Єдиний унікальний номер (справа №) 216/1112/16-к
Номер провадження у суді 1-кс/216/759/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_3 , на дії (бездіяльність) прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2016 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою, в якій просив зобов`язати прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області внести відповідні відомості до ЄРДР по заяві (повідомленню) про злочини ОСОБА_2 від 16.02.2016 року та невідкладно з дотриманням правил підсудності передати наявні матеріали досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року було повернуто заявнику на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_2 , як захисника ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 50 КПК України, а саме, ордеру, не було надано.

Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 21 березня 2016 року скасував ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року, скаргу повернув до суду першої інстанції, зазначивши, що слідчий суддя суду першої інстанції дійшов передчасного висновку про порушення заявником вимог процесуального закону щодо підтвердження своїх повноважень.

Вивчивши матеріали скарги, проаналізувавши норми чинного законодавства, враховуючи позицію, висловлену в ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , не підлягає розгляду слідчим суддею через наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, який містить, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з змісту скарги ОСОБА_3 зверталась до Криворізької місцевої прокуратури № 1, із заявою про вчинення злочину.

При цьому за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже з урахуванням вимог КПК України з моменту звернення до прокуратури із заявою про вчинення щодо неї злочину ОСОБА_3 набула статус потерпілої особи.

Одночасно з цим відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 58 КПК України повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються документами, передбаченими статтею 50 КПК України, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог статті 50 КПК України передбачено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Аналогічним чином за вимогами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні має підтверджуватись ордером, письмовим документом, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

При цьому згідно з Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Крім того Положенням про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженим рішенням Радим адвокатів України №36 від 17.12.2012, було затверджено типову форму ордеру адвоката, якою передбачено, що ордер надається на підставі: договору про надання правової допомоги або на підставі доручення органу (установи), уповноваженого на надання безоплатної правової допомоги.

Системний аналіз зазначених норм законодавства вказує на те, що сам ордер не є тотожнім документом із договором про надання правової допомоги або з дорученням про надання безоплатної правової допомоги та видається лише за умови їх складання. Крім того взаємовідносини між підзахисним та його захисником мають регулюватись або договором (добровільне укладання) або дорученням (призначення захисника центром з надання безоплатної правової допомоги). Таким чином надання адвокатом ордеру як документа, що підтверджує повноваження захисника в кримінальному провадженні, є обов`язковим як у випадку укладення з підзахисним договору на надання правової допомоги, так і у випадку надання доручення центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Тому адвокат може здійснювати повноваження захисника в кримінальному провадженні лише за умови надання ордеру, оформленого у встановленому законом порядку.

При цьому вказану правову позицію було підтверджено судовою практикою Апеляційного суду Дніпропетровської області, зокрема в ухвалі від 24 лютого 2016 року у справі № 216/109/16-к (провадженя № 11-сс/774/209/16).

Як вбачається зі змісту вищевказаної скарги, остання подана ОСОБА_2 , який здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва № 420, виданого 24 березня 2006 року та представляє інтереси потерпілої ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги від 28.09.2015 року.

Одночасно з цим документ, який би підтверджував повноваження ОСОБА_2 , як представника потерпілої згідно з вимогами ст. 50 КПК України та ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме ордеру, ОСОБА_2 не було надано.

Таким чином, ОСОБА_2 з урахуванням вимог вказаного вище законодавства не може вважатись представником потерпілої ОСОБА_3 , а тому не може звертатись із відповідною скаргою за п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 2 статті 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, зокрема, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.

На підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку про необхідність повернення даної скарги заявнику.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що в силу вимог ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 50, 58, 303, 304, 310, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на дії (бездіяльність) прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області повернути особі, яка її подала.

Ухвалу слідчого судді про повернення скарги може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1