Справа №463/5274/16-к
Провадження №1-кп/463/384/16
В И Р О К
іменем України
28 листопада 2016 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 07 листопада 2016 року близько 19.15 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, проїжджаючи в маршрутному таксі №46, що рухалося по вул. Зеленій в м. Львові, викрав із відкритого рюкзака ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Nomi» вартістю 434,15 гривень, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Life», вартістю 25 гривень, на рахунку якої були грошові кошти в сумі 15,21 гривень, та сім-картка мобільного оператора «Vodafone», вартістю 25 гривень, на рахунку якої були грошові кошти в сумі 125,73 гривні. Після чого заховав викрадений мобільний телефон у кишеню власних штанів та вийшов із маршрутного таксі на зупинці громадського транспорту, що на перехресті вулиць Дністровська-Зелена у м. Львові, де поблизу будинку №136 по вул. Зеленій в м. Львові був затриманий працівниками поліції. Своїми діями завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 624,67 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому таємному викраденні чужого майна (крадіжка) свою вину визнав повністю та пояснив, що 07 листопада 2016 року близько 19.00 год. перебував в маршрутному таксі №46, що рухалося по вул. Зеленій в м. Львові. Там він помітив потерпілу, в якої був відкритий рюкзак, де лежав телефон. Даний телефон він непомітно викрав та сховав його у кишеню своїх штанів і вийшов із маршрутного таксі на зупинці, але на вул. Зеленій в м. Львові був затриманий працівниками поліції. Дані дії вчинив з корисливих мотивів, оскільки потрібні були кошти на лікування сина. У скоєному щиро розкаявся та просив суд його суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування, судового розгляду та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 07 листопада 2016 року, близько 18.00-19.00 год. вона перебувала в маршрутному таксі №46, що рухалося по вул. Зеленій в м. Львові. В неї був рюкзак, але чи він був відкритий не звернула увагу. Про те, що в рюкзаку на той час перебував телефон її неповнолітньої доньки вона не знала. Однак, в подальшому на її мобільний телефон зателефонували працівники поліції з номера телефону доньки та повідомили про його викрадення. Майно їй повернуто, претензій до обвинуваченого немає, враховуючи встановлені обставини, просить його суворо не карати.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом встановлено, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясовано, що ОСОБА_5 правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає, сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості; особу винного, який раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні сина, який хоча і досяг повноліття, але має незадовільний стан здоров`я; щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину як обставини, які пом`якшують покарання; обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, та приходить до висновку, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, який знаходиться на зберіганні в потерпілої, - мобільний телефон «Nomi», з сім-карткою мобільного оператора «Life та сім - карткою мобільного оператора «Vodafone» , - слід повернути власнику ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян /вісімсот п`ятдесят гривень/ в дохід держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, який знаходиться на зберіганні в потерпілої, - мобільний телефон «Nomi», з сім-карткою мобільного оператора «Life та сім - карткою мобільного оператора «Vodafone» , - повернути власнику ОСОБА_4 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_1