У Х В А Л А

Іменем України

11.10.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,
В С Т А Н О В И В:
18 серпня 2016 року слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129.

Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР стала заява громадянина ОСОБА_4 , проте що невідома йому особа по імені ОСОБА_5 з погрозою спричинення тяжких тілесних ушкоджень йому та членам його сім`ї вимагає у нього грошові кошти в сумі 10000 євро, як компенсацію за надуману моральну шкоду.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та двома невстановленими особами, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в квітні 2016 року, погрожуючи застосуванням фізичного насильства та пошкодження майна, пред`явив незаконну вимогу ОСОБА_4 про передачу 10 000 доларів США еквівалентом 254000 гривень, за наступних обставин:

Зокрема, всередині квітня 2016 року ОСОБА_8 з метою особистого незаконного збагачення, шляхом незаконного заволодіння майном ОСОБА_4 з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 та іншою невстановленою особою, на автомобілі марки «Мерседес-Віто» державний номерний знак Словацької республіки МІ031DT приїхали за місцем проживання батьків потерпілого, що за адресою АДРЕСА_1 , де в цей час знаходився потерпілий ОСОБА_4 . Викликавши потерпілого ОСОБА_4 на вулицю ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , та іншою невстановленою особою безпричинно, під надуманим приводом, за начебто відправлене потерпілим СМС-повідомлення дівчині ОСОБА_6 , із погрозою застосуванням насильства до потерпілого та членів його сім`ї, при цьому демонструючи предмет схожий на пістолет, викликали такими діями у потерпілого ОСОБА_4 страх та реальні побоювання за власне життя та здоров`я, пред`явили до останнього незаконну протиправну вимогу про передачу їм 10000 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на квітень 2016 року складало 254000 гривні, у строк до травня 2016 року, при цьому, погрожуючи в разі не виконання їхньої вимоги застосувати фізичного насильства та нанесення тілесних ушкоджень.

Після цього, побоюючись за своє життя та здоров`я та близьких родичів потерпілий ОСОБА_4 у два етапи передав ОСОБА_6 в с. Жнятино Мукачівського району грошові кошти на загальну суму 10000 євро, еквівалентом станом на травень 2016 року 286068 гривень, що в 250 разів і більше перевищує встановлений на 2016 рік неоподаткований мінімум доходів громадян (689 гривень), як наслідок завдали потерпілому матеріальної шкоди у великому розмірі.

Не зупинившись на цьому, в серпні 2016 року ОСОБА_6 , реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на незаконне заволодіння грошовими коштами, діючи в попередній змові із ОСОБА_7 та невстановленою особою, знаходячись на поблизу с. Гать Берегівського району Закарпатської області, погрожуючи застосування фізичного насильства, повторно пред`явили ОСОБА_4 незаконну вимогу про передачу їм грошових коштів у сумі 10 000 доларів США у строк до 01.09.2016. Потім, з метою підтвердження реалізації погроз застосування фізичного насильства, у разі не передачі їм обумовленої суми грошових коштів, а також з метою підтримування у ОСОБА_4 реального побоювання за власне життя і здоров`я та членів його сімї, погрожували пошкодити шляхом підпалу майно потерпілого та його батьків.

Продовжуючи свої протиправні дії спрямованні на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_4 , ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленою особою, у період з початку серпня 2016 року до 07.10.2016 неодноразово здійснювали телефонні дзвінки до ОСОБА_4 , під час яких погрожували застосуванням фізичного насильства в разі відмови передати грошові кошти в сумі 10000 доларів США.

В подальшому, 07.10.2016 приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 перебуваючи на території АЗС «Shel V-Power», що в с. Клячаново по вулиці Автомобілістів, 1, Мукачівського району, незаконно отримав частину грошових коштів у розмірі 152500 гривень, які вимагали у ОСОБА_4 , однак довести свій злочинний намір до кінця з причин що не залежали від їхньої волі оскільки були затримані працівниками поліції.

07.10.2016 о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_7 затримано у порядку ст.208 КПК України під час особистого обшуку якого виявлено та вилучено наступні речі та предмети:

1. особисті грошові кошти в сумі 541 гривень:

- дві купюри номіналом 200 гривень серії: ПВ9768412; ЄА2981283;

- одна купюра номіналом 100 гривень серії АЄ4580800;

- одна купюра номіналом 20 гривень серії ТН8844200

- дві купюри номіналом 10 гривень серії КЖ0883734; ПЖ4431265;

- одну купюру номіналом 1 гривня серії СТ6719436.

2. мобільний телефон марки «Samsung» імеі: НОМЕР_1 ,

У зв`язку із тим, що наведені вище речі та документи вилучені без рішення суду, однак необхідність їх вилучення була зумовлена тим, що дані речі являються засобами та знаряддями вчинення злочину, оскільки на них збереглись відомості, які в подальшому нададуть органу досудового розслідування встановити обставини кримінального провадження.

Приймаючи до уваги викладене, і те що вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_7 грошові кошти і мобільний телефон являються речовими доказами, оскільки є знаряддями та засобами вчинення кримінального правопорушення і відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України, окрім цього ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України санкцією якого передбачено конфіскацію майна у зв`язку із чим виникає необхідність накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час особистого обшуку в ОСОБА_7

Слідчий у ході судового розгляду заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду клопотання був судом повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву за якою просить суд розглянути клопотання за його відсутності та залишив вирішення питання на розсуд суду.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку арешту майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, як зазначено у ч. 1, 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Судом з наданих доказів встановлено, що 07.10.2016 приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 перебуваючи на території АЗС «Shel V-Power», що в с. Клячаново по вулиці Автомобілістів, 1, Мукачівського району, незаконно отримав частину грошових коштів у розмірі 152500 гривень, які вимагали у ОСОБА_4 , однак довести свій злочинний намір до кінця з причин що не залежали від їхньої волі оскільки були затримані працівниками поліції.

07.10.2016 о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України під час особистого обшуку якого виявлено та вилучено наступні речі та предмети:

1. особисті грошові кошти в сумі 541 гривень:

- дві купюри номіналом 200 гривень серії: ПВ9768412; ЄА2981283;

- одна купюра номіналом 100 гривень серії АЄ4580800;

- одна купюра номіналом 20 гривень серії ТН8844200

- дві купюри номіналом 10 гривень серії КЖ0883734; ПЖ4431265;

- одну купюру номіналом 1 гривня серії СТ6719436.

2. мобільний телефон марки «Samsung» імеі: НОМЕР_1 ,

Оцінивши вищенаведене, враховуючи, що зазначені грошові кошти і мобільний телефон, можуть бути речовими доказами, а мобільний телефон може містити сліди злочинної діяльності, а для підтвердження таких фактів необхідно провести відповідні слідчі дії із залученням спеціаліста, виходячи з вимог, передбачених в ст. ст. 167, 170 КПК України, беручи до уваги те, що слідчим у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на таке, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість внесеного клопотання.
Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт із забороною використання та розпорядження на тимчасово вилучене майно в ОСОБА_7 під час проведення особистого обшуку в ході затримання на території АЗС «Shell V-Power», що в с. Клячаново по вулиці Автомобілістів, 1, Мукачівського району, а саме:

1. особисті грошові кошти в сумі 541 гривень:

- дві купюри номіналом 200 гривень серії: ПВ9768412; ЄА2981283;

- одна купюра номіналом 100 гривень серії АЄ4580800;

- одна купюра номіналом 20 гривень серії ТН8844200

- дві купюри номіналом 10 гривень серії КЖ0883734; ПЖ4431265;

- одну купюру номіналом 1 гривня серії СТ6719436.

2. мобільний телефон марки «Samsung» імеі: НОМЕР_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1