АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1553/16 Справа № 203/2008/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2016 року відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 24.01.2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 286 КК України до штрафу 3400 гривень,
засудженого за ч.1 ст. 286 КК України на 1 рік обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
У відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину, буде повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого мешкання, не буде виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальних витрат на лікування та реабілітацію 1767 гривень 01 копійка.
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

06.01.2016 року, близько 08 години 45 хвилин ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1 , належним йому на праві власності, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та координувати свої дії, рухався м. Дніпропетровську, по пр. Кірова, з боку вулиці Благоєва та проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, при зміні напрямку свого руху праворуч, в районі електроопори №49 по пр. Кірова, зіткнувся зі стоячим по переду нього автомобілем «Форд Фієста», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови та шиї, двостороннього, більше ліворуч після травматичного кохлеоневриту, гострої сенсоневральної туговухості ліворуч другого ступеню, гемартрозу лівого колінного суглобу, які за своїм характером згідно висновку судово-медичної експертизи №1073-е від 17.03.2016 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад три тижні, згідно пункту 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Деу Ланос» державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги п.п.2.9 «а», 10.1 Правил дорожнього руху України, які наголошують:
-п. 2.9 Водію забороняється: «керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;
-п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якої зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», невиконання яких згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №5/10.1-370 від 21.04.2016 року, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
В апеляційній скарзі:
-заступник прокурора Дніпропетровської області просить вирок суду скасувати, у зв`язку із неповнотою судового розгляду та призначити новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції, в іншому складі суду. Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив усіх обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та мають істотне значення, зокрема, ті що є підставами для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2012 року на підставі ст.80 КК України, а саме: термін, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збіг строку давності його виконання та факт ухилення засудженим від його відбуття та в резолютивній частині вироку не мотивовано врахував та зазначив про його самостійне виконання. Крім того, суд неправильно визначено орган, який повинен здійснювати контроль за виконанням покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення потерпілого, який просив задовольнити апеляційну скаргу заступника прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої скарги, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі заступника прокурора Дніпропетровської області законним, обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.

Згідно ч.1 ст.410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишається недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до положень ст.370 КПК вирок суду повинен бути законним, ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Цих вимог закону при ухваленні вироку відносно ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, судом виконано не було, що перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Так, суд розглядаючи кримінальне провадження, не вжив заходів для встановлення наявності чи відсутності підстав для прийняття процесуального рішення щодо закриття справи та звільнення ОСОБА_8 на підставі ст.80 КК України від відбуття покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2012 року, чим позбавив себе можливості прийняти рішення про призначення покарання у цьому кримінальному провадженні, ґрунтуючись на вимогах закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано 2 роки, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з вимогами ч.2 ст.90 КК України, до строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалась. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченню строків давності виконання вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 раніше був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2012 року за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 3400 гривень, який до теперішнього часу не сплачено, строки передбачені п.1 ч.1 ст.80 КК України не переривалися і формально минули, що не унеможливлює його виконання.

Однак, суд першої інстанції, під час судового розгляду кримінального провадження не дослідив всіх обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та мають істотне значення, зокрема обставини, що є підставами для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2012 року на підставі ст.80 КК України, а саме термін, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збіг строку давності його виконання та факт ухилення засудженим від його відбуття. Не вмотивовано вказав у резолютивній частині вироку про те, що вирок Жовтневого районного суду від 24.01.2012 року підлягає самостійному виконанню. Процесуального рішення щодо наявності підстав застосування положень ст.80 КК України не прийняв.

Крім того, судом першої інстанції неправильно зазначено орган, який повинен здійснювати контроль за виконанням покарання, оскільки відповідно до п.п. 2,3,4 ст.76 КК України із змінами, внесеними Законом України « Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України щодо діяльності Державної кримінально - виконавчої служби України» від 14.04.2009 року «орган кримінально-виконавчої системи» у всіх відмінках і числах замінено на «кримінально-виконавчу інспекцію».
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України у випадках коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального процесу, визначені в ч.1 ст.7 КПК України.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу заступника прокурора задовольнити, скасувати вирок суду першої інстанції та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.
В ході нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно дотримуватися вимог кримінального процесуального кодексу України, в разі необхідності витребувати певні докази на підтвердження або спростування наведених обставин з метою прийняття процесуального рішення про наявність підстав для застосування положень ст.80 КК України, постановити законне та обґрунтоване, вмотивоване судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 407, 410, 412, 415, КПК України, ч.6 ст.9 , ч.1 ст.7 КПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

ВирокКіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2016 року відносно:

ОСОБА_8 скасувати, призначивши новий розгляд в кримінальному провадженні в тому ж суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: