Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/594/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 309 (229-5, 229-8) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2016 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівки Долинського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, не працює, неодруженого,

направлено для відбування призначеного покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2015 року

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 17.05.2016 року задоволено подання начальника кримінально-виконавчої інспекції Долинського РВ УДПтС України в Кіровоградській області та направлено засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2015 року покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції вказав, що засуджений ОСОБА_6 не з`явився до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації 14 вересня, 2, 9, 16, 23 листопада, 7, 14 грудня 2015 року, 14, 21, 28 березня 2016 року, 4, 11 квітня 2016 року за причин, що фактично не позбавляли можливості вчинити такі дії, тобто не були об`єктивними, викликані непереборністю, незалежні від його волі, пов`язані з існуючими перешкодами для явки на реєстрацію. Обставини неявок для реєстрації документально не підтвердженні. Крім цього, випадки неявки засудженого на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції мають систематичний характер, а відтак є умисними, що відповідно свідчить про спрямованість дій засудженого на невиконання покладених вироком суду обов`язків та небажання стати на шлях виправлення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, які за змістом є аналогічними, в яких ставлять питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової, якою відмовити в поданні начальника кримінально-виконавчої інспекції Долинського РВ УДПтС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначають, що при вирішенні питання про направлення ОСОБА_6 для відбування покарання судом першої інстанції були порушені вимоги КПК України. Зокрема, засудженому не було вручено подання КВІ, яке надійшло на розгляд суду, а лише направлена судова повістка про виклик до суду на 17.05.2016 року; під час розгляду подання КВІ було порушено право на захист ОСОБА_6 , оскільки не роз`яснено його право мати захисника за рахунок держави та в матеріалах відсутні докази того, що засуджений був згідний свої інтереси в судовому засіданні захищати сам; в резолютивній частині ухвали суду не вказано, чи скасував суд чи не скасував звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 , призначеного вироком суду від 29.04.2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України та не вказано з якого часу рахувати строк відбування покарання. Крім того стверджують, при розгляді внесеного подання судом не враховано, що відносно нього аналогічне подання КВІ розглядалося районним судом, за наслідками розгляду було відмовлено в його задоволенні. Що стосується твердження суду, як підставу для скасування звільнення від відбування покарання щодо засудженого, про те, що 14,21, 28 березня 2016 року ОСОБА_6 не з`явився до КВІ, то наголошують на тому, що в матеріалах справи є підтверджуючі дані про явку його до КВІ в березні 2016 року. Також вказують на те, що при винесенні ухвали від 17.05.2016 року вже сплив іспитовий строк наданий ОСОБА_6 вироком суду від 29 квітня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який частково підтримав подані апеляції, просив скасувати ухвалу районного суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції,

дослідивши матеріали подання та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового судового розгляду, з таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Положеннями статті 7 КПК України визначено, що кримінальне провадження за формою і змістом повинно відповідати його загальним засадам, в тому числі такому, як забезпечення права на захист, що належить до загальновизнаних принципів міжнародного права й розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до приписів частин 1, 2 ст. 20 КПК України обвинувачений, має право на захист, яке полягає зокрема у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права передбачені цим Кодексом. Суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

За правилами п. 2 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення.

Статтею 345 КПК України визначено обов`язок судового розпорядника роздати особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, надати можливість ознайомитися з ними, після чого головуючий з`ясовує чи зрозумілі їм їх права та обов`язки і у разі необхідності роз`яснює їх.

Так, згідно запису, наявного на носії технічної інформації, інвентарний номер 187736 від 17.05.2016 року встановлено, що районний суд всупереч наведеній вимозі закону не роз`яснив засудженому ОСОБА_6 його права та обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України.

Окрім того, в своїй апеляційній скарзі, а також під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_6 зазначив про те, що він є сиротою, проживає в скрутному матеріальному становищі, і укласти договір з адвокатом про надання йому правової допомоги не має можливості із-за відсутності коштів , однак судом не було роз`яснено його право мати захисника за рахунок держави.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вимог кримінального процесуального закону України під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , належним чином не роз`яснив прав останньому, зокрема право мати захисника.

Недотримання вказаної важливої процесуальної процедури суперечить засаді справедливого судового розгляду та відповідно п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та є порушенням права засудженого на захист, а отже розцінюється колегією суддів як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що при постановленні ухвали судом першої інстанції допущено порушення ст. ст. 370, 372 КПК України.

Зокрема, як вбачається з мотивувальної частини ухвали, суд першої інстанції, направляючи ОСОБА_6 для відбування покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2015 року зазначив, що засуджений не з`явився до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації 14 вересня, 2, 9, 16, 23 листопада, 7, 14 грудня 2015 року, 14, 21, 28 березня 2016 року, 4, 11 квітня 2016 року за причин, що фактично не позбавляли можливості вчинити такі дії

Зі змісту внесеного подання начальника кримінально-виконавчої інспекції Долинського РВ УДПтС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 слідує, що засуджений ОСОБА_6 , незважаючи на неодноразові попередження, 14, 21, 28 березня 2016 року без поважних причин повторно на реєстрацію до кримінальної виконавчої інспекції не з`явився, підтверджуючих документів не надав.

Таким чином, районний суд вийшов за межі внесеного подання, зазначивши , що засуджений не з`явився до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації 14 вересня, 2, 9, 16, 23 листопада, 7, 14 грудня 2015 року, 4, 11 квітня 2016 року.

Крім того, судом залишено поза увагою, що в матеріалах подання є ухвала Долинського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2013 року про відмову в задоволенні подання КВІ Долинського району, в якій надано оцінку щодо неявок засудженого 14 вересня, 2, 9, 16, 23 листопада, 7, 14 грудня 2015 року до КВІ для реєстрації.

За вказаних обставин, з огляду на допущені істотні порушення вимог КПК України, відсутність належного мотивування рішення про направлення засудженого для відбування покарання, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що наведені вище істотні порушення позбавляють можливості суду апеляційної інстанції прийняти рішення по суті апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді, який постановив ухвалу, але в іншому складі суддів.

Під час нового судового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно провести судовий розгляд з дотриманням положень кримінального процесуального закону, а також вимог щодо забезпечення права засудженого ОСОБА_6 на захист, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини даного кримінального провадження, перевірити доводи обвинуваченого та його захисника, наведені в апеляційних скаргах та постановити відповідно до вимог ст. 370 КПК України законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 в суді першої інстанції, який постановив ухвалу, але в іншому складі суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2