печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2503/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської області, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,-

В С Т А Н О В И В :

Харківською місцевою прокуратурою № 1 здійснюється процесуальне керівництво в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005225 відносно ОСОБА_3

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора Київської області, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на наявність в нього підстав стверджувати про те, що працівниками прокуратури Київської області у 2012-2015 р.р. відносно нього проводилися негласні слідчі дії, проте всупереч вимогам ч. 1 ст. 253 КПК України прокурор або за його дорученням слідчий протягом 12 місяців з дня припинення таких дій не повідомили його про факт їх застосування та обмеження його конституційних прав.

Посилаючись на вищевказані обставини та положення ст.ст. 253, 303-307 КПК України ОСОБА_3 просить:

- визнати незаконною бездіяльність прокурора Київської області, яка полягає у неповідомленні його про здійснення відносно нього негласних слідчих дій в 2012-2015 р.р.;

- зобов`язати прокурора Київської області надіслати йому повідомлення про здійснення відносно нього негласних слідчих дій протягом 2012-2015 р.р.

Проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Червонозаводським районним судом м. Харкова не відбулося через відсутність відеоконференцзв`язку з останнім, який на зв`язок не вийшов.

ОСОБА_3 та представник прокуратури Київської області, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не заявилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, у зв`язку з чим слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів скарги за їх відсутності на підставі представлених заявником матеріалів.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 253 КПК України, особи, конституційні права яких були тимчасово обмежені під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також підозрюваний, його захисник мають бути письмово повідомлені прокурором або за його дорученням слідчим про таке обмеження. Конкретний час повідомлення визначається із урахуванням наявності чи відсутності загроз для досягнення мети досудового розслідування, суспільної безпеки, життя або здоров`я осіб, які причетні до проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Відповідне повідомлення про факт і результати негласної слідчої (розшукової) дії повинне бути здійснене протягом дванадцяти місяців з дня припинення таких дій, але не пізніше звернення до суду з обвинувальним актом.

Долучені до скарги матеріали не містять будь-яких доказів на підтвердження, по-перше, факту проведення відносно ОСОБА_3 негласних слідчих дій протягом 2012-2015 р.р, а, по-друге, обставин, які б в силу положень ст. 253 КПК України обумовлювали необхідність повідомлення заявника про факт і результати негласної слідчої (розшукової) дії у визначений вказаною нормою строк.

Окрім того, слідчий суддя вважає доцільним констатувати, що ініційоване у скарзі ОСОБА_3 питання в більшій мірі стосується дотримання органом досудового розслідування вимог КПК України в частині забезпечення порядку збирання доказів, які в будь-якому випадку мають відповідати критерію допустимості

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, при цьому докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, є недопустимими (ч. 1 ст. 87 КПК України).

Керуючись ст.ст. 9, 87, 88, 89, 221, 253, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської області, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1