печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
У провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії.

У вимогах даної скарги суб`єкт звернення просить зобов`язати уповноваженого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000882 передати матеріали кримінального провадження № 0000882 до Національного антикорупційного бюро України для проведення подальшого досудового розслідування за підслідністю.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

У ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Особа, яка звернулася із скаргою порушує у ній питання щодо зобов`язання прокурора передати матеріали кримінального провадження до іншого органу досудового розслідування за підслідністю.

Разом з тим, вимоги особи, що подала скаргу не визначені та нерегламентовані Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Також слід зазначити, що в основу розгляду даної категорії скарг покладається положення принципу безпосередності, що становить безпосереднє отримання суб`єктом інформації з першоджерела.

Виходячи із змісту скарги, не вбачається наявності рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження яких породжується у сторони кримінального провадження.

Разом з тим, посилання особи, що подала скаргу на положення ст. 303 КПК України є безпідставним, оскільки дії які вимагає вчинити суб`єкт звернення, не може бути предметом оскарження під час досудового розслідування, виходячи із норм передбачених Главою 26 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_2 подав скаргу, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1