Справа № 185/6485/16-к
Провадження № 1-кп/185/378/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2016 року м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

його законного представника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001614 від 17.06.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає в кв. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 12.06.2016 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин знаходився в якості гостя у своєї знайомої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час їх спілкування до зазначеного будинку зайшли троє раніше не відомих йому хлопців, серед яких був й малолітній ОСОБА_5 , який мав при собі мобільний телефон.
В зв`язку з цим у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір на заволодіння зазначеним мобільним телефоном шляхом обману.

Реалізуючи зазначений злочинний намір ОСОБА_4 , під приводом зателефонувати, попрохав у малолітнього ОСОБА_8 мобільний телефон.

В свою чергу малолітній ОСОБА_5 будучи введеним в оману ОСОБА_4 , погодився виконати його прохання та передав належний йому мобільний телефон.

В той же час ОСОБА_4 , заздалегідь маючи намір не повертати мобільний телефон, отримавши телефон від ОСОБА_9 , зник з мобільним телефоном марки «Nokia i181» ІМЕІ телефону НОМЕР_1 , спричинивши потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3554-16 від 20 липня 2016 року, матеріальну шкоду на суму 318 грн.50 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України, визнав повністю, заявив про щире каяття та дав показання про те що 12.06.2016 року він перебував в якості гостя у своєї знайомої. Під час спілкування до будинку зайшли троє раніше незнайомих йому хлопців, у одного з яких був мобільний телефон, яким він вирішив заволодіти шляхом обману.

Він неодноразово прохав мобільний телефон марки «Nokia і 181» у малолітнього ОСОБА_5 з метою, начебто, зателефонувати, та заздалегідь маючи намір не повертати мобільний телефон, отримавши його від потерпілого, зник з мобільним телефоном марки «Nokia i181» та заволодів зазначеним майном.

Крім того, зазначив, що повністю згоден з висновком товарознавчої експертизи № 3554-16 від 20 липня 2016 року, яка встановила спричинений потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 318 грн. 50 коп.

Малолітній потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні дав аналогічні показання з приводу перебігу та обставин вчиненого відносно його майна кримінального правопорушення, а також повідомив, що працівники поліції повернули належний йому мобільний телефон.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні дала пояснення, що 12 червня 2016 року від свого малолітнього сина ОСОБА_10 , 2005 року народження, їй стало відомо про те, що він з друзями перебував на річці, коли пішов дощ, вони заховалися у покинутому приміщенні, де перебували декілька чоловіків та жінка, серед яких був обвинувачений ОСОБА_4 , які розпивали спиртні напої. Обвинувачений ОСОБА_4 попрохав у її сина мобільний телефон, щоб перевірити сім картку, перевіривши повернув мобільний телефон, але згодом попрохав телефон ще раз, після чого телефон вже не повернув. Викрадений мобільний телефон їм повернули працівники поліції. В частині призначення покарання покладається на розсуд суду.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати інших осіб, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора, малолітнього потерпілого і його законного представника, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 , та показами неповнолітнього потерпілого та його законного представника, суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні виду і розміру покарання суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинене кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, відповідно до ст.89 КК України вважається раніше не судимим.

Пом`якшувальними обставинами суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття обвинуваченого.

Обтяжуючі обставини відсутні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим ОСОБА_4 має бути засудженим за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді громадських робіт, передбачених санкцією вказаної статті.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 176 грн. 20 коп.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370, 371, 374 КПК України -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.1 ст.190 КК України у вигляді громадських робіт строком двісті сорок годин.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити не змінним у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Nokia i181» ІМЕІ НОМЕР_1 переданий під зберігальну розписку неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю /а.с.26-27/;

- договір про надання фінансового кредиту та застави № 025.06.61 ЫВЛЭ від 12.06.2016 року зберігати при матеріалах кримінального провадження/а.с. №36/.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_11 .