Справа № 182/5636/16-к
Провадження № 1-кс/0182/1380/2016
У Х В А Л А
Іменем України
21.10.2016 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7

розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням в рамках кримінального провадження № 0003950, в якому просив накласти арешт на кошти, вилучені у нього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в сумі 6000 доларів США, які є речовими доказами по провадженню і які на даний час зберігаються у ОСОБА_7 . Також заявник просив передати йому вказані кошти на зберігання.

Клопотання мотивоване тим, що він позичив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 6 000 доларів США, які ті передали ОСОБА_7 в рахунок передплати за будинок, який вони хотіли придбати у ОСОБА_7 . На теперішній час договір купівлі продажу будинку не оформлений, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тривалий час переховуються в Росії. Гроші йому не повернули. ОСОБА_7 на даний час скасував домовленість що до купівлі будинку, тому він повинен повернути грошові кошти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які витратять їх на придбання алкогольних напоїв і не повернуть йому гроші.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 підтримав вимоги клопотання та зазначив, що слідчому був поданий цивільний позов, в якому вони просили визнати ОСОБА_4 цивільним позивачем, а ОСОБА_7 зазначений як третя особа, а тому є можливим накладення арешту на грошові кошти які знаходяться у ОСОБА_7 .

Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 показала, що в кримінальному провадженні № 0003950 ОСОБА_4 має статус потерпілого, а ОСОБА_7 свідка. Клопотання про залучення ОСОБА_7 до провадження в якості третьої особи до неї не надходило. Правовий статус ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на теперішній час не визначений, підозра їм не оголошувалась.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 показав, що дійсно на підставі усної домовленості, в якості передплати, за належний йому будинок, які хотіли придбати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , він отримав від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 гроші в сумі 3000 доларів США та 24000 грн. , які як йому сказали позичила поважна людина. Ніякий договорів з ОСОБА_4 він не мав. Незважаючі на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 забрали з його будинку деякі речі, він на теперішній час бажає укласти з ними договір коли віддадуть йому всі гроші.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання ОСОБА_4 .

Вислухавши думку учасників процесу, приходжу до наступних висновків.

Статтею 170 КПК України визначено :
Частиною 1 -- Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною 2 - Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 6 визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Вимогами частини 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як встановлено в судовому засіданні ніяких договірних, чи інших відносин, стосовно грошей, на які заявник просить накласти арешт, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не було. Законність отримання грошових коштів ОСОБА_7 від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ніким не оспорюється, до б то ОСОБА_7 є їх законним власником. Доказів того, що ОСОБА_7 в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи суду не надано. Ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_9 по провадженню № 0003950 не являються підозрюваними. ОСОБА_7 по провадженню є свідком.

З огляду на вищенаведене вважаю, що правових підстав для накладення арешту на кошти в сумі 6000 доларів США, які є власністю ОСОБА_7 , не має.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про накладення арешту на кошти в сумі 6000 доларів США у ОСОБА_7 , а також про передачу йому вказаних коштів на зберігання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1