Справа №463/274/16-к
Провадження №1-в/463/36/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
представника КВІ ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання інспектора кримінально-виконавчої інспекції Личаківського району м.Львова про скасування звільнення від покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_4 та направлення останнього для відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львові від 21.07.2015 року, суд -

в с т а н о в и в :
КВІ Личаківського районну м. Львова звернувся до суду з поданням про скасування ОСОБА_4 покарання з випробуванням згідно ч. 2 ст. 78 КК України, мотивуючи тим, що засуджений ОСОБА_4 злісно порушує обов`язки суду встановлені ст. 76 КК України, не прибуває на неодноразові виклики КВІ та не надає жодних довідок, які б підтверджували поважну причину неявки.

В судовому засіданні представник Личаківського РВ КВІ УДПтСУ у Львівській області підтримав подання з наведених у ньому мотивів.

Прокурор заперечив проти подання, оскільки ОСОБА_4 не вчиняв дій, які б давали підстави для скасування звільнення засудженого від покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання у відповідну установу.

Засуджений ОСОБА_4 заперечив проти подання, пояснив, що не прибував на виклики до КВІ у зв`язку з їх неотриманням.

Оглянувши матеріали особової справи № 67/2015, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21.07.2015 року затверджено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням терміном на 1 (один) рік за умов невчинення нового злочину і виконання покладених на нього зобов`язань протягом визначеного іспитового строку. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано протягом строку випробування не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу КВІ, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, з`являтись на реєстрацію в органи КВІ за фактичним місцем проживання.

За ч. 2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається із матеріалів особової справи № 67/2015р., станом на час скерування подання, ОСОБА_4 будь-якого злочину не вчиняв. В матеріалах справи відсутні відомості про грубе порушення ним обмежень встановлених вироком суду, які б давали підстави для скасування звільнення ОСОБА_4 від покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання у відповідну установу. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що засуджений ОСОБА_4 отримував виклики до кримінально-виконавчої інспекції від 29.10.2015 року №10/КВІ2-5/2362, 09.11.2015 року №10/КВІ2-5/2415 та 26.11.2015 року №10/КВІ2-5/2560.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, ст.78 ч.2 КК України, суд, -

ухвалив:
В задоволенні подання інспектора кримінально-виконавчої інспекції Личаківського району м.Львова про скасування звільнення покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 та направлення останнього для відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львові від 21.07.2015 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1