Ухвала
іменем україни
24 листопада 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Указаним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодноразово судимого, востаннє за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2011 року за ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, звільненого по відбуттю строку покарання,

засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 , судові рішення щодо якого в касаційному порядку не переглядаються.

За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що 01 січня 2016 року близько 22.30 год. він за попередньою змовою з ОСОБА_5 біля будинку № 22 по вул. Барикадній у м. Запоріжжі повторно вчинив замах на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 на суму 2260 грн, поєднаний з насильством, яке не було небезпечним для життя чи здоровя потерпілого.

У касаційній скарзі засуджений просить перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 125 КК. Своє прохання мотивує тим, що він на наніс потерпілому лише легкі тілесні ушкодження, і не мав умислу на викрадення майна потерпілого.

Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Висновки про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК, місцевим судом зроблено на підставі показань потерпілого ОСОБА_6 (який у судовому засіданні стверджував, що обвинувачені самі підійшли до нього та почали наносити удари, після чого він почав тікати, але відчувши поштовх у спину, впав. Також, під час нанесення ударів з нього зірвали блютуз-гарнитуру та рюкзак.), свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , змісту протоколів прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, огляду місця події від 01 січня 2016 року, огляду предмету від 03 січня 2016 року, за яким оглянуто та вилучено майно потерпілого, пред`явлення особи для впізнання від 02 січня 2016 року, висновків експерта від 02 січня 2016 року № 38 та № 39-д. Сукупність цих доказів дали суду обґрунтовані підстави визнати, що ОСОБА_4 вчинив замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, за попередньою змовою, з метою заволодіння майном, і правильно кваліфікувати його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК.

При призначенні ОСОБА_4 покарання місцевий суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий), обставини його вчинення, відомості про особу засудженого, який раніше неодноразово судимий (зокрема за вчинення корисливих злочинів), задовільно характеризується, добровільно відшкодував матеріальну компенсацію потерпілому та його стан здоров`я. Урахував суд і обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину.

Таким чином, покарання ОСОБА_4 призначено з дотриманням вимог статей 50, 65 КК.

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження, у межах своїх повноважень та в порядку, визначеному ст. 404 КПК, за апеляційною скаргою засудженого та його захисника ОСОБА_9 за доводами, аналогічними за своїм змістом доводам касаційної скарги, ретельно перевірив їх, дав їм належну оцінку й ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Переконливих доводів для перекваліфікації дій засудженого з ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 на ч. 1 ст. 125 КК та пом`якшення призначеного засудженому покарання з касаційної скарги не убачається.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п.2 ч.2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3