Справа № 357/5248/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/929/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 13.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
13 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2016 року, якою засудженому
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Хутір Добовиків, Тбіліського району, Краснодарського Краю, до засудження проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимому, останній раз

09.07.2013 року Миронівським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

було відмовлено в умовно-достроковому звільненні від подальшого відбуття покарання, -

В С Т А Н О В И Л А:
Неодноразово судимий ОСОБА_7 , останній раз був засуджений вироком Миронівсього районного суду Київської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання 22.05.2013 року, кінець строку покарання 22.11.2016 року.

05.05.2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбуття покарання.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2016 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 було відмовлено.
Мотивуючи своє рішення суд послався на відсутність обставин, які б вказували на доведення ОСОБА_7 свого виправлення.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений в апеляції просить її скасувати та винести нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення, вказує, що довів своє виправлення під час відбуття покарання, плідно працює в установі відбуття покарання, має психологічні захворювання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, враховуючи вимоги ст. 81 КК України, відмовив у задоволенні клопотання, тому що засуджений за час відбування покарання своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Такий висновок суду узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах провадження, з яких вбачається, що ОСОБА_7 раніше чотири рази судимий за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, останній раз за вчинення тяжкого злочину із корисливих мотивів, в Білоцерківській ВК-35 відбуває покарання з 17.08.2013 року, за місцем відбування покарання характеризується адміністрацією колонії посередньо, в період відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності в 2014 році, стягнення не погашене у встановленому порядку, має всього одне заохочення наприкінці 2014 року, з іншими засудженими не конфліктний, до майна установи ставиться дбайливо, дотримується правомірних відносин з персоналом установи, однак вимоги персоналу виконує не завжди сумлінно через свою неорганізованість, безвідповідально відноситься до робіт з благоустрою установи.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали провадження не містять даних про те, що за період його знаходження у виправній колонії до моменту звернення засудженого до суду із клопотанням про застосування ст. 81 КК України, він став на шлях виправлення, а тому доводи апеляційної скарги не спростовують такий висновок суду.

Колегія суддів вважає необґрунтованими і доводи засудженого про те, що суд першої інстанції при вирішенні питання про його умовно - дострокове звільнення не врахував наявності в нього хвороб, оскільки матеріали справи не містять таких даних.
Керуючись ст. ст. 404, 405,407 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2016 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення - залишити без змін.
Головуючий:
Судді: