печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, що подала скаргу, ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого в ОВС ГП України ОСОБА_4 від 25.03.2016 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000824, -

В С Т А Н О В И В :
06.04.2016 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 із вказаною скаргою, у якій просить суд постанову від 25.03.2016 старшого слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_3 від 21.03.2016 скасувати та зобов`язати слідчого провести за участі сторони захисту допит у якості свідка прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив задовольнити, посилаючись на підстави, викладені у ній.

Старший слідчий в ОВС третього СВ управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління ГПУ ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на вмотивованість свого процесуального рішення у формі постанови від 25.03.2016 та доцільність проведення допиту, ініційованого стороною захисту.

Вивчивши скаргу, письмові докази, заслухавши обґрунтування особи, що подала скаргу, ОСОБА_3 , заперечення старшого слідчого ОСОБА_4 , чия постанова є предметом оскарження, слідчий суддя приходить до наступного.

Стороною захисту у кримінальному провадженні № 0000824 подано клопотання від 21.03.2016, зареєстроване у приймальні громадян Генеральної прокуратури України за № 64, про проведення слідчої дії допиту у якості свідка прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 за участі заявника, з приводу виступів у засобах масової інформації.

Постановою від 25.03.2016 старшого слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_4 у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 відмовлено та вказано, що участь вказаної особи та проведення з ним слідчих та процесуальних дій, а саме допит як свідка у кримінальному провадженні не є обов`язковим, а також відсутні достатні підстави вважати, що він може дати показання, які мають значення для кримінального провадження.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України, зокрема, згідно з п. 7 вказаної частини вказаної статті Кодексу, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій можуть бути оскарженні особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Аналізуючи вказану норму ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, обов`язок доказування обставин, на які посилається заявник, покладається саме на нього.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Із змісту клопотання від 21.03.2016 сторони захисту вбачається, що захисник ОСОБА_3 заявляє клопотання про допит ОСОБА_8 як свідка, для перевірки фактів, висловлених останнім у засобах масової інформації, як офіційної позиції Генеральної прокуратури України з приводу відсутності у слідства відомостей про заподіяння ОСОБА_5 збитків державі, і, як наслідок зняття Радою Європейського Союзу санкцій з підзахисної.

Під час розгляду скарги захисника ОСОБА_3 , при оцінюванні доводів сторони захисту щодо необхідності проведення допиту та доводів слідчого щодо протилежного, слідчим суддею не встановлено підстав, що вказують на доцільність та обґрунтованість проведення такої слідчої дії на даній стадії досудового розслідування. Відтак постанова слідчого від 25.03.2016 є вмотивованою, виходячи з доводів клопотання від 21.03.2016 адвоката ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 26, 40, 93, 220, 223, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого в ОВС ГП України ОСОБА_4 від 23.03.2016 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000824 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1