Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 1-кс/711/2025/15
Справа №711/6542/16-к
У Х В А Л А

28 липня 2016 року м.Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , погодженого процесуальним прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола, Черкаської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до наказу № 15-о від 05.02.2016, перебуває на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Черкаській області, тобто є представником влади.
У відповідності до п. 1 примітки до ст. 364 КК України, з моменту призначення на вказану посаду ОСОБА_6 є службовою особою, до повноважень якого входить, зокрема, здійснення перевірок наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідно до закону, ліцензій на окремі види діяльності, наявності марок акцизного збору встановлено зразка, свідоцтв платників ПДВ та інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків, інших обов`язкових платежів; здійснення перевірок суб`єктів господарської діяльності, які проводять розрахунки із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, контрольно-розрахункових операцій під час проведення фактичних перевірок; здійснення перевірок дотримання норм з регулювання обігу готівки; проведення хронометражів господарських операцій, контрольно-розрахункових операцій під час проведення фактичних перевірок; проведення документальних перевірок суб`єктів господарської діяльності; оформляє відповідні результати перевірок та направляє необхідні матеріали до відповідної інспекції для прийняття рішення керівництвом; здійснює контроль за складанням рішень про застосування штрафних санкцій, винесених органом ДФС за результатами перевірок щодо контролю за здійсненням суб`єктами господарювання розрахункових та касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону; здійснювати перевірки (вивчення) стану роботи підпорядкованих ДПІ області з питань контрольно перевірочної роботи; при проведенні перевірок суб`єктів господарської діяльності надаються права відповідно до Податкового кодексу України.
Так, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 26.06.2016 близько 17 години 40 хвилин під час зустрічі із фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 , в приміщені службового кабінету № 530, який розташований на п`ятому поверсі будівлі Головного управління ДФС у Черкаській області за адресою: вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, шляхом вимагання, одержав для себе від останньої неправомірну вигоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, за поверхневе проведення перевірки за дотримання суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій та за не нарахування в повному розмірі штрафних санкцій.

26.07.2016 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, 27.07.2016 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_6 на підставі ст. 63 Конституції України, відмовився надати показання.
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків перед органами досудового розслідування, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування та суду ураховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин та з метою запобігання в силу набутих ним дружніх, службових стосунків безпосередньо впливати на свідків кримінального правопорушення шляхом умовляння, підкупу, погроз, схиляння їх до зміни чи дачі неправдивих показань під час здійснення досудового розслідування, а також здійснення аналогічних дій шляхом телефонного зв`язку, через мережу Інтернет або через спільних знайомих чи в інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню зокрема вчиненням активних дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставами для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, за яким Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Разом з цим, в разі обрання ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, сторона обвинувачення вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин кримінального провадження, визначити в порядку ч. 4 ст. 182 КПК України підозрюваному заставу, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Прокурор клопотання підтримала у повному обсязі. Повідомила, що наявність ризиків, передбачені ст.177 КПК України, особа підозрюється в тяжкому злочину, може чинити певний тиск на свідків в кримінальному проваджені.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на тяжкість вчиненого злочину, можливість скористатися службовими зв`язками, здобутими під час роботи на посаді, можливості чинити тиск відносно свідків, при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти вказаним ризикам.

Адвокат підозрюваного заперечив щодо можливості задоволення клопотання з приводу застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту, вказавши на необґрунтованість підозри, наявності протиріч в матеріалах кримінального провадження, що витяг з єдиного реєстру сформовано із порушеннями, також вказав на наявність захворювань у підозрюваного, що підтверджується медичною документацією, та перебуванні на утриманні осіб пенсіонерів батьків. Підозрюваний підтримав думку адвоката із наведених в ній підстав, повідомив, що підозру не визнає.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, доводи прокурора, підозрюваного та адвоката, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для нього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час слідчий суддя враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК).

Суд вважає, що органом досудового розслідування не наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні цього запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків, може переховуватись від слідства та суду, а також для належного забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків, що надає суду всі підстави для застосування відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не дивлячись на беззаперечне підтвердження наявної підозри відповідними документами, які органом досудового розслідування надано до клопотання.

Слідчому судді необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п.85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року). Що в даному випадку має місце при даному розгляді клопотання, важливою підставою орган досудового розслідування виокремлює, що підозрюваний є працівником ДФС із відповідними службовими зв`язками у галузі своєї роботи.

Крім наведеного, враховую, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі в разі визнання його винним, не повинно виключно на цьому ґрунтуватися та те, що він має на утриманні двох пенсіонерів батьків, негативних характеризуючих даних не надано, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та прокурором не доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Ретельно дослідив надані стороною захисту характеризуючі документи в судовому засіданні встановлено виключно позитивні характеристики підозрюваного: наявність домоволодіння із постійним місцем проживання, на утриманні двох осіб пенсіонерів, стану здоров`я щодо наявності хронічних захворювань.

Слідчим суддею також взято до уваги те, що особа підозрюється у вчиненні корупційного злочину, що в матеріалах провадження виключно одна особа у якості свідка на даній стадії досудового розслідування, що нівелювати ризик тиску на дану особу можна обмеженням у спілкуванні із вказаним свідком, якщо цього буде недостатньо, то запобіжний захід може підлягати аргументованій зміні через порушення процесуальних обов`язків підозрюваним. Також врахована та обставина, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 було вчинено 26.07.2016 року, його затримання фактично в день вчинення, тобто наявність ризиків з приводу переховування з метою уникнення відповідальності більше відносяться до припущення і не можуть братися в основу обрання запобіжного заходу.

Враховуючи, на даний час, обґрунтованість підозри особи у вчинені кримінального правопорушення обумовлюю необхідність застосування запобіжного заходу.

Однак, враховуючи мотивоване вище, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.
Також обов`язковим для врахування, в даному випадку стан здоров`я підозрюваного не є основним при вирішенні питання запобіжного заходу, є наявність підтверджених хронічних захворювань підозрюваного. Прикладом порушення статей 2, 3 Конвенції внаслідок необґрунтованого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є рішення ЄСПЛ від 14.03.2013 у справі «Салахов та Іслямова проти України». У цій справі ЄСПЛ встановив порушення ст. 2 Конвенції в контексті матеріального аспекту з огляду на недотримання державою позитивного обов`язку щодо захисту здоров`я та життя заявника.
Вважаю, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Приймаючи дане рішення також взято до уваги, що підозрюваний є саме службовою особою, працівником ДФС.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 КПК України підозрюваного негайно звільнити з-під варти в залі судового засідання та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 182, 184, 193, 194, 309, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати квартиру АДРЕСА_2 в період із 22.00 до 07.00 год. наступного дня.

На підставі ч.5 ст.194 на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

1)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії процесу.

2)Утримуватися від спілкування із свідком в даному кримінальному провадженні особисто та через інших осіб ОСОБА_7 .

3)Не відвідувати місце роботи ГУ ДФС у Черкаській області.

4)Прибувати за кожною вимогою слідчого із встановленою ним же періодичністю, що покликано необхідністю здійснення належного контролю за виконанням покладених на підозрюваного обов`язків.

5)При наявності паспорту для виїзду за кордон здати його на зберігання, відповідному органу державної влади, контроль даної дії покласти на слідчого.

Звільнити з-під варти підозрюваного в залі судового засідання.

Строк дії ухвали 60 діб з дня її постановлення, тобто до 25.09.2015 року включно..

Однак дія даної ухвали не може перевищувати строків досудового розслідування.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, його адвокату, слідчому, в провадження якого знаходиться справа та прокурору Черкаської області - для відому.

Контроль за дотриманням підозрюваним покладених на нього обов`язків покласти на сторону обвинувачення.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала мені оголошена, вимоги КПК України, порядок та строк її оскарження, роз`яснені, копія вручена:

«____»__________2016 року