АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/669/16 Справа № 176/454/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року про відмову в задоволенні подання Жовтоводської виправної колонії № 26 про умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_6 , а також його захисника адвоката ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, застосувати щодо нього положення ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що з 12 вересня 2009 року по 26 липня 2011 року він відбував покарання в Жовтоводській ВК № 26, весь час був працевлаштований на виробництві різноробочим бригади № 160, до праці ставився відповідально, виконував всі поставлені завдання. За цей період має 12 стягнень, але про більшість з них йому навіть не було відомо до недавнього часу, не було запропоновано дати пояснення про ці порушення. З 2010 року по 2011 рік навчався у Жовтоводському навчальному закладі, де отримав професію каменяра. Працюючи на виробництві захворів на туберкульоз легенів, після чого був відправлений до Дніпропетровської ВК № 89. Там проходив лікування та не зважаючи на хворобу допомагав у догляді за тяжкохворими та у до дотриманні санітарного стану відділення. Протягом цього часу був тричі заохочений, має одне стягнення, але невдовзі після нього був заохочений начальником установи. 16 січня 2015 року знову прибув до Жовтоводської ВК № 26 та одразу був працевлаштований на виробництво, де працює і зараз, за цей час отримав два заохочення та жодних стягнень. Вказує, що на протязі всього строку відбування покарання приймає участь в організації виховних та культурно-масових заходів, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, позовних заяв не має, намагається спокутувати провину та щиро кається у вчиненому злочині. Також вказує, що він відбув більш ніж ? частини призначеного покарання, а з урахуванням змін, внесених до ст. 72 КК України Законом України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», фактично йому залишилось до кінця строку менше року. Зазначає, що судом не враховано, що клопотання про його умовно-дострокове звільнення було подано адміністрацією колонії, яка вважає, що він довів своєю поведінкою та ставленням до праці доцільність застосування до нього положень ст. 81 КК України; що з часу останнього стягнення пройшло більше шести місяців, і відповідно до положень ст. 134 п.14 КВК України, таке стягнення вважається погашеним; що стягнення в нього були за порушення форми одягу, за самовільне залишення строю і таке інше, більше серйозних стягнень в нього не було. Крім того, вказує, що судове засідання повинно було відбутися 09 лютого 2016 року, як його повідомила адміністрація колонія, але 10 лютого 2016 року, коли він працював в промисловій зоні, його несподівано викликали на засідання суду і він не був до нього підготовлений.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні подання Жовтоводської виправної колонії № 26 про умовно-дострокове звільнення від покарання у види позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 .

Рішення суду обґрунтовано наступним.

Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2009 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 ч.1, ст. 121 ч.1 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 70 п.4, ст. 70 ч.1 КК України, у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців.

Згідно матеріалів особової справи на засудженого, ОСОБА_6 в місцях попереднього ув`язнення утримувався з 02 лютого 2008 року, під час тримання в Криворізькому слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, заохочень не мав, мав три стягнення, одне з яких до вступу вироку в законну силу, до праці не залучався.

З 12 вересня 2009 року відбуває покарання в Жовтоводській ВК № 26, за період відбування покарання в зазначеній установі зарекомендував себе добре, інколи порушував режим відбування покарання, мав 12 стягнень, які погашені за плином часу та заохочення. На виробництві установи працевлаштований різноробочим бригади № 160, до суспільно-корисної праці та робіт відноситься добре та відповідально, поставлені завдання виконує вчасно та якісно, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, додаткового нагляду з боку представників установи не потребує, проявляє активну участь у суспільному житті відділення, при організації та проведення культурно-масових заходів, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

За весь період відбування покарання у Жовтоводській виправній колонії № 26, так і у протитуберкульозній лікарні при Дніпропетровській ВК № 89, засуджений ОСОБА_6 має 5 заохочень.

Окрім того, як в період попереднього ув`язення, так і в період відбування покарання у Жовтоводській ВК № 26 засуджений ОСОБА_6 притягувався до дисциплінарної відповідальності 15 разів. Застосовані щодо засудженого ОСОБА_6 стягнення мали місце протягом періоду з 2008 року по січень 2014 року, останні два роки засуджений до дисциплінарної відповідальності не притягувався, застосовані відносно нього стягнення, в силу вимог ст. 134 КВК України, погашені за плином часу.

Незважаючи на те, що стягнення мали місце понад два роки тому назад та погашені за плином часу, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_6 свідчить про те, що він не довів своє виправлення, адже виправлення засудженого повинно відбуватися протягом всього періоду відбування покарання та поведінка засудженого протягом зазначеного періоду повинна свідчити про дійсне виправлення останнього. Матеріали справи не підтверджують той факт, що ОСОБА_6 дійсно, сумлінною поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення, а тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду та звільнити його від відбування покарання умовно достроково, посилаючись на те, що він позитивно характеризується, усі стягнення погашені, він працює, став на шлях виправлення, має заохочення та у зв`язку з застосуванням положень ст. 72 КК України йому залишилося відбувати покарання менше 1 року; захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_6 та просив скасувати увалу суду першої інстанції посилаючись на те, що ОСОБА_6 позитивно характеризується, має заохочення, батько підтримує з ним родинні стосунки та погоджується його працевлаштувати; думку прокурора ОСОБА_7 про залишення апеляційної скарги засудженого без задоволення, а ухвали суду без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів, вважає, що його апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, висновки суду про те, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення та не перевиховався і тому не підлягає умовно достроковому звільненню з місць позбавлення волі основані на всебічному дослідженні даних, які характеризують його як особу, так і його відношення до вчиненого злочину і перебування в місцях позбавлення волі.

При цьому, суд, приводячи дані, які характеризують особу ОСОБА_6 обґрунтовано привів в ухвалі як ті дані, що характеризують його на початку строку відбування покарання, так і дані, які відносяться до 2015 року і характеризують його безпосередньо перед розглядом клопотання про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

З наявної в матеріалах справи даних вбачається, що ОСОБА_6 перебуваючи в Жовтоводській виправній колонії № 6 з 2008 року та 15 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі за зберігання заборонених речей, серед кий був і саморобний ніж, з 27 липня 2011 року по 16 січня 2015 року перебував на лікуванні в протитуберкульозній лікарні при ДВК - 89 де мав сувору догану за зберігання заборонених речей, а також мав протягом останнього часу три заохочення.

Виходячи з викладеного, з характеристики ОСОБА_6 , з формального відношення ОСОБА_6 до участі в виховних заходах, які він відвідує, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 фактично стає на шлях виправлення, але не довів свого виправлення.

Всебічно і повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання установи про умовно дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 та враховуючи дані про нього станом на день постановлення ухвали судом першої інстанції, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 419 КПК України,

колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року про відмову в задоволенні подання Жовтоводської виправної колонії № 26 про умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_6 - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: