УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2016 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Марганець кримінальне провадження № 000093 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

В Марганецькому міському суді Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотав про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою до 60 днів, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від суду, тяжкістю покарання, вплив на свідка ОСОБА_12 , перешкоджання розгляду кримінального провадження. Крім того, у обвинуваченого, який є мешканцем м.Марганець є багато знайомих, друзів, певний авторитет у суспільстві, що в подальшому може призвести до переховування від суду або викривлення певних обставин справи. Просить врахувати, що ОСОБА_11 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак під час такого були виявлені порушення, вчинені останнім. Також судові засідання неодноразово відкладались через численну кількість довідок про лікування ОСОБА_11 , що призводило до порушення розумних строків розгляду кримінального провадження. Вважає, що підстави для зміни ОСОБА_11 запобіжного заходу відсутні.
Потерпілі та їх представник клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою підтримали.
Захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили відмовити, мотивуючи, що тяжкість вчинення злочину, що є єдиним ризиком відповідно до рішення ЄСПЛ «Єлоєв проти України» не є підставою для утримання його під вартою. Всі решта ризики, на які вказує прокурор є припущенням, нічим не підтвердженими. У обвинуваченого є сім`я та постійне місце проживання, він є ПП, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки. Просять врахувати, що уже понад рік утримується під вартою, у зв`язку з чим останньому просять змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав клопотання своїх захисників щодо заміни йому запобіжного заходу на домашній арешт. У задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.
Заслухавши думку учасників судового засідання, враховуючи той факт, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, суд приходить до наступного висновку.
При вирішенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2015 року ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Ухвалою цього ж суду від 17 вересня 2015 року ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд покликався при обранні такого на суспільну небезпечність вчиненого злочину, ймовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому, через неявку ОСОБА_15 неодноразово відкладався судовий розгляд, а згідно медичної документації такий мав можливість приймати участь у судових засіданнях, тому був оголошений у розшук. В подальшому запобіжний захід ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою продовжувався з аналогічних підстав.
Суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_15 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Однак, суд не приймає до уваги ризик у вигляді впливу на свідка ОСОБА_12 , оскільки такий не з`являвся в судові засідання, до такого неодноразово застосовувався привід, як в подальшому було з`ясовано, останній перебуває за межами України. Також не приймає до уваги ризику впливу обвинуваченого ОСОБА_11 на кримінальне провадження, через те, що у останнього міцні соціальні зв`язки та певний авторитет у суспільстві, що може послужити до викривлення певних фактів, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії допиту свідка ОСОБА_12 та самого обвинуваченого ОСОБА_11 . Усі докази, надані сторонами були вивчені у судовому засіданні, а також допитані безліч свідків.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу, а також той факт, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.

Злочин, який інкримінуються обвинуваченому характеризуються значною суспільною небезпекою, яка визначається, насамперед у вчиненні злочину умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.
З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_11 та тяжкості інкримінованого йому діяння, вік та стан його здоров`я, неодноразову неявку в судові засідання, що послужили підставою для заміни йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою та затягування розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, так як злочин спричинив загибель людини. З врахуванням вищенаведеного, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання захисників про зміну ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про обрання ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_17 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 листопада 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, підлягає негайному виконанню після її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 4.

СУДДЯ ОСОБА_18

Оригінал ухвали.