НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6715/15-к
Провадження № 1-кп/0182/107/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0008260, відомості про яке внесені до Єдино реєстру досудового розслідування 13 листопада 2013 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Спасове, Новгородківського району, Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, працює водієм ФОП « ОСОБА_4 », зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією ст.286 ч.1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника цивільного

відповідача ОСОБА_9 , суд -

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2013 року приблизно о 20 годині, водій ОСОБА_3 , керуючи належним на праві особистої власності його батьку, технічно справним автомобілем "Опель Віваро", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 5 км/год по проїжджій частині вул. Краснодонської у м.Нікополі зі сторони вул. Станіславського у напрямку вул.Електрометалургів.

Під час руху, водій ОСОБА_3 , перетнувши одну проїзну частину дороги вул. Електрометалургів, зупинився перед іншою та немаючи обмежень оглядовості, не проявивши належної уваги, обережності, не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я громадян, поновив рух, а саме став виконувати маневр повороту вліво на проїзну частину вул.Електрометалургів, і не помітивши велосипедиста ОСОБА_10 , який здійснював рух по вул. Електрометалургів та при наближенні до перехрестя з вул. Краснодонською став виконувати маневр повороту вліво по ходу свого руху на вул. Краснодонську, в результаті чого відбувся наїзд передньою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_3 на велосипедиста ОСОБА_7 . Внаслідок чого велосипедист ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді рубця в області лівої брови, гематоми лобу, саден обличчя, забою лівого колінного суглобу, гемартрозу лівого колінного суглобу, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я понад 21 доби.

При цьому, водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»

п.10.1: « Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньотранспортної пригоди. В даному випадку яких небудь перешкод для водія ОСОБА_3 технічного характеру не було та при виконанні вимог п.10.1 ПДР ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти ДТП.

Вказані дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 не визнав свою провину та пояснив, що він керував автомобілем "Опель Віваро", який належить його батькові та був технічно справний. Він рухався з допустимою швидкістю по вул. Краснодонській і під`їхав до вул. Електрометалургів, увімкнув лівий поворот. Проїхав одну смугу, зайнявши положення по середині відповідно до розподільчої смуги. Було темно і він подивившись вправо в бік вул. Електрометалургів, помітив лише фари автомобіля, який знаходився далеко від нього і почав виконувати поворот ліворуч з метою зайняти крайню ліву смугу по вул. Електрометалургів. Несподівано справа наліво по ходу його руху з`явився велосипедист. Він загальмував і зупинився. Стверджує, що в автомобілі він не відчув зіткнення з велосипедом, а коли зупинився велосипедист лежав ліворуч від його автомобіля. У потерпілого була розбита брова та було садно на обличчі. Розподільчу смугу між проїзними частинами вул. Електрометалургів було видно. На відстані приблизно 150 м від автомобіля не було освітлення вуличного, а потерпілий вдягнутий в одежу чорного кольору та світловідбивачів на ньому та велосипеді він не помітив. За правилами йому відомо, що це перехрестя нерівнозначних доріг і він, виїхавши з другорядної дороги, мав надати перевагу велосипедисту, але просто його не помітив, оскільки в темний час не мав можливості виявити для себе небезпеку у русі. При цьому не заперечував, що виконуючи маневр повороту на вул. Електрометалургів, він трохи «зрізав» кут повороту, щоб виїхати на крайню ліву смугу вул. Електрометаліргів. Позовні вимоги потерпілого не визнав, оскільки вважає, що він сам винен в настанні ДТП.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 12.11.2013 року він їхав на кросовому трековому велосипеді в сторону вул. Краснодонської по вул. Електрометалургів. Велосипед мав світловідбивачі на колесах, педалях, позаду ліхтар. При цьому він їхав на відстані приблизно 1м від правого краю узбіччя дороги Електрометалургів. Показав лівою рукою поворот ліворуч. В цей момент він вже бачив автомобіль «Опель Віваро», який зупинився перед виїздом на вул. Електрометалургів з вул. Краснодонської і пересік спочатку одну смугу вул. Електрометалургів. Про цьому водій зменшив швидкість і дивлячись праворуч, вивернув автомобіль вліво. На його думку водій ОСОБА_3 пересік суцільну смугу та виїхав на зустрічну для нього смугу руху, де і відбувся наїзд на нього. Виконуючи поворот ліворуч він відчув удар в коліно і задню частину велосипеду. Стверджує, що зі слів водія на місці ДТП, він бачив його задовго до здійснення маневру повороту. Просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, а саме стягнути зі страхової компанії витрати на лікування, витрати за пошкодження велосипеду та моральну шкоду на загальну суму 10705 грн., а також стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду у сумі 9865 грн.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він безпосередньо в складі СОГ виїзджав на місце ДТП. На час огляду було темно та по вул. Електрометалургів було часткове освітлення, тобто не всі ліхтарі, розташовані вздовж дороги освітлювали. На момент огляду проїзна частина, де відбулося ДТП мала суцільну розмітку 1.1., а автомобіль під керуванням обвинуваченого знаходився під кутом, в напрямку вул. Електрометалургів. Водій пояснив, що він виконував поворот ліворуч та не помітив велосипедиста внаслідок чого відбувся наїзд. Дорожня розмітка по вул. Електрометалургів була відсутня, щирину дороги було зазначено в протоколі огляду. На місці ДТП місце наїзду неможливо було встановити, оскільки автомобіль фактично не мав механічних ушкоджень крім подряпини на передній лівій частині, лише велосипед мав пошкоджену раму, а оглядовість з місця водія не перевірялася.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він був понятим під час слідчого експерименту. З його участю виставляли автомобіль «Опель Віваро». Стверджує, що особисто він, перебуваючи за кермом вказаного автомобіля бачив велосипедиста по вул. Електрометалургів, незважаючи на те, що вуличне освітлення було лише через два стовпи.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін провадження досліджені під час судового розгляду.

Так, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.11.2013 року (а.п.6-17) визначено що місцем ДТП є горизонтальна ділянка дороги нерегульованого перехрестя вул.Краснодонської та вул. Електрометалургів в м. Нікополі. Автомобіль «Опель Віваро» на момент проведення огляду видимих механічних ушкоджень не мав. Велосипед, який розташований на проїзній частині мав деформацію заднього колеса та частково поведу основну раму. Згідно акту обстеження дорожніх умов на ділянці дороги, де мало місце ДТП (а.п.49) розподільча смуга вул.Електрометалургів має дорожню розмітку, ширина розподільчої смуги складає 37,9 м, ямковості на зазначеній ділянці немає, ширина смуги праворуч та ліворуч вул. Електрометалургів складає 9,8м і має по дві смуги руху. На вказаній ділянці дороги обмежено швидкість руху до 60 км/год. Згідно висновку судово-медичної експертизи №334 від 25.06.2015 року (а.п.42,43) у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рубця в області лівої брови, який утворився на місці загоєння забито-рваної рани, гематоми лобу, саден обличчя( кількість, форма, розміри, точна локалізація в медичних документах не вказані), забою лівого колінного суглобу, гемартрозу лівого колінного суглобу, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або від ударів о такі предмети, можливо в умовах ДТП. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, зазначеному слідчим, тобто 12.11.2013 року. Під час проведення слідчого експерименту (а.п.54- 57 з фототаблицею) потерпілий ОСОБА_7 зазначив траєкторію руху велосипеду та автомобіля до наїзду. Внаслідок чого були зроблені відповідні виміри. В ході досудового розслідування зі свідком ОСОБА_3 , з метою перевірки й уточнення наданих ним відомостей щодо обставин ДТП за його згодою проведено слідчий експеримент ( а.п.58-61 з фототаблицею та а.п.77-79) , якому передувало роз`яснення ОСОБА_3 права не свідчити проти себе і відмовитися давати показання, що можуть в подальшому стати підставою для підозри чи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Судом не встановлено, що під час проведення слідчого експерименту, слідчим допущено порушення прав ОСОБА_3 або вчинені інші дії, які б примушували ОСОБА_3 визнавати свою провину, чи давати покази, що не відповідали дійсності. Тому, відповідно до вимог ч.1 ст. 86 КПК України зазначені докази є допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом. Під час проведених слідчих експериментів з участю ОСОБА_3 було встановлено, що водій ОСОБА_3 бачив зі свого робочого місця велосипедиста на відстані 19,5 м. при цьому видимість мікроавтобуса була необмежена. Місце наїзду на велосипед автомобілем знаходиться на проїзній частині вул.Електрометалургів, на відстані 1,3м від лівого її краю та на відстані 3,4м від дальньої межі проїзної частини вул.Краснодонської, відносно напрямку руху велосипедиста. Обставини проведення зазначених слідчих експериментів підтвердив в судовому засіданні слідчий ОСОБА_13 урахуванням даних, одержаних в законний спосіб, було проведено автотехнічну експертизу № 70/27-462 від 30.07.2015 року ( а.п.84-86) згідно висновків якої у зазначеній дорожній обстановці водій автомобіля "Опель Віваро", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п.10.1 ПДР. Технічна можливість уникнути наїзду на велосипедиста для водія ОСОБА_3 встановлювалася виконанням ним вимог п.10.1 ПДР та для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати. Дії водія «Опель Віваро» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньотранспортної пригоди. При цьому, дії велосипедиста ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР, що з технічної точки зору також знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Висновки зазначеної експертизи в судовому засіданні підтвердив експерт ОСОБА_14 , який також пояснив, що водій ОСОБА_3 проїхав нерегульоване перехрестя та поновив свій рух, виїжджаючи на вул.Електрометалургів, не переконавшись, що такий маневр буде небезпечним. Порушення ПДР допущені як водієм ОСОБА_3 так і велосипедистом ОСОБА_7 , але визначити послідовність допущених порушень неможливо, оскільки вони одночасно виконували маневр повороту. При цьому експерт зазначив, що покази ОСОБА_3 в тій частині, що він не бачив велосипедиста є неспроможними, оскільки таке можливо було б у разі, якщо він взагалі не дивився праворуч в сторону вул. Електрометалургів, що власне і є порушенням ПДР.
Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. У зв`язку з чим суд не може прийняти до уваги доводи захисника ОСОБА_6 в тій частині, що в разі доведеності вини ОСОБА_3 його дії повинні містити порушення п.16.11ПДР.
Суд також не може прийняти як допустимий і належний доказ протокол слідчого експерименту, проведеного з участю свідка ОСОБА_11 ( а.п.73-76), оскільки він є слідчим, який безпосередньо виїздив на місце події ДТП, складав процесуальні документи та приймав інші процесуальні рішення саме у цьому кримінальному провадженню. Тому, такий доказ відповідно до вимог ст.87 КПК України є недопустимим.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний із досліджених доказів з точки зору допустимості, належності і достовірності, прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, яке має правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує його наслідки, а саме завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_15 , а також враховує ту обставину, що правопорушення вчинене ОСОБА_3 з необережності. Він вперше притягається до відповідальності, керував транспортним засобом у тверезому стані, що зазначено у висновку №726 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.п.21), позитивно характеризується за місцем постійного проживання, одразу ж після здійснення наїзду зупинив транспортний засіб. Тому, навіть враховуючи думку потерпілого та його представника, суд вважає, що достатнім для його виправлення буде покарання у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст.75,76 КК України. Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено. Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. До того ж, відповідно до п.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберіганні або утримання якого створює підвищену небезпеку. А також, відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вина ОСОБА_3 встановлена у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України. З урахуванням обставин ДТП, поведінки самого потерпілого, який допустив порушення ПДР, що з технічної точки зору також знаходяться в причинному зв`язку з наслідками ДТП. Суд вважає, що сумою яка буде відповідати душевним та фізичним стражданням, які зазнав потерпілий є сума у розмірі 1 тис. гривень, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 .

Заявлені позовні вимоги до страхової компанії ПАТ « Страхова група «ТАС» про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 в розмірі 2700 грн, витрати за пошкодження велосипеду в розмірі 7870грн. та 135 грн. як компенсацію моральної шкоди підлягають також частковому задоволенню з наступних підстав.

Представник цивільного відповідача ПАТ « Страхова група «ТАС» в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що позивачем не надано медичну документацію в якій би зазначалося, що медичні препарати зазначені у фіскальних чеках були призначені саме ОСОБА_7 лікарем під час лікування травм, одержаних внаслідок ДТП. Витрати за пошкодження велосипеду також э недоведеними, оскільки відсутній рахунок-фактура про сплату позивачем витрат на його ремонт. До того ж, потерпілий ОСОБА_7 офіційно не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та не надав велосипед для огляду відповідно до вимог законодавства.

Відповідно ст.22 п22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. П.23.1.ст.23 цього ж Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до п.24.1.ст.24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. При цьому, зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Крім того, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Тому, позовні вимоги заявлені потерпілим в частині відшкодування моральної шкоди до страхової компанії та витрат на лікування підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення витрат на відновлення велосипеда не можуть бути задоволені, оскільки ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що до теперішнього часу він особисто витрат на відновлення велосипеду не поніс, оскільки він досі не відремонтований.

Враховуючи те, що обвинувачений одержав у передбачений законом спосіб, право керування транспортним засобом і керування транспортним засобом є джерелом його постійного доходу, з урахуванням наслідків правопорушення, вчиненого ОСОБА_3 , який вперше допустив порушення ПДР з необережності, перебуваючи у тверезому стані, суд вважає за необхідне не застосовувати стосовно нього додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.370,371,374,376 КПК України, ст.ст.1166, 1167,1187ЦК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на три роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.ст.75, п.2,3 ст.76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. А саме: не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути на його користь зі страхової компаніі ПАТ « Страхова група «ТАС» витрати на лікування у сумі 2700 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 135 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 тис. гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази: "Опель Віваро", реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити в користуванні власника.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя :