Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/609/16-к
Провадження № 1-кп/670/48/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2016 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 20.07.2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючої, проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_6 , на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 20.07.2016 року близько 11 години, знаходячись на АДРЕСА_1 , під час сварки із ОСОБА_4 , яка виникла на ґрунті довготривалих неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, стиснула лівою рукою праву руку в області плеча, а правою рукою схопила за верхній одяг в області грудної клітини потерпілої, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді 1 синця в ділянці правого плеча в середній третині по передньо-внутрішній поверхні розміром 4,0x3,0 см, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки).

Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні потерпілі ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 Кримінального Кодексу України.

Будучи допитаною у судовому засіданні обвинувачена свою вину в інкримінованому їй злочині не визнала зовсім, стверджуючи, що потерпілу вона не зачіпала.

Показала, що ОСОБА_4 доводиться їй тіткою, але між ними склались неприязні стосунки. 20.07.2016 року близько 11 год. у с. Зоряне на господарстві ОСОБА_7 між останньою та обвинуваченою виникла сварка, у ході якої ОСОБА_8 вдарила ОСОБА_9 в обличчя і в неї пішла з носа кров. У цей час на господарство ОСОБА_7 прийшла потерпіла, вмішалась у конфлікт, почала виражатись нецензурно до обвинуваченої, а та обзивала її у відповідь. Потім ОСОБА_4 піднесла до неї ногу, щоб вдарити, але оступилась назад і впала спиною до землі. ОСОБА_8 потерпілу не штовхала та за руки не хватала.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, її винність у скоєнні злочину доводиться сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 20.07.2016 року біля 11 год. почувши крики, які доносились із домогосподарства ОСОБА_7 , вона вирішила піти подивитись. У ОСОБА_7 на обличчі була кров, а за сараєм на дорозі стояла ОСОБА_10 . Потерпіла зробила їй зауваження, щоб вона не чіплялась до ОСОБА_7 , після чого обвинувачена почала її називати, потім кинула в її сторону камінцем, а коли ОСОБА_11 вийшла за ворота на дорогу, то підбігла до неї, схватила лівою рукою за плече, правою за груди, почала трусити і кинула на землю. Потерпіла впала та втратила свідомість.

Показання потерпілої узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи № 151 від 18.08.2016 року, згідно якої у ОСОБА_4 виявлено один синець в ділянці правого плеча в середній третині по передньо-внутрішній поверхні розміром 4,0x3,0 см, який міг утворитись від травматичної дії тупим твердим предметом, можливо із обмеженою контактуючою поверхнею, в даному випадку міг виникнути від дії пальців руки сторонньої особи при стиснені ними правого плеча, може мати давність утворення в межах 5-6 діб від моменту заподіяння до огляду проведеного 25.07.2016 р., міг утворитись в термін та за обставин, які вказані в постанові слідчим про призначення судово-медичної експертизи та на які вказує підекспертна, тобто 20.07.2016 р., і за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_12 у суді показала, що приблизно об 11 год., числа не пам`ятає, перебуваючи на господарстві ОСОБА_7 вона почула сварку, що відбувалась між ОСОБА_13 , яка знаходилась на подвір`ї, та ОСОБА_14 , яка стояла на дорозі. Сварка між ними тривала близько 20 хвилин, а коли ОСОБА_11 вийшла за ворота, то обвинувачена підбігла до неї, схватила її руками за груди, кинула на землю і відійшла. Потерпіла на ОСОБА_15 не нападала та ногою на неї не замахувалась.

Із показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що у липні місяці на її домогосподарстві між нею та ОСОБА_14 сталась сутичка. Через деякий час до них підійшла ОСОБА_11 , через сітку почала говорити із обвинуваченою, але остання почала виражатись до неї нецензурними словами. Через деякий час ОСОБА_11 вийшла на вулицю, і в цей момент обвинувачена підбігла до неї, двома руками схватила в область грудей, і кинула до землі.

Об`єктивно винність обвинуваченої підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту з фотоілюстраціями від 26.08.2016 року, проведеного з участю потерпілої ОСОБА_4 , під час якого остання показала, як ОСОБА_8 лівою рукою схватила її за праву руку в області плеча, правою за одяг на грудях, струсила нею і кинула на землю.

Оцінюючи досліджені докази по кримінальному провадженні в їх сукупності, суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_5 у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілі ОСОБА_4 повністю доведена у судовому засіданні як показами самої обвинуваченої, яка не заперечувала сам факт її перебування 20.07.2016 року біля домогосподарства ОСОБА_7 і виниклий між нею та ОСОБА_13 конфлікт, так і показами потерпілої, свідків та дослідженими письмовими матеріалами.

При цьому твердження обвинуваченої про те, що потерпілі вона тілесних ушкоджень не наносила, суд розцінює як її намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , що виразилось у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

Оскільки ОСОБА_5 винна у скоєнні цього злочину, то підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинувачені, згідно зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, відповідно до положень ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обставин, пом`якшуючих чи обтяжуючих покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Водночас суд бере до уваги, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з її слів перебуває у стані вагітності.

Однак за місцем свого постійного проживання на території Зорянської сільської ради ОСОБА_5 характеризується негативно, як особа, на яку надходять скарги жителів села.

За наведених обставин, беручи до уваги, що загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення індивідуалізації, гуманності і справедливості покарання, з врахуванням особи обвинуваченої, суд вважає за можливе призначити їй покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою вона засуджується.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, ст. 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1