Справа № 276/1746/14-к
У Х В А Л А
Іменем України

18 травня 2016 року Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000060 по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України .

Обвинуваченому ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 02 червня 2016 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

У зв`язку із закінченням обраного судом строку тримання під вартою 02 червня 2016 року виникла необхідність його продовження з ініціативи суду.

В судовому засіданні прокурор не заперечив про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 на 60 днів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти продовження строку тримання під вартою, прохали замінити запобіжний захід на домашній арешт, вказавши про відсутність ризиків, що могли б вплинути на хід судового розгляду. Також вказали, що обвинувачений ОСОБА_11 має на утриманні тяжко хвору матір інваліда 1950 р.н., яка потребує стороннього догляду, також думку інших учасників судового провадження які прохали застосувати до ОСОБА_11 більш м`який вид запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту, також перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає про необхідність продовження строку тримання під вартою з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого до двох місяців, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі, злочин вчинено злочинною групою, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, розмір заподіяної шкоди, характер злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_11 , також враховується, що на даний час не допитані обвинувачені та свідки, що дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченого у суспільстві, його можливість вплинути на встановлення істини по справі та в подальшому перешкодити виконанню процесуальних рішень по справі, тому обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою строком до двох місяців.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за не доцільне змінювати раніше обраний стосовно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_11 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.

При цьому суд враховує, що відповідно до неодноразових рішень Європейського Суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним з урахуванням часу надходження обвинувального акту до суду, враховуючи стадію судового процесу, який наближається до завершення, а також тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому, продовжити строк застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою на 60 діб, в зв`язку з чим клопотання сторони захисту про зміну даної міри запобіжного заходу на інший судом залишається без задоволення.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_11 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, строком на 60 днів, а саме до 16 липня 2016 року (включно).

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Житомирської УВП №8.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3