Справа № 148/278/16-к
Провадження №11-кп/772/1092/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000796, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 29.12.2015 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.06.2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:
-07.09.2015 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавленні волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.09.2015 року та остаточне покарання визначено у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Відповідно до вироку суду, 24 грудня 2015 року ОСОБА_8 , знаходячись по вул. Щорса у м. Тульчин, діючи умисно з корисливих спонукань, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, рукою на висоті власного зросту дістав один кінець телефонного кабелю та перекусив його за допомогою плоскогубців. Підійшовши до другої опори, де був закріплений кабель, на висоті власного зросту перекусив другий кінець даного кабелю марки ТПП 10х2х0,4 довжиною 15 метрів. Взявши із собою викрадений кабель та, не припиняючи свого злочинного умислу, ОСОБА_8 вулицею Щорса дійшов до вулиці Перова. На вулиці Перова у м. Тульчин на одному із прольотів між телефонним опорами, де найбільше обвисав кабель, ОСОБА_8 , діставши рукою, перекусив його плоскогубцями. Підійшовши до другої опори на висоті власного зросту перекусив інший кінець кабелю марки ПРППМт 2х0,9 довжиною 50 метрів, після чого скрутив його у ще один моток та попрямував із ними до себе додому.
Вказаними діями ОСОБА_8 спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на суму 561,88 грн, так як вартість одного кілометра кабелю марки ТПП 10х2х0,4 становить 14 125, 00 грн., а один кілометр кабелю марки ПРППМт 2х0,9 коштує 7000,00 грн.
Викрадені телефонні кабелі ОСОБА_8 за місцем свого проживання обпалив, розвівши багаття, внаслідок чого отримав мідний дріт вагою 1 кілограм, який продав ОСОБА_10 за 70 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 25 грудня 2015 року близько 18.30 хв., перебуваючи по вул. Мічуріна у м. Тульчин, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 дістав, обвислий телефонний кабель, який за допомогою плоскогубців перекусив. Після чого підійшов до другої опори та перекусив вказаний кабель марки ПРППМт 2х0,9 довжиною 480 метрів з іншої сторони та заніс до себе додому. Вказаними діями ОСОБА_11 завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на суму 3360 грн., оскільки вартість одного кілометру кабелю марки ПРППМт 2х0,9 коштує 7000,00 грн.
Окрім того, 25 грудня 2015 року близько 22 год. ОСОБА_8 , перебуваючи по, вул. Горького у м. Тульчин, помітив обвислі кабелі телефонного зв`язку . Підійшовши до місця, де проходить лінія телефонного зв`язку, діючи умисно, повторно з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном, однією рукою ОСОБА_8 дістав один кінець телефонного кабелю та за допомогою плоскогубців перекусив його, після чого підійшов до другої опори, де на висоті власного зросту перекусив другий кінець кабелю марки ТПП 10х2х0,4 довжиною 50 метрів, після чого скрутив його у моток та переніс до себе додому.
Своїми діями ОСОБА_8 завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на суму 706, 25 грн. оскільки згідно довідки ПАТ «Укртелеком» один кілометр кабелю ТПП 10х2х0,4 коштує 14 125 грн.
Перенісши викрадені кабелі додому за адресою: вул.. Возз`єднання, 3 у м. Тульчин, ОСОБА_8 обпалив його, розвівши багаття, та отримав з нього мідний дріт загальною вагою 5 кг., який в подальшому з метою отримання матеріальної вигоди, продав ОСОБА_10 за 350 грн.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку суду внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавленні волі строком на п`ять років. На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 призначити за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання невідбутої частини покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.09.2015 року у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив ОСОБА_8 покарання, яке за своєю м`якістю є явно несправедливим, не є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, оскільки обвинувачений неодноразово судимий, повторно вчинив нові умисні злочини, які віднесені до злочинів середньої тяжкості, суспільно корисною працею не займається, шкоду заподіяну злочинами не відшкодував, вину свою категорично заперечував, змінював свої покази, що свідчить про відсутність каяття особи у вчиненому.
В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку суду. Просить кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу даного злочину. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було дано належної юридичної оцінки дослідженим обставинам справи, що призвело до невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та було допущено істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати вирок та закрити провадження у справі.
Прокурор ОСОБА_6 подав заяву про відмову прокурора від своєї апеляційної скарги та одночасно заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисту вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що провадження за апеляційною скаргою прокурора підлягає закриттю, а апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
До початку апеляційного розгляду прокурором подано заяву про відмову від апеляційної скарги, через що відповідно до ст.404 КПК України провадження в цій частині підлягає закриттю.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Так, визнаючи винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину, суд послався на показання свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що саме обвинувачений декілька разів приносив їй здавати мідний дріт в різних кількостях, за що вона йому заплатила певну суму коштів. На вигляд дріт мав обпалений вигляд. Також пояснювала, що за кілька днів до цього вона бачила на подвір`ї ОСОБА_8 багаття та знала, що останній випалює дріт, який згодом принесе до неї.
Такі ж показання надав свідок ОСОБА_12 .
Крім цього в основу обвинувального вироку судом покладено протоколи огляду місця події від 28.12.2015 року, 11.01.2016 року, в яких зафіксовано відсутність телефонного кабелю на окремих ділянках вулиць Перлова, Щорса, Мічуріна та Горького в місті Тульчині.
Крім цього судом оцінено протокол огляду місця події від 14.01.2016 року, в ході якого під час огляду подвір`я ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , останній вказував на місце розпалювання багаття для випалювання дроту.
Дано оцінку письмовим доказам протоколам слідчого експерименту, проведеними за участю підозрюваного ОСОБА_8 .
Сукупність зазначених доказів дали суду першої інстанції дійти обґрунтованого висновку про доведеність висунутого проти ОСОБА_8 обвинувачення за вчинення кримінальних правопорушень.
При цьому доводи апеляційної скарги захисту суд апеляційної інстанції вважає такими, що не ґрунтуються на законі.
Зазначаючи про порушення прав на захист, в апеляційній скарзі зазначено про порушення судом вимог ч.2 ст.52 КПК України в частині обов`язковості участі захисника у разі здійснення кримінального провадження щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права. Проте такі доводи є безпідставними. Так, згідно медичної довідки (а.с.165) Дьомін на диспансерному обліку в лікаря психіатра не перебуває. Посилання ж апелянта на довідки КЗ «Вінницького обласного центру профілактики та боротьби зі СНІДом» (а.с.179) суд вважає безпідставним, оскільки в останній не наведені докази порушення психічних чи фізичних вад обвинуваченого, через які останній не здатен повною мірою реалізувати свої права.
Доводи апеляційної скарги захисту в частині недопустимості доказів, зокрема протоколів слідчих експериментів, суд апеляційної інстанції також не вважає слушними.
Оцінюючи зазначені письмові докази проведених слідчих дій суд насамперед виходив з того, що на стадії досудового розслідування обвинувачений погодився вказати на місця вчинення кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення. При цьому такі дії були вчинені в присутності понятих без застосування до підозрюваного заходів психологічного чи фізичного тиску.
Хоча в подальшому в ході судового розгляду справи ОСОБА_8 не визнавав себе винуватим, проте захистом не було наведено достатнього обґрунтування здійснення останнім самообмови.
Також необґрунтованими суд знаходить посилання захисту на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з вироку, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.
Посилання захисту на неврахування судом стану здоров`я обвинуваченого та знаходження на утриманні малолітньої дитини, суд вважає безпідставним, оскільки дані обставини були враховані судом першої інстанції під час винесення вироку. Крім цього суд врахував, що ОСОБА_8 схильний до скоєння кримінально-карних діянь, так як він скоїв три епізоди таємного викрадення чужого майна (крадіжок), повторно, раніше судимий. Таким чином поведінка останнього не дає підстав вважати, що він критично оцінює свою поведінку, тому для виправлення і перевиховання обвинуваченого необхідний певний строк ізоляції від суспільства.
Призначене покарання в межах санкції частини статті є необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого. Також, оскільки ОСОБА_8 вчинив нові злочини після винесення вироку, остаточне покарання вірно призначено за правилами ст.71 КК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 закрити у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.06.2016 року у кримінальному провадженні №0000796, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 29.12.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:
З оригіналом вірно: