07.09.2016 Справа № 367/5257/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
представника потерпілої юридичної особи: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001607 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам федеративної республіки Німеччини, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, маючого професійно-технічну освіту, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не одноразово судимого, останній раз Шевченківським районним судом м. Києва від 06.10.2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва вирок змінено та на підставі ст. 69 КК України остаточне покарання призначено у вигляді 2 років позбавлення волі, звільнений 02.10.2012 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
08.05.2016 року, ОСОБА_5 , близько 18.40 год., перебував у торгівельному приміщенні магазину «Лоток» ТОВ «ЛК-ТРАНС», який розташований за адресою: Київська область м. Ірпінь вул. Северинівська 105-Б. В цей час у ОСОБА_5 раптово, повторно виник корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме, двох пляшок шампанського «Мартіні Асті» вартістю по 213,6 грн кожна, пляшки коньяку «Жванець 5 з.» вартістю 86,94 грн., а всього, згідно довідки про вартість викраденого майна ТОВ «ЛК-ТРАНС» від 08.05.2016 року на загальну суму 601,08 грн., з метою особистого незаконного збагачення, які знаходились на полиці вітрини алкогольного відділу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з вітрини дві пляшки шампанського «Мартіні Асті» та пляшку коньяку «Жванець 5 з.» і поклав їх під кофту в яку був одягнутий та обминаючи лінію кас та пройшовши турнікети, направився в бік виходу з торгової зали з метою покинути місце вчинення злочину, таким чином повторно вчинивши злочин проти власності. Однак, ОСОБА_5 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки протиправні дії ОСОБА_5 було виявлено та припинено особами які забезпечують охорону магазину «Лоток».
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.
29 червня 2016 року між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом, для вирішення питання про затвердження.
Згідно умов угоди про примирення, укладеної між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України сторони погодились, про те, що ОСОБА_5 повністю визнає свою вину за пред`явленим обвинуваченням, сторони погоджуються, що його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно. Крім того, сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 , а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши 3 роки іспитового строку.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення від 29.06.2016 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Також обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він перед представником потерпілої юридичної особи вибачився за вчинений кримінальний злочин та все викрадене повернув. Пояснив, що наслідки укладання угоди йому відомі.
У судовому засіданні представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.
У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Суд, заслухавши прокурора, представника потерпілої юридичної особи, обвинуваченого, дослідивши угоду про примирення, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, які обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Перевіривши угоду про примирення укладену між обвинуваченим та потерпілим на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Крім того, дії обвинуваченого за вказаною статтею кваліфіковано вірно.
Суд вважає, що при узгодженні, в угоді про примирення, міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, сторонами враховано особу обвинуваченого, який раніше судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , яким є його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.
Крім того, судом встановлено, що угода про примирення від 29 червня 2016 року укладена між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, укладання угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, свої права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Речовий доказ диск DVD-R, який надали для огляду працівники служби безпеки магазину «Лоток» ТОВ «ЛК-ТРАНС», на якому міститься відео файли про те, як 08.05.2016 року ОСОБА_5 вчиняє крадіжку ТМЦ з магазину «Лоток» ТОВ «ЛК-ТРАНС», який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0001607 від 08.05.2016 року залишити при матеріалах кримінального провадження.
Речові докази дві пляшки шампанського «Мартіні Асті» та пляшка коньяку «Жванець 5 з.», які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 повернути власнику юридичній особі ТОВ «ЛК-ТРАНС».
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 374-376, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 29 червня 2016 року укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001607 між представником потерпілої юридичної особи ТОВ «ЛК-ТРАНС» ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, якщо протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ диск DVD-R, який надали для огляду працівники служби безпеки магазину «Лоток» ТОВ «ЛК-ТРАНС», на якому міститься відео файли про те, як 08.05.2016 року ОСОБА_5 вчиняє крадіжку ТМЦ з магазину «Лоток» ТОВ «ЛК-ТРАНС», який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0001607 від 08.05.2016 року залишити при матеріалах кримінального провадження.
Речові докази дві пляшки шампанського «Мартіні Асті» та пляшка коньяку «Жванець 5 з.», які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 повернути власнику юридичній особі ТОВ «ЛК-ТРАНС».
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1