Провадження № 1-кп/750/52/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Чернігові кримінальне провадження №0001645, об`єднаного з кримінальним провадженням №0007493, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернігова, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, раніше судимий: 18.06.2009 року Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.1 ст.186, ст.ст.75,76 КК України до 2 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 15.01.2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 26.12.2013 року по відбуттю строку покарання; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 11.03.2015 року, приблизно о 14.00, знаходячись біля будинку №37 по вул.Бєлова у м.Чернігові, діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито викрав ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 8,51 г, який належить ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 3958,76 грн.

15.03.2015 року, приблизно о 16.45, ОСОБА_7 , знаходячись біля магазину Сільпо, що за адресою: м.Чернігів, вул.Музикальна,1, діючи умисно, з корисливих мотивів, намагався відкрито викрасти ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 30 г вартістю 13841,07 грн., який належить ОСОБА_10 .

Однак свої злочинні дії не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки, коли ОСОБА_7 схопив ОСОБА_10 за шию з метою зірвати ланцюжок, останній відштовхнув ОСОБА_7 у бік, і він втік з місця події.

15.03.2015 року, приблизно о 20.15, ОСОБА_7 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту Школа №35, що неподалік магазину Велика Кишеня, який знаходиться за адресою: м.Чернігів, вул.Незалежності,32, діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито викрав ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 6 г, та хрестик, виготовлений із золота 585 проби, вагою 1 г, які належать ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 3229,73 грн.

04.06.2015 року, приблизно о 19.30, ОСОБА_7 , знаходячись по вул.Кільцевій, біля садового товариства Рябінушка, що у м.Чернігові, діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито викрав ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 18,78 г, та хрестик, виготовлений із золота 585 проби, вагою 1,5 г, які належать ОСОБА_12 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 9344,82 грн.

01.10.2015 року, приблизно о 12.45, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, знаходячись на другому поверсі будівлі Управління пенсійного фонду України в Чернігівській області, що за адресою: м. Чернігів, вул.Шевченко,162, відкрито заволодів ланцюжком з металу жовтого кольору вагою 7,5 г вартістю 3279,90 грн., підвіскою ікони Св.Миколая з металу жовтого кольору вагою 3,5 г вартістю 1530,62 грн., а всього заволодів майном на загальну суму 4810,52 грн., що належить ОСОБА_4 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на зазначену суму.

Після чого, 06.10.2015 року, приблизно о 11.45, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку №45 по вул.Мурінсона у м.Чернігові, відкрито заволодів хрестиком з металу жовтого кольору вагою 6 г вартістю 2674,44 грн., що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 17.10.2015 року, приблизно о 14.45, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку №41 по вул. Рокосовського у м.Чернігові, відкрито заволодів двома ланцюжками з металу жовтого кольору загальною вагою 12 г вартістю 5682,12 грн., що належать ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на зазначену суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України визнав повністю та показав, що погоджується з усіма обставинами, які викладені в обвинувальних актах, але не визнає вагу хрестика по епізоду викрадення майна у потерпілої ОСОБА_5 , оскільки, коли він здавав хрестик у ломбард, то там його зважили і вага хрестика була 2,06 г. Щодо інших епізодів, то все в обвинуваченні вказано правильно та відповідає дійсності. Свідку ОСОБА_13 не було відомо про те, що він вчиняє злочини. Цивільні позови визнав частково.

З показаннями потерпілої ОСОБА_4 погодився. З показаннями потерпілої ОСОБА_5 щодо обставин заволодіння її майно погодився, заперечуючи вагу викраденого ним хрестика. У судовому засіданні просив пробачення у потерпілих.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 01.10.2015 року, приблизно о 12.45, на сходах другого поверху приміщення, розташованого по АДРЕСА_2 , до неї підійшов обвинувачений та задав питання. Коли вона йому відповідала, то обвинувачений зірвав у неї ланцюжок з іконкою св.Миколая та швидко побіг по сходах. Впевнена, що ланцюжок та підвіску у неї викрав саме обвинувачений. Ланцюжок та іконка були золотими загальною вагою 11 г, а їх вартість складає 11 000 грн. Ніяких доказів на підтвердження своїх позовних вимог вона не надала. При ознайомленні з матеріалами кримінального провадження вона у протоколі не писала, що не погоджується з сумою заподіяної їй шкоди. Свій цивільний позов підтримала. Вказала, що міру покарання обвинуваченому необхідно призначити відповідно до закону.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 06.10.2015 року, приблизно о 12.45, коли вона поверталась із магазину АТБ по пр.Перемоги, 52, то до неї підійшов обвинувачений та кинув їй в обличчя насіння, після чого схватив за ланцюжок. Вона схватила обвинуваченого за руку і ланцюжок залишився у її руках, а хрестик з ланцюжка впав на землю. Обвинувачений схватив хрестик та побіг. Вона зателефонувала до міліції, після чого їй показували відеозапис, зроблений у магазині. Вона на відеозаписі впізнала обвинуваченого, який ходив за нею по магазину. Продавці магазину також пригадали, що обвинувачений купував у магазині насіння. Хрестик був золотий та був придбаний до 2000 року і на даний час у неї відсутні докази на підтвердження ваги, а також вартості, викраденого у неї хрестика. Впевнена, що саме обвинувачений викрав у неї хрестик. Не писала слідчому заяв, що не згодна з сумою заподіяної їй шкоди, яка зазначена в обвинуваченні. Свій цивільний позов підтримала. У судових дебатах погодилась з виступом прокурора.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що 17.10.2015 року, приблизно о 15.00, вона працювала у кіоску по вул.Рокосовського,41. До кіоску зайшов обвинувачений, який попросив продати пляшку пива. Коли вона нагнулась, то обвинувачений зірвав у неї два ланцюжка та вибіг із кіоску. Два ланцюжка були золотими загальною вагою 12 г, а коштували 11 000 грн. Вона не надавала будь-яких доказав на підтвердження ваги та вартості, викрадених у неї ланцюжків. У судових дебатах погодилась з виступом прокурора.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показав, що обвинувачений просив повозити його по місту. Коли це відбувалось не пам`ятає, але обвинувачений сам ходив, куди йому було необхідно, а він чекав його в автомобілі. Тільки біля магазину Велика кишеня він помітив, що щось не так, оскільки обвинувачений біг їз магазину до автомобіля, а потім попросив швидко поїхати. По дорозі додому їх затримали працівники ДАЇ, оскільки, як сказали працівники міліції, хтось бачив, як обвинувачений сідав у його автомобіль. Потім йому ОСОБА_7 казав, що вчинив якісь злочини, але які саме, конкретно не казав.

Відповідно до відповіді заступника начальника управління НБУ в Чернігівській області закупівельна ціна на золото 585 проби у брухті становила станом на 01.10.2015 року - 437,32 грн., а станом на 06.10.2015 року - 445,74 грн.

Дослідивши вищевказані докази, суд приходить до висновку, що обвинувачення, предявлене ОСОБА_7 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, на підставі досліджених доказів, що містять фактичні дані, які у своїй сукупності повністю узгоджуються між собою, і вказують на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, що викладені в обвинуваченні. Заперечення обвинуваченого щодо ваги хрестика, викраденого у ОСОБА_5 , суд вважає такими, що направлені на уникнення відшкодування матеріальної шкоди у більшому розмірі, і не приймає їх до уваги, як такі, що спростовуються показаннями потерпілої, які є послідовними щодо обставин, які викладені в обвинуваченні.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна(грабіж), вчинене повторно, та за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна(грабіж), вчинене повторно.

За сукупністю вчиненого дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, кількість епізодів вчинених злочинів, кількість та вартість викраденого, що завдана злочинами шкода обвинуваченим не відшкодована, наявність цивільних позовів у кримінальному провадженні, а також те, що потерпілі не настоювали на суворій мірі покарання обвинуваченому, особу обвинуваченого - його вік, сімейний стан, зокрема те, що він проживає з дідусем та бабусею похилого віку, а також має батька інваліда першої групи, але, разом з тим, у нього є матір, яка може доглядати за бабусею та дідусем, та старший брат, який доглядає за батьком, освіту обвинуваченого, що він не працює, матеріальний стан обвинуваченого, стан його здоров`я, відповідно даних, які надані прокурором та повідомлені самим обвинуваченим, відсутність негативних характеристик на обвинуваченого за місцем проживання, відношення обвинуваченого до вчиненого, що обвинувачений раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, але неодноразово засуджувався за злочини проти власності, і нові злочини вчинив у період непогашеної судимості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, у судовому засіданні не встановлено.
З врахуванням обставин вчинення злочинів, характеру дій обвинуваченого при вчиненні злочинів, кількості епізодів вчинених злочинів, кількості та вартості викраденого майна, і що шкода, завдана злочинами, не відшкодована, даних про особу обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений засуджувався за тяжкі злочини проти власності та нові тяжкі злочини вчинив у період непогашеної судимості, а тому, не дивлячись на пом`якшуючі його вину обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі з ізоляцією від суспільства, при цьому ближче до мінімальної межі санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинені ним злочини. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України.

Саме таке покарання, з врахуванням обставин вчинення злочинів, їх наслідків, а також даних, що характеризують особу обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільні позови у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджуються тільки у межах сум заподіяної обвинуваченим шкоди, відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, оскільки потерпілими не надано доказів на підтвердження сум, що зазначені ними у позовних заявах, а тому їх позови підлягають частковому задоволенню відповідно до пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.
Речові докази: мобільний телефон Нокіа у корпусі чорного кольору та сім-картку,- необхідно повернути ОСОБА_7 ; два тапка, - необхідно повернути власнику; ланцюжок та хрестик, - необхідно залишити ОСОБА_11 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді чотирьох років восьми місяців позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді чотирьох років восьми місяців позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 4 810,52 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 2 674,44 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Речові докази: мобільний телефон Нокіа у корпусі чорного кольору та сім-картку,- повернути ОСОБА_7 , два тапка, - повернути власнику, ланцюжок та хрестик, - залишити ОСОБА_11 .

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 , строк його попереднього ув`язнення з 16.03.2015 року по 14.05.2015 року, з 05.06.2015 року по 04.08.2015 року, з 15.11.2015 року по 15.12.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1