Справа № 534/2112/16-к
Провадження № 1-кп/534/219/16
Вирок
Іменем України
25 листопада 2016 року Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001065, внесеного до ЄРДР 30 серпня 2016 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.12.2001 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.117, ч.2 ст.118, 70 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнився 23 листопада 2006 року умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 13 днів.

27.08.2014 року Комсомольським міським суду Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт. Знятий з обліку 10.12.2014 року по відбуттю покарання;

19.05.2015 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.297, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
встановив:
Обвинувачений вчинив повторний закінчений замах на вчинення крадіжки за таких обставин:
25 липня 2016 року близько 10-00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої розглядаються іншим складом суду, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з використанням молотка намагався вчинити крадіжку двох секцій декоративної чавунної огорожі парку відпочинку в м. Горішні Плавні, зі сторони вул. Добровольського, загальною вартістю 552,91 грн., але злочинний намір не довів до кінця з причини, що не залежала від його волі - злочинні дії ОСОБА_4 , пов`язані із викраденням майна, були викриті працівниками ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області.

Свою вину в пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 визнав повністю і підтвердив суду, що за обставин, зазначених в описовій частині судового рішення в групі з іншою особою намагався вчинити крадіжку двох секцій чавунної огорожі парку.

Представник потерпілої особи підтвердив суду обставини вчиненої крадіжки. Претензії матеріального характеру пред`явлені підприємством до співучасника обвинуваченого в іншому провадженні.

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого злочину, суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, обмежившись допитом обвинуваченого та представника потерпілої особи, застосовуючи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, приймає до уваги, що фактичні обставини справи та об`єм викраденого по справі ніким не оспорюються, а відтак, вину ОСОБА_4 вважає доведеною повністю, а кваліфікацію його умисних дій за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України вірною, оскільки він вчинив повторний закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний ОСОБА_4 злочин не є тяжким, втім вчинений ним під час іспитового строку за попереднім вироком, що прямо свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення

Рецидив вчиненого злочину визнаний судом таким, що обтяжує покарання.

Згідно із представленою медичною довідкою обвинувачений не потребує будь-якої госпіталізації. До взяття під варту не працював, зі слів обвинуваченого існував за рахунок випадкових заробітків у приватних осіб. Проживав в родині з батьками. За місцем проживання характеризується як особа, яка стримано веде себе у громадських місцях. За час перебування на обліку в КВІ зарекомендував себе задовільно. Інші характеризуючі дані на особу обвинуваченого в матеріалах провадження не представлені.

Врахування даних про особу ОСОБА_4 , який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, в т.ч. тяжких злочинів, і знову вчинив замах на вчинення умисного злочину під час іспитового строку за попереднім вироком, в своїй сукупності дають суду підставу дійти висновку про необхідність призначення останньому покарання у вигляді позбавлення волі, який в даній ситуації стане найбільш дієвим заходом примусу, що сприятиме виправленню ОСОБА_4 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.

Загальний строк покарання, з врахуванням положень ст.71 КК України визначений судом з врахуванням тяжкості вчиненого злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України із призначенням покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

У відповідності до положень ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кременчуцького районного суду від 19 травня 2015 року і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обраний на стадії досудового розслідування запобіжний захід у відношення ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою.

Строк покарання відраховувати з 11 листопада 2016 року з 11-00 год. . В межах даного кримінального провадження зарахувати засудженому ОСОБА_4 термін перебування під вартою з моменту затримання і до моменту набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази у справі (а.с. 19-22) - пошкоджені частини чавунних секцій паркану залишити потерпілій особі, як їй належні.

На вирок суду протягом 30 днів з часу проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1