Справа №: 400/811/16-к
Провадження № 1-кп/400/45/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петрове Кіровоградської області кримінальне провадження №00000096 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01 березня 2004 року за ч.3 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 21 серпня 2007 року по відбуттю покарання;

- вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2012 року за ч.1 ст.115, ч.1 ст.121, ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Руставі, Грузії, азербайджанця, громадянина Грузії, з вищою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Артемівського районного суду м. Луганська від 22 січня 2009 року за ч.1 ст.121, ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнений 26 серпня 2010 року по відбуттю покарання;

- вироком Жовтневого районного суду м. Луганська від 24 листопада 2011 року за ч.3 ст.187, ч.2 ст.262, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
29 березня 2016 року доПетрівського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000096 від 24 березня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.
Обвинувальний акт затверджений прокурором 28 березня 2016 року, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від отримання копії обвинувального акту відмовились.
Ухвалою суду від 30 березня 2016 року по вказаному кримінальному провадженню було призначене підготовче судове засідання на 06 квітня 2016 року та етаповано обвинувачених з Петрівської виправної колонії № 49 УДПС України вКіровоградської області до Кіровоградської установи виконання покарань № 14.
27 квітня 2016 року обвинувачені заявили клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, розташованого поза територієюПетрівського районного суду Кіровоградської області , а саме: з приміщення Кіровоградської установи виконання покарань № 14.
17 травня 2016 року обвинувачені заявили клопотання про залучення до участі у кримінальному провадженні захисника для здійснення їх захисту за призначенням.
Згідно доручення від 26 травня 2016 року про надання безоплатної правової допомоги обвинуваченим регіональним центром з надання безоплатної правової допомоги у Кіровоградській області для захисту їх інтересів було призначено захисника ОСОБА_6 .
Прокурор у підготовчому судовому засіданні висловив думку про можливість призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Захисник ОСОБА_6 заперечив проти призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні та заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, так як з обвинувального акту не вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співучасниками одного і того ж злочину відповідно до ст.ст.26,27, 28 КК України, а кожен з них лише вчинив ідентичне діяння, а відповідно до ч.1 ст.217 КПК України в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань відносно декількох осіб, які вчинили спільний злочин. Крім цього, в обвинувальному висновку у фабулі обвинувачення вказані такі скорочення , як «ДІЗО» та «ПКТ», які не передбачені ні ст.391 КК України, ні ст.132 КВК України.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту, вважаючи, що зазначене клопотання є безпідставним.
Обвинувачені підтримали клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом;
Частиною 4 статті 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно із ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину у сфері злочинів пов`язаних з позбавленням волі, а саме: у вчиненні злісної непокори законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі , якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу(одиночної камери), тобто, у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого статтею 391 КК України.
ОСОБА_5 також підозрюється у вчиненні умисного злочину у сфері злочинів пов`язаних з позбавленням волі, а саме: у вчиненні злісної непокори законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі , якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу(одиночної камери), тобто, у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого статтею 391 КК України.
Однак з обвинувального акту не вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співучасниками одного і того ж злочину, як це передбачено ст.ст.26,27, 28 КК України, відповідно до яких, співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину, а як вбачається з ч.1 ст.217 КПК України в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення. Крім цього, в обвинувальному висновку у фабулі обвинувачення вказані такі скорочення , як «ДІЗО» та «ПКТ», які не передбачені ні ст.391 КК України, ні ст.132 КВК України.

Також в обвинувальному акті не вказано всіх обставин щодо події злочину, а саме, чи були піддані обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за порушення вимог режиму відбування покарання протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу(одиночної камери).
Таким чином, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Діючим кримінально-процесуальним законодавством України, в тому числі статтею 314 КПК України, не передбачено можливості та процедури виправлення помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
Виявлені недоліки неможливо усунути також шляхом зміни обвинувачення після його призначення до судового розгляду, оскільки це не відповідає нормам КПК України.
Так, згідно із ст.ст. 338, 339 КПК України, під час судового розгляду прокурор має право змінити обвинувачення тільки якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та висунути додаткове обвинувачення у разі отримання відомостей про можливе вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, щодо якого обвинувачення не висувалось і яке тісно зв`язане з первісним.
Главою 28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено виправлення недоліків обвинувального акту.
Таким чином, єдиним процесуальним шляхом усунення виявлених недоліків обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору.
З урахуванням викладеного, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області, як такий, що не відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 291, 314, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №00000096 від 24 березня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, прокурору Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області у зв`язку з його невідповідністю вимогам Кримінально-процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі 7 днів з часу її проголошення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_7