Ухвала іменем україни 25 серпня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю прокурораОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006117 від

16 грудня 2015 року, за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 вересня 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Бердянська Запорізької області, жителя

АДРЕСА_1 , неодноразово засудженого, останнього разу за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2010 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 цього ж Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік

6 місяців, звільненого 30 вересня 2011 року по відбуттю покарання.

За вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 березня 2015 року, ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді позбавлення волі за ч. 3 ст. 185 КК України на строк 3 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22 вересня

2016 року, зазначений вирок районного суду в частині призначеного покарання змінено: ОСОБА_7 призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Згідно із судовими рішеннями ОСОБА_7 визнано винуватим

у тому, що він 15 грудня 2014 року приблизно о 10.00 год. у стані алкогольного сп`яніння, повторно, проникнувши до господарської будівлі, розташованій на АДРЕСА_2 , таємно викрав металеві вироби, спричинивши їх власнику ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму1380 грн.

У касаційній скарзі потерпілий просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, стверджуючи про безпідставність застосування до засудженого положень ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав касаційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правильність правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто під час касаційного розгляду кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
Твердження потерпілого про безпідставність рішення апеляційного суду в частині застосування положень ст. 69 КК України щодо

ОСОБА_7 виявилися слушними.

Суд першої інстанції, обираючи засудженому вид та міру покарання, яке було б необхідним і достатнім для його виправлення, урахував тяжкість вчиненого злочину, дані про особу засудженого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за постійним місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Також, суд урахував відношення винного до вчиненого, а саме, те, що він ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим судом було надано дозвіл на його затримання та оголошено його розшук, шкода не була відшкодована в повному обсязі.

Обставиною, що пом`якшує покарання засудженого, суд визнав активне сприяння розкриттю злочину, а обставинами, що його обтяжують рецидив злочину та вчинення протиправного діяння в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі цих даних суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах інкримінованої йому статті кримінального закону.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції, зазначивши ряд обставин, які за твердженням апеляційної інстанції, були залишені без уваги районним судом, а саме те, що тяжких наслідків від дій ОСОБА_7 не настало, викрадене майно частково повернуте власнику, а сам винний має низку хвороб, у тому числі страждає на тяжке захворювання, визнав зазначені обставини такими, що пом`якшують покарання винного та застосував до останнього положення ст. 69 КК України, призначивши йому менш суворе покарання, ніж передбачене законом.

Однак, з огляду на спосіб життя ОСОБА_7 неодноразове притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, ставлення винного до вчиненого протягом судового розслідування, відсутність з боку останнього жодних дій для повного відшкодування шкоди потерпілому, а також з урахуванням наявності обставин, що обтяжують його покарання, що свідчить про схильність засудженого до вчинення кримінальних правопорушень, рішення апеляційного суду про призначення винному покарання менш суворого, ніж передбачено законом, не можна визнати законним та обґрунтованим.

З урахуванням мети покарання, положень ст. 69 КК України та встановленої сукупності обставин, що впливає на визначення розміру покарання засудженому, підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання ніж передбачено законом немає.

Отже, суд апеляційної інстанції неправильно застосував кримінальний закон, тому його рішення є незаконним і підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого слід належно оцінити всі фактичні обставини справи, дані про особу засудженого і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, з огляду на наведене, рішення апеляційного суду не можна вважати законним та обґрунтованим, через що воно підлягає скасуванню, а у справі належить призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, під час якого суд повинен урахувати наведене в цій ухвалі, а також суду необхідно виконати всі вимоги процесуального закону щодо апеляційного розгляду справи, а також ретельно перевірити доводи апеляційної скарги засудженого, оцінити кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність із точки зору достатності та взаємозв`язку, після чого ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення відповідно до вимог процесуального та матеріального законів.

Якщо у результаті нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції суд не встановить нових позитивних даних про особу винного чи нових обставин, що пом`якшують його покарання, то рішення про застосування ст. 69 КК України, слід вважати незаконним та необґрунтованим.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 вересня

2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ОСОБА_1 _______________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_3