Справа № 598/616/16-к
провадження № 1-кп/598/64/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2016 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження за №598/616/16-к по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Збараж Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 19 червня 2009р. Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 186, ст. 297, ст.304, ч.3 ст. 357, ст.70, ст.76-1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку терміном 1 рік;

- 12 березня 2010р. Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 11 жовтня 2013р. Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку терміном 1 рік 6 місяців;

за ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
10 лютого 2016р. приблизно о 13 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщення житлового будинку свого дядька ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав з внутрішньої кишені піджака ОСОБА_6 , який знаходився на дверці шафи у спальній кімнаті, грошові кошти в сумі 700 грн., спричинивши своїми діями потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно.

До підготовчого судового засідання, а саме, 08 квітня 2016 року, між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання встановивши йому іспитовий строк. При цьому ОСОБА_4 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченою може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкоду завдано потерпілому ОСОБА_8 , правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено до підготовчого судового засідання, потерпілому відшкодовано завдану злочином шкоду, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 і обвинувачений ОСОБА_7 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про примирення і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 369-371, 314, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,-

засудив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 08 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №598/616/16-к.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, встановивши йому іспитовий строк терміном 1 (один) 6 (шість) місяців рік, з покладенням обов`язків передбачених п.п.2, 3 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 в корить держави 880,40 грн. (вісімсот вісімдесят гривень сорок копійок) вартості проведеної судово-трасологічної експертизи № 1.4-260/16 від 17 березня 2016р..

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1