Справа № 1-135/11/2211
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2012 року Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі головуючого Стасюк Р.М., при секретарі Федорчук Л.О., за участю прокурора Сопронюка В.В., захисника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника потерпілої ОСОБА_4, розглянувши кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, працюючого на ВП ХАЕС, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, за ст. 115 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2010 року близько о 02 годині 30 хвилин, під час святкування Нового року в кімнаті №722 гуртожитку №6 по вул. Незалежності 10 в м. Нетішин, між підсудним ОСОБА_5, який перебував в стані алкогольного спяніння, та ОСОБА_6, який також перебував в стані алкогольного спяніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, внаслідок якої вони схватили один-одного за одяг, впали на ліжко. Конфлікт був припинений присутніми учасниками святкування Нового року.

Після припинення конфлікту, за пропозицією ОСОБА_6, він та ОСОБА_5, для розмови (розборки), вийшли в загальний коридор вказаного гуртожитку,

Під час розмови потерпілий ОСОБА_6 став наносити удари підсудному в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця лівого ока, підшкірну гематому лівої поверхні шиї, обличчя, лівої скроні, синець грудної клітини, стегна, закритий перелом кісток носа, закритої черепно-мозкової травми середнього ступеня тяжкості. Захищаючись від ударів ОСОБА_6, з метою запобіганню отримання інших тілесних ушкоджень, підсудний ОСОБА_5, застосувавши ножа, з перевищенням меж необхідної оборони, умисно, допускаючи можливість настання смерті потерпілого, наніс удар ОСОБА_6 в область лівої половини грудної клітини, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого ушкодження передньої поверхні лівої половини грудної клітини зліва з проникненням в ліву плевральну порожнину з ушкодженням перикарду, проникаючим ушкодженням серця, ушкодженням хрящової частини сьомого ребра, внаслідок чого останній помер.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у предявленому органами досудового слідства обвинувачені не визнав. Суду показав, що 31.12.2009 року разом із знайомими дівчатами, в гуртожитку №6 зустрічав Новий 2010 рік.

Близько 1-ї години до них прийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Вони присіли за стіл окремо один від одного, ОСОБА_8 сіла біля нього. Він намагався завести з нею розмову, не знаючи, що ОСОБА_8 дружина ОСОБА_7.

Це не сподобалось ОСОБА_6 і той накинувся на нього, намагаючись наносити удари, повалив на ліжко. Їх розборонили присутні та пояснили, що ОСОБА_8 є дружиною ОСОБА_6

Після цього ОСОБА_6 запропонував вийти в коридор, де вимагав від нього привселюдно вибачитись перед ним та ОСОБА_8. На таку вимогу він категорично відмовився, так як вважав, що ніяких образ їм не завдав. Розвернувшись він почав відходити від ОСОБА_6 однак той наздогнав його і наніс удар в ліву частину голови, від чого йому запаморочилось в голові і потемніло в очах. Повернувшись в сторону ОСОБА_6 він, намагаючись оборонятись, у відповідь також наніс декілька ударів, однак це лише розлютило ОСОБА_6. Після цього ОСОБА_6 продовжував наносити йому удари в різні частини тіла. Злякавшись за своє здоровя, та щоб якимось чином заспокоїти і налякати ОСОБА_6, дістав з правої кишені складний ніж, який не є холодною зброєю, і почав ним розмахувати перед потерпілим ОСОБА_6

В цей час відчув, що ніж провалився.

Злякавшись скоєного пішов до ліфта, гукнувши в сторону кімнати, де перебували гості, щоб викликали швидку допомогу.

Ніж дорогою викинув у обвідний канал. Пояснив, що не мав наміру вбивати ОСОБА_6 а лише захищався, оскільки відчував загрозу для свого життя та здоровя, тому не згоден з кваліфікацією його дій як навмисне вбивство, вважає, що наніс удар ножем потерпілому з метою самозахисту.

Цивільні позови в частині матеріальних збитків не визнає, так як витрати на поховання та влаштування обідів на девять, сорок днів буди компенсовані (про що є розписка ОСОБА_8 від 13.04.2010 року), а щодо інших матеріальних збитків то вони не підтверджені належними доказами, в частині моральної шкоди позови визнає частково, просить врахувати при визначені її розміру - 26000,00 грн. вже сплачених коштів, у скоєному кається.

Вина підсудного у скоєнні злочину підтверджується також зібраними у справі та дослідженими у ході судового розгляду доказами.

Потерпіла ОСОБА_8 показала, що під час святкування Нового року сиділа поряд з ОСОБА_5, якому не сподобався колір її нігтів, про що він зробив їй зауваження. Її чоловік, ОСОБА_9, також зробив ОСОБА_5 зауваження.

ОСОБА_10 підсудний ліг сплати на ліжко на пальто її чоловіка. Вона забрала з-під нього пальто, за що він штовхнув її у плече. Чоловік заступився за неї і між ним та ОСОБА_5 виникла бійка. Всі почали їх розбороняти. В цей час ОСОБА_11 сказала, що у ОСОБА_5 є ніж.

Чоловік з ОСОБА_5 вийшли в коридор і там розмовляли.

Вона підійшла до них і чоловік сказав, що все нормально і щоб вона не турбувалась. Повернулась в кімнату, однак попросила ОСОБА_12 подивитись за ними щоб вони не бились. Через кілька хвилин почула крик.

Вибігши в коридор побачила, що чоловік тримався за рану та просив викликати швидку допомогу. Вахтер повідомила, що ОСОБА_5 з якимось предметом в руці, в крові і без одягу вибіг із гуртожитку.

Цивільний позов про стягнення з підсудного 10000,00 грн. витрат на влаштування обідів на девять, сорок днів та річницю з дня смерті чоловіка; 63000,00 грн. шкоди в звязку з втратою годувальника її сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 за період з 01.01.2010 року по 01.10.2011 рік; стягнення з підсудного на її користь щомісячно, починаючи з 01.10.2011 року, шкоду у звязку з втратою годувальника її сином до досягнення ним 18-річного віку; стягнення на її користь 124000,00 грн. моральної шкоди та 1000,00 грн. витрат на правову допомогу підтримала.

Потерпіла ОСОБА_13 показала, що їм подзвонила невістка ОСОБА_8, що сталась біда. Приїхавши в гуртожиток дізналась, що син помер.

Потерпілий ОСОБА_9 показав, що про те що підрізали сина їм повідомили по телефону. Прибігши на місце трагедії застав сина мертвим.

Цивільний позов про стягнення з підсудного100000,00 грн. моральної шкоди та 2000,00 грн. витрат на правову допомогу підтримав.

Свідок ОСОБА_14 показала, що з друзями та ОСОБА_5 зустрічала Новий рік. Близько пів на другу ночі до них прийшли ОСОБА_7 з ОСОБА_8.

ОСОБА_10 хотіла забрати пальто чоловіка, на якому спав ОСОБА_5 і, зі слів присутніх, той її вдарив, на що ОСОБА_9 виразився в його адресу нецензурною лайкою.

Конфлікт уладнали, після цього ОСОБА_9 і ОСОБА_5 вийшли в коридор.

Вона залишилась в кімнаті. Приблизно через 5 хвилин прибігла ОСОБА_15 і повідомила, що підрізали ОСОБА_9 Вона вибігла і намагалась шарфом закрити йому рану, піднявши сорочку ОСОБА_9

Лікарі швидкої допомоги, які прибули через кілька хвилин, констатували смерть ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_11 показала, що під час святкування Нового року підсудний образив ОСОБА_8 та вдарив її. За неї заступився ОСОБА_9, і схвативши один одного, вони з ОСОБА_5 впали на ліжко. Бійка тривала кілька хвилин і їх розборонили. Будь яких ушкоджень ніхто не отримав.

ОСОБА_10 ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вийшли в коридор. За ними пішла ОСОБА_8. ОСОБА_9 сказав щоб за ними не йшли, що все буде нормально і щоб ОСОБА_8 повернулась в кімнату. ОСОБА_10 в коридорі почули шум. Вибігши в коридор, побачила закривавленого ОСОБА_9, який просив викликати швидку допомогу. Підсудного в коридорі уже не було.

Під час святкування Нового року ОСОБА_5 показував їй ніж, пояснивши, що це подарунок. Більше ножа ніхто не бачив.

Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17.

Свідок ОСОБА_18 показав, що близько 2-ї години 30 хв. проходив повз ОСОБА_9 та ОСОБА_5, які спокійно розмовляли. Змісту їх розмови не чув так як вони стояли осторонь. Зайшовши в кімнату №722 побув там кілька хвилин після чого почув незрозумілий шум. Вийшовши в коридор побачив ОСОБА_9, який притиснув руку до рани та просив викликати швидку допомогу. Швидку викликав з свого мобільного телефону. Вважає, що за час спілкування в коридорі не могли бути заподіяні удари.

Свідок ОСОБА_19 показав, що є братом підсудного. Про обставини подій йому відомо зі слів. Ніж який був у ОСОБА_5, він подарував останньому на день народження.

Судом було оголошено покази свідка ОСОБА_12 (Т.1 а.с.164-167), ОСОБА_20 (Т.1 а.с.181-182), ОСОБА_21 (Т.1 а.с.186), які не зявився з поважних причин.

Експерт ОСОБА_22 показав, що на тілі потерпілого виявив синці на внутрішній частині плеча, які могли виникнути від здавлення або утримання за плече. Два садна у верхній частині проникаючої колото-різаної рани, які виникли від дії клинка ножа, скальповану рану пальця, садно лівої підочної ділянки. Всі ушкодження знаходились на передній поверхні тіла та могли виникнути під час прикладання твердого тупого предмета.

При огляді 05.01.2010 року у ОСОБА_5 виявив синець лівого ока, підшкірну гематому лівої поверхні шиї, обличчя, лівої скроні, синець грудної клітини, стегна, правого запястя.

Пошкодження могли виникнути від неодноразового прикладання тупого предмета.

ЛОР-лікарем було виявлено дефект барабанної перетинки, перелом спинки носа.

Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується іншими матеріалами справи, зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в ході судового слідства, а саме:

- протоколом огляду місця події та трупа з фото-таблицею від 01.01.2010 року (Т.1 а.с.13-33) де зображено місце події та труп потерпілого ОСОБА_6;

- протоколом відтворення обстановки та обставин події, фототаблицею до нього та відеозаписом вказаної слідчої дії від 01.01.2010 року з участю підозрюваного ОСОБА_5П (Т.2 а.с.61-72), який відтворив події 01.01.2010 року, показавши, яким чином наніс удар ножем потерпілому ОСОБА_6 ;

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння (Т.1 а.с.192) згідно якого підсудний перебував у стані алкогольного спяніння;

- висновком судово-медичної експертизи №1 від 25.02.2010 року, згідно якого потерпілому ОСОБА_6, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді різаного проникаючого ушкодження передньої поверхні лівої половини грудної клітини зліва з проникненням в ліву плевральну порожнину, ушкодженням перикарду, проникаючим ушкодженням серця, ушкодженням хрящової частини сьомого ребра, двох саден передньої поверхні грудної клітини, скальпованої рани першого пальця лівої кісті, двох синців овальної форми в ділянці внутрішньої поверхні правого плеча, садна лівої підочної ділянки, садна в ділянці спинки носу.

Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок масивної крововтрати від проникаючого колото-різаного ушкодження грудної клітини з пораненням серця (Т.1 а.с.52-53);

- висновком судово-імунологічної експертизи №28 від 15.02.2010 року (Т.1 а.с.136-138), з якого вбачається, що кров в плямі на светері ОСОБА_5 може походити від ОСОБА_6

- висновком судово-медико-криміналістичної екпертизи №19 мк від 17.02.2010 року(а.с.86-90 т.1), з якого вбачається, що досліджувана під №1 наскрізна колото-різана рана шкіри потерпілого ОСОБА_6 могла утворитись від ондноразової дії твердого, плоского, можливо і залізовмісного, тавмуючого предмету, по типу клинка ножа, що має конструктивні особливості характерні для недеформовнаого гострокутного вістря, досить гострого леза і тупого, товщиною у зануреній частині біля 3,5мм., обушка „П подібної форми на поперечному перерізі із двома добре вираженими боковими ребрами.

А поєднані із нею додаткові наскрізні розріз та надріз шкіри утворилися вже від ріжучої дії леза клинка цього ножа, під час вилучення останнього із просвіту нанесеної ним колото-різаної рани шкіри, при цьому його витягли із натиском на ріжуючу кромку леза спрямованим донизу та вправо, а в самому кінці зробили різкий поворот донизу і вліво, по відношенню до вертикальної вісі переду грудної клітини потерпілого;

- висновком судово-медико-криміналістичної екпертизи №20 мк від 17.02.2010 року (Т.1 а.с.96-100), з якого вбачається, що в середній третині лівої полички досліджуваної сорочки потерпілого ОСОБА_6 виявлено два окремих, але розміщених один біля одного, наскрізних пошкодження тканини, з таких: пошкодження №1 є колото-різаним ушкодженням яке продовжується у додатковий наскрізний розріз тканини, що має вигляд „ластівчиного хвоста; пошкодженням №2 є різанорваним ушкодженням тканини.

Досліджуване під №1 наскрізне колото-різане пошкодження тканини - могло утворитись від одноразової дії твердого, плоского, травмуючого предмету, по типу клинка ножа, що має конструктивні особливості характерні для недеформованого гострокутного вістря, досить гострого леза і тупого, товщиною у зануреній частині біля 3,5мм, обушка „П подібної форми на поперечному перерізі із двома добре вираженими боковими ребрами.

А поєднаний з ним додатковий наскрізний розріз тканини „ластівчин хвіст утворився вже від ріжучої дії леза клинка цього ножа, під час вилучення останнього із просвіту нанесеного ним колото-різаного пошкодження тканини, при цьому спочатку був здійснений незначний поворот клинка вліво після чого його витягали із натиском на ріжучу кромку леза спрямованим до низу і вправо, по відношенню до вертикальної вісі переду лівої полички досліджуваної сорочки потерпілого ОСОБА_6;

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 75 від 14.09.2010 року, згідно якого у ОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження: закритий перелом кісток носу без зміщення уламків, перфорація 4x3 мм барабанної перетинки лівого вуха в заднє-верхньому квадранті з наявністю незначної кількості згортків кpoвi в лівому слуховому проході на момент огляду ЛОР-лікарем 05.01.2010р., струс головного мозку, підшкірна гематома 24x10 см на лівій боковій поверхні обличчя, яка розповсюджувалась на ліву бокову поверхню шиї, по одному крововиливу в лівій очній ділянці - 5x3,5 см, на передній поверхні грудної клітини зліва в середній третині по середнє-ключичній лінії - 6x6 см, в правій підключичній ділянці - діаметром 1 см, на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині - 5x1,5 см, на заднє-зовнішній поверхні правого стегна в середній третині -10x6 см, ділянка осаднення 3x1,5 см у верхній третині між лопаткової ділянки, смугасті лінійні садна поперечного спрямування на передній i тильній поверхні правого променево-зап'ястного суглобу.

При контрольному обстеженні ОСОБА_5 14.09.2010 року лікарем сурдологом i обласним ЛОР-лікарем встановлені рубець барабанної перетинки лівого вуха, після травматичний кохлеоневрит легкої ступені та лівобічна комбінована приглухуватість легкого ступеню до 40 дБ, які відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоровя і які могли утворитися від нанесення неодноразових ударів в указані ділянки тіла тупими твердими предметами, якими могли бути i кулаки, i взуті ноги, що могли би бути i в період боротьби. Смугасті та лінійні садна в ділянці правого променево-зап'ястного суглобу могли бути заподіяння внаслідок тертя шкіри одягненими наручниками.

Розрив барабанної перетинки лівого вуха при відсутності крововиливів на лівій вушній раковині з більшою ймовірністю мir виникнути при ударі в ділянку лівого вуха розкритою долонею кисти у вигляді «хлопка».

При наявності вказаних вище тілесних ушкоджень на фоні алкогольного сп'яніння ОСОБА_5 відчував біль, але в меншій ступені, ніж твереза людина, так як алкоголь є слабкою наркотичною речовиною. Не виключено, що при такому стані у нього могли спостерігатися короткочасна втрата свідомості, дезорієнтація, запаморочення, агресія.

- висновком стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи №31 від 23.02.2010 рок (Т.2 а.с.99-100), з якого вбачається, що підсудний міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто є осудним.

- висновком експерта №28 від 02.02.2012 року з якого вбачається, що при проведені додаткових клінічних обстежень, заподіяні ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, перфорації лівої барабанної перетинки, синця повік лівого ока, підшкірної гематоми лівої бокової поверхні обличчя виникли внаслідок багаторазового прикладання травмуючої поверхні тупих предметів і в сукупності обумовили формування черепно-мозкової травми - струс головного мозку, рубцювання барабанної перетинки лівого вуха, після травматичної приглухуватості, наслідки яких призвели до постійної втрати загальної працездатності менш ніж на третину і за цим кваліфікуючим критерієм відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Ступінь важкості заподіяної ОСОБА_5 в січні 2010 року черепно-мозкової травми (струс головного мозку) змінена з легкого тілесного ушкодження, що причинило короткочасний розлад здоров'я, на ушкодження середнього ступеня важкості.

Ступінь важкості інших тілесних ушкоджень (синці в ділянці грудної клітини, правого стегна, лівого плеча, садна спини, на руках), зазначених у висновку експерта №5 від 05.01.2010 року, не змінена.

Таким чином, вищевказане в описовій частині вироку суду обвинувачення визнається судом доведеним.

Суд, кваліфікує дії підсудного за ст. 118 КК України, як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

Суд вважає, що органом досудового слідства невірно кваліфіковані дії підсудного за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство.

Так, під час неодноразового розгляду даної кримінальної справи беззаперечно встановлено, що ініціатором розмови на загальному коридорі був ОСОБА_6 який не бажав щоб хто не будь їх бачив. Деякий час потерпілий ОСОБА_6 та підсудний ОСОБА_5 перебували в коридорі гуртожитку №6 самі. В результаті даної розмови (розборки) ОСОБА_6 отримав проникаюче колото-різаного ушкодження грудної клітини з пораненням серця, в результаті чого помер. Свідків заподіяння зазначеного поранення немає.

В ході судового слідства здобуто ряд доказів про те, що підсудний не бажав умисного заподіяння смерті потерпілого, зокрема, як вбачається з протоколу огляду місця події, відтворення обстановки та обставин події скоєного, підсудний вдарив лише один раз потерпілого, хоча мав можливість нанести інші удари. Після отримання удару ножем потерпілий ОСОБА_9С стояв на ногах та розмовляв, а підсудний ОСОБА_5 відразу залишив місце скоєння злочину. Також свідок ОСОБА_2 в суді підтвердила, що підсудний не знав, що внаслідок його дій потерпілий помер, дізнавшись він був дуже схвильований.

Згідно показів підсудного, в коридорі гуртожитку №6, між ним та ОСОБА_6 виникла бійка. Під час бійки потерпілий наніс йому удар в ліву частину голови, від чого йому запаморочилось в голові і потемніло в очах. Намагаючись оборонятись, він у відповідь також наніс декілька ударів, однак це лише розлютило ОСОБА_6. Після цього ОСОБА_6 продовжував наносити йому удари в різні частини тіла, що було сприйнято ним як загрозу для власного життя та здоровя.

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи № 75 від 14.09.2010 року «…При наявності вказаних вище тілесних ушкоджень на фоні алкогольного сп'яніння ОСОБА_5 відчував біль, але в меншій ступені, ніж твереза людина, так як алкоголь є слабкою наркотичною речовиною. Не виключено, що при такому стані у нього могли спостерігатися короткочасна втрата свідомості, дезорієнтація, запаморочення, агресія.»

Суд критично ставиться до показів свідків в тій частині, що стосується відсутності бійки між потерпілим та підсудним на загальному коридорі, оскільки свідків цьому немає.

Згідно рапорту старшого слідчого СВ СУ УМВС України в Хмельницькій області Фурманчука А.П., на виконання судового доручення від 31.05.2010 року, вбачається, що крім допитаних в ході судового розгляду працівників МВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 стосовно відомих їм обставин по кримінальній справі, інші працівники міліції участі в розкритті даного злочину не приймали і будь-яких дій з підсудним не проводили, про обставини отримання ним тілесних ушкоджень їм нічого не відомо.

Свідки ОСОБА_27, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 працівники Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області проказали, що фізичного насильства щодо ОСОБА_5 не застосовували, тому суд виключає можливість отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 при його затриманні.

Вказані вище обставини, в судовому засіданні не спростовано.

Згідно висновку експерта №28 від 02.02.2012 року заподіяні ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, перфорації лівої барабанної перетинки, синця повік лівого ока, підшкірної гематоми лівої бокової поверхні обличчя виникли внаслідок багаторазового прикладання травмуючої поверхні тупих предметів і в сукупності обумовили формування черепно-мозкової травми - струс головного мозку, рубцювання барабанної перетинки лівого вуха, після травматичної приглухуватості, наслідки яких призвели до постійної втрати загальної працездатності менш ніж на третину і за цим кваліфікуючим критерієм відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Тобто, за таких обставин ОСОБА_5 мав право на оборону від посягання з боку ОСОБА_6 що передбачено ст. 27 Конституції України та ст. 36 КК України, в якій зокрема зазначено, що кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Спричинення смерті тому, хто посягає, з метою захисту інтересів чи прав особи, яка захищається, від суспільно небезпечного посягання, здійснене в стані необхідної оборони, згідно зі ст. 36 КК не є злочином, якщо при цьому не були перевищені межі необхідної оборони.

Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України зобовязано застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерела права в Україні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Андроніку і Константіну проти Кіпру» визнав право особи, яка перебуває в ситуації необхідної оборони, у разі загрози власному життю, позбавити життя нападника.

На думку суду, ОСОБА_5 захищаючись від посягання на власне життя та здоровя з боку ОСОБА_6, перевищив межі необхідної оборони, вчинивши умисне вбивство, відповідальність за яке передбачена ст. 118 КК України, а не вчинив умисне вбивство в розумінні ст. 115 КК України.

У відповідності до ст. 67 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Оцінивши докази по справі, керуючись ст. 62 Конституції України, яка передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини підсудного тлумачаться на його користь, суд вважає, що предявлене ОСОБА_5 обвинувачення за ст. 115 ч. 1 КК України не знайшло свого підтвердження на судовому слідстві, не доведено достовірними доказами органами досудового слідства, як і не доведений прямий умисел в його діях. Доводи підсудного є послідовними та стабільними і підтверджуються письмовими доказами по справі, зокрема висновком експерта №28 від 02.02.2012 року. Тому, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії підсудного слід перекваліфікувати на ст. 118 КК України як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони. Оскільки ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання.

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст. 372 КПК України)

При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, відповідно до ст.12 КК України, а саме: те, що скоєний злочин є злочином невеликої тяжкості, особу підсудного, а саме: те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, зявлення із зізнанням, принесення вибачення потерпілим та відшкодування їй матеріальної шкоди і частково моральної.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Суд призначає підсудному покарання у виді позбавлення волі, що з урахуванням тяжкості злочину та особи підсудного в повній мірі відповідає меті покарання.

Заявлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення з підсудного матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в частині стягнення 1000,00 грн. витрат на правову допомогу, у частині стягнення 10000,00 грн. витрат на влаштування обідів на девять, сорок днів та річницю з дня смерті чоловіка задоволенню не підлягає, оскільки матеріальна шкода повязана з похованням повністю відшкодована їй підсудним, про що свідчить розписка від 13.04.2010 року, а доказів понесення інших витрат суду не надано.

В частині позову ОСОБА_8 про стягнення з підсудного матеріальної шкоди в сумі 63000,00 грн., в звязку з втратою годувальника її сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 за період з 01.01.2010 року по 01.10.2011 рік та стягнення з підсудного на її користь щомісячно, починаючи з 01.10.2011 року, шкоду у звязку з втратою годувальника її сином до досягнення ним 18-річного віку, які не підтверджуються документами та не визнаються підсудним слід відмовити.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, слід задовольнити частково.

Суд вважає переконливими твердження потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що внаслідок умисних протиправних дій підсудного кожному з них завдана істотна моральна шкода, яка полягає у відчутті душевної болі від усвідомлення факту втрати чоловіка та сина, усвідомлення непоправності того, що сталося, дані страждання є інтенсивними, таким, що не можуть бути компенсовані, а тому вони вимагають належного відшкодування.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнали кожен з потерпілих, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди у 50 000 грн. кожному з позивачів, тобто в меншій сумі, ніж просив кожен з них.

Підсудний сплатив ОСОБА_8 26000,00 грн. моральної шкоди.

Отже, в користь ОСОБА_8 з підсудного мають бути стягнуті 24000,00 грн. (50 000,00 26 000,00), а в користь ОСОБА_9 50 000,00 грн. у відшкодування завданої їм моральної шкоди.

Заявлений потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов про стягнення з підсудного матеріальної шкоди в сумі 2000,00 грн. витрат на правову допомогу підлягає задоволенню повністю.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 93 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області витрати за проведення судово-криміналістичної експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.321-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (два) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк призначеного покарання строк перебування під вартою по даній справі з 01 січня 2010 року по 13 лютого 2012 року і враховуючи повне фактичне відбуття покарання у виді 2 років позбавлення волі обмежитись відбутим строком покарання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 24 000,00 грн. моральної шкоди та 1000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 50 000,00 грн. моральної шкоди та 2000,00 грн. витрат на правову допомогу

Стягнути з засудженого судові витрати в розмірі 42,50 ( сорок дві грн. 50 коп.) на користь науково - дослідницького експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Хмельницькій області, р/р 0040, МФО 815013, банк УДК в Хмельницькій області, код №25575309, призначення платежу «за дослідження 10».

Речові докази по справі, які знаходяться на збереженні в камері схову речових доказів Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області - зразки крові ОСОБА_5, зрізі з нігтів і з піднігтьовим вмістом та волосся з пяти волосистих ділянок з трупа ОСОБА_6 та з ОСОБА_5 знищити. Светр ОСОБА_5, три ножі, магнітофон належний ОСОБА_5, повернути ОСОБА_5 ОСОБА_26 ОСОБА_6 повернути потерпілій ОСОБА_13

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Хмельницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нетішинський міський суд, а засудженим в той же строк з дня його отримання.

Суддя: ОСОБА_28 Р. М.