Справа № 128/1673/16-к
УХВАЛА
Іменем України
12 квітня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 від 30.03.2016 року щодо відмови в задоволенні клопотання,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2016 року до суду подана вказана скарга в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України. В обґрунтування вимог скарги особа, яка її подала, посилається на те, що 28.03.2016 року у ОСОБА_2 під час затримання було вилучено наступне майно: грошові кошти в сумі 404250 (чотириста чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. та оригінал боргової розписки, відповідно до якої ОСОБА_2 має право вимоги у іншої особи 1500000,00 грн. Грошові кошти при понятих було перераховано та опечатано в пакет, визнано речовим доказом та залишено у слідчого. До 30.03.2016 року старший слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_3 не звертався до суду з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти та боргову розписку. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України вилучені кошти та боргова розписка негайно повинні бути повернуті особі, у якої вони вилучені. Але ОСОБА_2 грошові кошти і боргову розписку 29.03.2016 року та 30.03.2016 року слідчий не повернув. 30.03.2016 року ОСОБА_2 звернувся до старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 з клопотанням про повернення вищезазначеного майна. У клопотанні було вказано, що майно повинно бути повернуто, оскільки слідчий не звернувся з відповідним клопотанням до суду. Також у клопотанні було надано пояснення походженню грошових коштів та надано копію боргової розписки, у відповідності до якої ОСОБА_2 було отримано грошові кошти. 30.03.2016 року старшим слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_3 . ОСОБА_2 було надано відповідь на зазначене клопотання, в якій останній зазначив, що вирішення питання про повернення тимчасово вилученого майна не входить до його компетенції. Заявник вважає таке рішення неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, так як грошові кошти та оригінал боргової розписки зберігаються у ГУНП у Вінницькій області незаконно, всупереч діючому законодавству, оскільки слідчий у встановлений законом строк не звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та на цей час не існує рішення суду про арешт цього майна; слідчим порушено ст.ст. 100, 167-174 КПК України, тому що до цього часу майно не повернуто особі, у якої воно вилучене. За даних підстав ОСОБА_2 просить суд визнати бездіяльність старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 з прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 від 30.03.2016 року; зобов`язати старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 передати ОСОБА_2 вилучені у нього грошові кошти в сумі 404250 (чотириста чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. та оригінал боргової розписки.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Таким чином, згідно наведених положень ст. 303 КПК України, слідчому судді може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора з нездійснення певних процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити на стадії досудового розслідування у певному кримінальному провадженні і така бездіяльність може бути оскаржена визначеними учасниками цього кримінального провадження, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена територіальна підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, оскарження яких регламентована главою 26 цього Кодексу.

Однак, виходячи зі змісту положень п.18 ч.1 ст.3, ч.6 ст.9, ч.2 ст.132 КПК України скарги в порядку ст.303 КПК України подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування кримінального провадження, якого стосується скарга.

Згідно ст. 32 КПК України можна дійти висновку, що подання скарги до суду, не за місцем розташування органу або роботи посадової особи, рішення, дії чи бездіяльність якої оскаржується, є порушенням територіальної підсудності.

Відповідно до положень ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

За приписами ч.6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 цього Кодексу.

З урахуванням вказаних приписів, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування підлягає здійсненню слідчим суддею першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Зі змісту скарги ОСОБА_2 та доданих до неї документів вбачається, що заявник оскаржує бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому здійснюється слідчим Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, що розташоване поза межами Вінницького району Вінницької області.

Таким чином, оскільки згідно наявних в скарзі даних кримінальне провадження № 0000108 від 28 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, якого стосується дана скарга, здійснюється органом досудового розслідування поза юрисдикцією Вінницького районного суду Вінницької області, тому вважаю, що дана скарга не підлягає розгляду Вінницьким районним судом Вінницької області у зв`язку з її непідсудністю цьому суду.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.304 КПК України скарга повертається суддею слідчим, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Виходячи з вищевикладеного, скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 від 30.03.2016 року щодо відмови в задоволенні клопотання повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1