АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/306/16 Справа № 712/516/16-к Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 05 лютого 2004 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ст. ст. 185 ч. 2, 27 ч. 5, 185 ч. 3, 185 ч. 4, 69, 185 ч. 5, 69, 186 ч. 2, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 04 липня 2007 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ст. 185 ч. 2, ст. 187 ч. 2, 69, 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі постанови Вінницького районного суду від 29.05.2009, частину не відбутого строку покарання замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України на 2 роки 17 днів, звільнений 29 грудня 2009 умовно-достроково, невідбута частина покарання: 1 рік 5 місяців 4 дні;

- 21 грудня 2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ст. ст. 190 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на основі ст. 71 КК України, приєднано частину не відбутого покарання 6 місяців за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2007 року і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки, звільнений 26 листопада 2012 за відбуттям строку покарання;

- 30 грудня 2014 року Черкаським районним судом Черкаської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільненому з іспитовим строком 3 роки,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

на підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2014 року, за яким він був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном 3 роки та остаточно визначено до відбуття покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років 1 (одного ) місяця позбавлення волі;

запобіжний захід ОСОБА_7 до набуття вироком чинності залишино без змін тримання під вартою;

визначено строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 28 січня 2016 року, зарахувавши в строк відбутого покарання строк перебування під вартою з 26 листопада 2015 року по 28 січня 2016 року ( на момент постановлення вироку ) 4 місяці 4 дні позбавлення волі.

стягнути з ОСОБА_7 кошти в сумі 1228 грн. 80 коп. на користь держави - в порядку відшкодування витрат за проведення експертиз;

вирішено долю речових доказів, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він повторно, за попередньою змовою з особою, кримінальне провадження стосовно якої виділене в окреме провадження та яку оголошено в розшук, перебуваючи в під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_2 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, здійснили крадіжку чужого майна, що виразилось в тому, що вони 19 квітня 2015 року близько 00:30 год., зустрівшись біля бару «777», що по бул. Шевченка, 180 в м. Черкаси, попередньо домовилися про крадіжку чужого майна, після чого на автомобілі марки Фольсфаген Пассат, під`їхали за вищезазначеною адресою, де близько 01:30 год. зайшли до під`їзду № 2 першого поверху будинку АДРЕСА_3 , куди потратили шляхом вільного доступу через відчинені двері, після чого особа, кримінальне провадження стосовно якої виділене в окреме провадження, залишився на першому поверсі, а ОСОБА_7 піднявся на східцях на 4 поверх, де таємно, умисно, з корисливих мотивів повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , 1975 року народження, а саме ковралін світло бежевого кольору вартістю 1500 грн., штани спортивні синього кольору «Адідас» вартістю 190 грн., кофту з рукавами білого кольору вартістю 116,67 грн., куртку-кітель з поганами та металевими літерами «Л» вартістю 300 грн., 2 пари погонів (4шт.) вартістю 50 грн., а також два шеврони вартістю 30 грн., а всього викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , 1975 р.н., на загальну суму 3054,67 грн. А особа, кримінальне провадження стосовно якої виділене в окреме провадження, в цей час, перебуваючи на першому поверсі в зазначеному під`їзді таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав дитячу коляску-трансформер «Adbor Piccolino» бордового кольору вартістю 868 грн., яка належить ОСОБА_10 та дитячу коляску-трансформер «Adamex Patrol» сірого кольору вартістю 1275 грн., яка належить ОСОБА_11 , 1991 р.н. Після цього вони з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подано апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції в повній мірі не прийняв до уваги обставини, що пом`якшують покарання, такі як, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілим та його сімейний стан, а саме наявність трьох неповнолітніх дітей та просить суд пом`якшити призначене йому покарання.

Прокурор у апеляційній скарзі просить скасувати вирок першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити в провадженні новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2014 року та остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор вказує, що судом при ухваленні вироку не враховані рекомендації та роз`яснення, викладені в п.п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання, де вказано, що, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів ( ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Прокурор посилається на те, що суд вірно встановив фактичні обставини справи та кваліфікував дії обвинуваченого, але при призначенні останньому покарання не в достатній мірі врахував високу суспільну небезпечність вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який не дивлячись на визнання вини в судовому засіданні, раніше неодноразово був судимий за аналогічні злочини, проте на шлях виправлення не став, не будучи працевлаштованим вчинив новий злочин.

Заслухавши доповідача, думки обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляції прокурора, апеляційну скаргу обвинуваченого підтримали, міркування прокурора, яка апеляційну скаргу прокуратури підтримала та просила її задовольнити, проти апеляції обвинуваченого заперечила, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався указаних вимог.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку. Тому ці висновки суду колегія суддів вважає обґрунтованими.

Ні обставини справи, ні доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ніким із учасників процесу не оспорюються, тому відповідно до вимог ст.404 КПК України вирок суду в цій частині не переглядається.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, та наявність обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі є необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд вірно призначив ОСОБА_7 покарання за ст.71 КК України, тобто за сукупністю вироків.

Колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому як того він просить у своїй апеляційній скарзі, оскільки обвинувачений раніше судимий, в тому числі і за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, тому його виправлення можливе лише при призначенні покарання у виді реального позбавлення волі. Пом`якшуючі обставини, на які посилається обвинувачений, в достатній мірі були враховані судом при призначенні йому покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора та інші матеріали кримінального провадження, не містять вказівок на порушення кримінального процесуального закону, які могли б слугувати підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду є обґрунтованим і законним, будь-яких, передбачених ст. 409 КПК України підстав для його скасування чи зміни, при перевірці справи в апеляційному порядку, не виявлено.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.404 КПК України та ч.5 ст.72 КК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в умовах слідчого ізолятора з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, за період з 28 січня 2016 року по 13 травня 2016 року - тобто на день набрання вироком законної сили.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2016 року, відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 28 січня 2016 року по 13 травня 2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий :

Судді :