УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/3073/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
представника потерпілої: ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Дядьківської, Кореновського району, Краснодарського краю, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого слюсарем у ФОП « ОСОБА_12 », зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді З (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ухвалено звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 638 грн. 64 коп. витрат на залучення експертів під час проведення судово-дактилоскопічних
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що близько 10 години 11 червня 2014 року, знаходячись в с. Слобода-Селець, Житомирського району, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до приміщення будинку, розташованого в АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_13 , пересвідчившись в тому, що поряд немає сторонніх осіб та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вхідних дверей за допомогою металевого прута, незаконно проник в середину будинку, звідки таємно викрав гроші в сумі 6000 грн., які належать ОСОБА_10 . Викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму.
В апеляційній скарзі, представник потерпілої просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та винести нове законне рішення щодо призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі. Посилається на те, що ОСОБА_7 після вчинення тяжкого злочину, на шлях виправлення не став, а навпаки з метою пом`якшити свою відповідальність за вчинений ним злочин, увів в оману потерпілу ОСОБА_10 і скориставшись її відкритістю та можливістю повернути завданні збитки, виманив пом`якшувальну для себе заяву, про те, що вона не наполягає на суворості покарання. Представник потерпілої вказує також, що обвинувачений ще на початку виявлення його злочинних дій не мав наміру повернути потерпілій завдані збитки, а хотів лише уникнути відповідальності. Зазначає, що на думку потерпілої сторони призначення ОСОБА_7 умовного строку покарання не є належним покаранням за вчинення тяжкого злочину, не виправить ставлення обвинуваченого до закону у зв`язку з його м`якістю, дасть можливість в подальшому вчиняти аналогічні злочини, не побоюючись отримати суворе покарання, не виправить його ставлення до людей та їх тяжко заробленого майна, а розмови серед однолітків про слабкість закону та може привести до вчинення іншими особами злочинів не побоюючись суворого покарання.
Потерпіла в судове засідання надала заяву, в якій просила апеляційну скаргу її представника розглянути без її участі, оскільки вона мешкає у Львівській області, доводи апеляції підтримує, оскільки матеріальна шкода обвинуваченим їй не відшкодована. Просила призначити йому покарання у виді позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, представника потерпілої, який підтримав свою апеляційну скаргу, врахувавши заяву потерпілої про розгляд апеляції без її присуності , заслухавши доводи захисника та обвинуваченого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілої, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що в даному випадку обвинуваченому призначено покарання обгрнутовано та законно, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника потерпілої не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах та апелянтом не оскаржуються.
Що ж стосується призначеного обвинуваченому покарання, та доводів апеляційної скарги потерпілої щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, то слід зазначити, що судом призначено покарання із урахуванням усіх обставин та положень, передбачених ст..ст. 65-67 КК України
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так покарання засудженому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено в межах санкції ч.3 ст.185 КК України із врахуванням вимог ст.65 КК України. При його визначенні, як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має молодий вік. Також судом враховано, що ОСОБА_7 дійсно вчинив злочин проти власності, який відноситься до категорії тяжких злочинів, притягався до кримінальної відповідальності, та вчинив новий злочин, а також в повній мірі встановив та врахував пом`якшуючі покарання обставин визнання вини та щире каяття. Обтяжуючих покарання обставин судом першої інстанції не встановлено.
Враховуючи усі вищенаведені обставини у їх сукупності, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно визначено вид та міру покарання обвинуваченому та призначено покарання умовно на підставі положень ст..ст. 75, 76 КК України .
Доводи апеляційної скарги про те, що слідством не надано потерпілій можливості заявити цивільний позов, не можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку, в тому числі і щодо міри покарання, оскільки потерпіла не була позбавлена такого права при розгляді провадження в суді першої інстанції, тим більш що мала свого представника, однак таким правом не скористалася. Крім того вона не позбавлена права звернутися з вказаним позовом до обвинуваченого в порядку цивільного судочинства. Можливі порушення процесуальних прав потерпілої на досудовому слідстві також не впливають на питання щодо призначення обвинуваченому покарання.
В судовому зсіданні при розгляді апеляційної скарги обвинувачений послався на часткове відшкодування завданих збитків у розмірі 1400 грн., про що надав відповідні документи для огляду судом, крім того пояснив, що має сім`ю і роботу та обіцяє в повній мірі відшкодувати усі збитки, завдані його злочином.
Таким чином лише одна та обставина, що обвинувачений тривалий час не відшкодовує у повному обсязі завдані його злочином збитки, не може бути безумовною підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції та призначення обвинуваченому більш суворого покарання, в тому числі і позбавленя волі без застосування ст..ст. 75, 76 КК України.
З урахуванням викладеного вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та повинен бути залишений без змін у відповідності до положень ст..ст. 404, 497 КПК України.
Керуючись ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_14 відхилити.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2015 щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду Житомирської області може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її оголошення.
Судді: