Справа № 194/391/16-к
Провадження № 1-кп/194/49/16

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2016 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2015 року за № 0000627 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, росіянина, громадянина України, освіта не повна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.05.1992 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.206 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 11.10.1995 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 140 ч.2, 144 ч.2, 206 ч.2, 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 09.07.1999 року Тернівським міським судом за ч.2 ст.140 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 04.12.2002 року Тернівським міським судом за ч.2 ст.142 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 25.06.2007 року Тернівським міським судом за ч.2 ст.188 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 14.09.2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 263 ч.2, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 16.04.2013 року Павлоградським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.1, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 16.05.2015 року по відбуттю строку покарання;

- 14.03.2016 Тернівським міським судом за ч.2, 3 ст. 185, ст.ст. 70, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 10 вересня 2015 року приблизно о 21 годині 45 хвилин,знаходячись в якості гостя у ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 , по раптово виниклому умислу, з корисливих мотивів, впевнившись, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходяться в кухонній кімнаті, з метою доведення свого умислу до кінця, підійшов до столу, розташованого в спальній кімнаті зазначеної квартири, звідки таємно умисно повторно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме - мобільний телефон марки «NOKIA X-2-02», в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5219-15 від 20 жовтня 2015 року становить 364 грн. 50 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Під час судового провадження між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 26 квітня 2016 року було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно з угодою ОСОБА_3 під час судового провадження повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в обсязі підозри у судовому провадженні.

Також сторонами угоди було узгоджено, що при затверджені угоди ОСОБА_3 буде призначено за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді двох років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України, призначити йому покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки та з застосуванням обмежень, передбачених п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування та прокуратури не зверталися. Зазначене в судовому засіданні підтвердили обвинувачений, потерпілий та прокурор.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема, вимогам ст.ст. 63, 65, 75, 76 КК України, а також інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення йому узгодженого покарання, а також будучи допитаним в судовому засіданні показав, що 10 вересня 2015 року він зайшов в гості до потерпілого ОСОБА_5 , з яким раніше не був знайомий, де вони відпочивали. Згодом він пішов до туалету та в сусідній кімнаті на столі побачив мобільний телефон. Так як його ніхто не бачив, він забрав цей телефон собі та пішов з квартири. Згодом вкрадений телефон він продав. Тиску з боку працівників поліції на нього не було. Інших злочинів він не вчиняв, у вчиненому розкаюється.

Також судом встановлено, що потерпілий та обвинувачений розуміють наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені в ст.473 КПК України.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що в його діях має місце склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує, що злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; - добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - рецидив злочинів.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження зазначеної угоди про примирення, укладеної між потерпілим та ОСОБА_3 .

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого не було застосовано запобіжний захід під час досудового розслідування, та від прокурора не надійшло відповідне клопотання, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, підлягає залишенню без розгляду на підставі поданої позивачем заяви, у зв`язку з повним відшкодуванням спричиненої шкоди.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Також на підставі ст.124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати в сумі 92 грн.40 коп., за залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 5219-15 від 20 жовтня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 474-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Угоду від 26 квітня 2016 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2015 року за № 0000627, про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26 квітня 2016 року покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк три роки.

На підставі п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; - періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, - залишити без розгляду.

Речові докази по кримінальному провадженню: - гарантійний талон до мобільного телефону марки «NOKIA X-2-02» IMEI: НОМЕР_1 , ІMEI: НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити за належністю законному власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_3 ), на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 5219-15 від 20 жовтня 2015 року, грошові кошти в сумі 92 (дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1