Справа № 298/235/16-к
Номер провадження 1-кп/298/24/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Великий Березний обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 16 лютого 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Ставропольський край, Нефтекумського району, м. Кара- Тюбе та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акту обвинувачується в тому, що в перших числах січня 2016 року по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 на горищі будинку знайшов та привласнив штик-ніж військового взірця з номерним позначенням « НОМЕР_1 », який згідно висновку експерта № 1/88 від 25 лютого 2016 року є військовою (бойовою) холодною зброєю колючо-ріжучої дії багнетом НОМЕР_2 до гвинтівки Манлихера 1895 року (виробник Австро-Венгрія), який виготовлений заводським способом. Вказану холодну зброю ОСОБА_4 умисно, без передбаченого законом дозволу зберігав по місцю проживання в період із січня 2016 року по 16 лютого 2016 року. Так, 16 лютого 2016 року близько 10-ої години 30-ти хвилин ОСОБА_4 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу переніс вказану холодну зброю, безпосередньо при собі, в правому рукаві куртки, із свого власного будинку за адресою АДРЕСА_1 до парку, який знаходиться в центрі смт. Великий Березний, де був затриманий працівниками поліції Великоберезнянського відділу поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, якими даний штик-ніж було виявлено та вилучено.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2016 року, укладену між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до умов вищевказаної угоди за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, ОСОБА_4 визнає свою винуватість у кримінальному злочині за ч.2 ст. 263 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного саме за ч.2 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести підозрюваний, тобто обмеження волі строком на два роки із застосуванням ст.75 КК України зі встановленням іспитового строку один рік. Також в даній угоді роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину за обставин, зазначених в угоді про визнання винуватості визнав повністю, щиро розкаявся та просив суд затвердити дану угоду, при цьому надав суду згоду на призначення саме узгодженого в угоді покарання та заявив, що він цілком розуміє наслідки такої угоди.

Прокурор та захисник у підготовчому судовому засіданні також просили затвердити зазначену угоду, оскільки така відповідає вимогам закону, її було укладено добровільно, а вказана у ній міра покарання узгоджена та визначена відповідно норм КК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, суд, заслухавши сторін кримінального провадження, оглянувши надані матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.ч.2,4,5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як встановлено у підготовчому судовому засіданні,26 лютого 2016 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального злочину передбаченого ч.2 ст. 263 КК України.

Також встановлено , що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, і такий згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Крім цього, встановлено, що 26 лютого 2016 року в смт. Великий Березний між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469,470,472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, і прокурор та підозрюваний правильно розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

Разом з цим встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості від 26 лютого 2016 року сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468, 475 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що умови даної угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, а також відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди є добровільним, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі підозрюваного, тому суд вважає, що угода про визнання винуватості від 26 лютого 2016 року, укладена між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 може бути затверджена і останньому може бути призначено покарання узгоджене сторонами угоди.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному проваджені не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, с у д, -

ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2016 року, укладену між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 2(двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1(один) рік.

Речовий доказ по кримінальному провадженні: штик-ніж військового взірця з номерним позначенням « НОМЕР_1 », який згідно висновку експерта № 1/88 від 25 лютого 2016 року є військовою (бойовою) холодною зброєю колючо-ріжучої дії багнетом НОМЕР_2 до гвинтівки Манлихера 1895 року (виробник Австро-Венгрія), який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи в розмірі 245(двісті сорок п`ять) грн. 52 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України з врахуванням права оскарження даного вироку, відповідно до ч.2 ст.473 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту проголошення, якщо він не буде оскаржений.

Роз`яснити засудженому, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуюча: ОСОБА_1