника, як на підставу для виправдувального вироку, що в протоколі допиту підозрюваного від 26.02.20013 року, на досудовому слідстві на другому аркуші протоколу вказано прізвище підозрюваного «ОСОБА_7С.» суд не приймає до уваги, оскільки суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України, обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, тобто вказаний протокол допиту підозрюваного не приймається судом до уваги.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що помякшують покарання.

ОСОБА_1 скоїв кримінальне правопорушення середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, не судимого.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Обставиною, що обтяжує покарання передбачена ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Обставин, що помякшують покарання передбачені ст. 66 КК України судом не виявлено.

Суд, з урахуванням особи обвинуваченого, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства з застосуванням до ОСОБА_1 ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 (один) рік.

Застосувати по відношенню до ОСОБА_1 ст. 76 КК України, та покласти на нього таки обовязки: не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію .

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Буран В.М.