В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2016 р. Справа153/1822/14

Код суду: 231

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Ямпіль Вінницької області

кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000329 від 14.09.2014, №153/1822/14 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області, місце проживання - АДРЕСА_1 , громадянина України, заняття не працює, сімейний стан одружений, на утриманні має четверо дітей, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений (підсудний) ОСОБА_7 13 вересня 2014 року близько 18 години в АДРЕСА_1 навпроти власного домоволодіння в ході суперечки з приводу земельної ділянки із сусідом ОСОБА_5 , умисно наніс йому вилами - металевою частиною один удар в область першого пальця правої ступні. Продовжуючи свої дії ОСОБА_7 за допомогою вил у руках, наніс вдруге удар гострою частиною в область стегна МушинськогоВ.І. Відповідно до висновку експерта № 78 від 15.09.2014 встановлено, що ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді колотої рани правого стегна могло виникнути від дії колючого /их/, предмета /ів/, можливо 13.09.2014 і по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді всерединосуглобного перелому медіального краю проксимальної головки основи фаланги першого пальця правої ступні виникло від дії тупого /их/, твердого /их/, предмета /ів/, можливо 13.09.2014 і відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав. Пояснив, що більше п`яти років у нього є конфлікт із сусідом ОСОБА_9 за межу. Вказав, що 13 вересня 2014 року близько 18 години він доїв корови, діти гралися на подвір`ї. В той час діти йому повідомили про те, що ОСОБА_10 щось копає на його городі. Він побіг подивитися, що саме трапилось і разом з ним і діти побігли. Зазначив, що ОСОБА_10 пояснив йому, що він де хоче, там і копає. Після цього він взяв молоток і телицю, аби прибити її коло ямки. В той час ОСОБА_5 , а також члени його родини син і батько ОСОБА_11 підбігли до нього. Мушинський вихопив молоток і почав бити його. Зазначив, що після того, як ОСОБА_10 побив його мотлоком він взяв вила і став біля воріт, однак, ОСОБА_5 та вказані особи видирали в нього вила. Вказав, що вила він взяв для самозахисту. Після чого ОСОБА_5 та вказані особи знову наздогнали його і почали бити. В цей час вийшла його ОСОБА_7 - дружина, а жінка ОСОБА_5 почала розбороняти їх. Вказав, що в цій ситуації був напад з їхньої сторони, а з його сторони був захист. Зазначив, що у нього від ударів був синяк під оком, забій грудної клітини. Син ОСОБА_12 трусився з переляку, а ОСОБА_13 часто підривається вночі. Вказав, що він із ОСОБА_14 помирилися. Після бійки, коли всі розійшлися, він взяв у руки вила, тому діти не бачили вил у його руках.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 13 вересня 2014 року він приїхав до себе додому і його сусід ОСОБА_15 почав питати його, де саме він забиває колики. Після чого ОСОБА_15 повернувся і за муром взяв вила. Вказав, що ОСОБА_15 погрожував, що підпалить кукурудзиння і вдарив по правій нозі та засадив вила у ногу, від чого він втратив свідомість. Вказав, що в той час прибігла його теща ОСОБА_16 , яка бачила все що сталося. Дружина викликала міліцію. Зазначив, що через 10-15 хв. приїхали працівники міліції і почали розпитувати, після приїзду міліції вони поїхали в Ямпільську ЦРЛ для надання першої медичної допомоги. Вказав, що їхні будинки розміщені навпроти. Зазначив, що територія, де мав місце конфлікт, знаходиться біля його городу і нікому не належить. Також пояснив, що його дружина поралася біля хати і почула крики. Також пояснив, що дітей не бачив, дружина ОСОБА_17 прибігла з граблями. Це все бачили його теща та ОСОБА_18 . Вказав, що ОСОБА_15 вдарив його у ногу вилами, одразу ж поїхали в лікарню. Також вказав, що він ОСОБА_17 не бив. ОСОБА_15 у нього вибачення не просив, а навпаки погрожував.

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_14 встановлено, що він із потерпілим родич, а саме брат дружини потерпілого. Того дня він був у своїх батьків і бачив як ОСОБА_10 готував місце під кукурудзиння. Також вказав, що бачив, як ОСОБА_19 ударив ОСОБА_5 зверху вниз вилами по нозі. Мати це побачила і побігла, почала питати ОСОБА_19 , що це він робить. Зазначив, що він - ОСОБА_14 - сам підбіг до ОСОБА_19 , який і його вдарив вилами. Пояснив, що мати намагалася зупинити ОСОБА_19 , тримала розставлені руки. Нікого із родичів ОСОБА_19 не було. Діти вийшли пізніше разом із дружиною, яка несла граблі. Зазначив, що ОСОБА_19 виражався нецензурними словами і кричав. Він звертався до міліції з приводу нанесення йому ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, однак, справу закінчили миром. Вказав, що він з обвинуваченим знайомий з дитинства.

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_16 встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 її зять, а обвинувачений ОСОБА_15 сусід. Пояснила, що ввечері 13 вересня 2014 року вона йшла поратися по господарству та побачила ОСОБА_5 , який лежав на землі і запитала ОСОБА_20 , що це він робить. Вона бачила, що її зять лежить на землі, а ОСОБА_19 стояв з вилами в руках. Вказала, що ОСОБА_19 її турнув. Також пояснила, що ніхто з сім`ї ОСОБА_21 не могли бачити все що було, так як мур дуже високий. Її зять тримався за праву ногу, коли лежав на землі, після чого одразу звернулися в ЦРЛ.

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_22 встановлено, що вона є дружиною потерпілого. Вказала, що вона в той день була у мами і почула крик. Вибігла і побачила свого чоловіка на землі і ОСОБА_7 з вилами. Зазначила, що спір виник з приводу кукурудзиння. Бачила, як ОСОБА_19 вдарив її чоловіка і він упав. ОСОБА_14 також був присутнім та отримав прокол ноги, однак вони розійшлися мирно. Одразу чоловік звернувся в лікарню.

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_23 встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 його зять, а обвинувачений ОСОБА_7 його сусід. Того дня він почув крик і вийшов на дорогу, де побачив, що йде сварка між його зятем та ОСОБА_24 . Зазначив, що він прийшов останній і побачив, що і у його сина був прокол у нозі. Всі намагалися зупини конфлікт. Також вказав, що бачив дружину ОСОБА_17 з дитиною на руках. Вказав, що бачив, як ОСОБА_19 наніс удар його сину ОСОБА_14 . Пояснив, що раніше не було скандалів між ними.

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_25 встановлено, що вона є дружиною обвинуваченого. 13 вересня 2014 року вона знаходилася в будинку разом із малолітньою дитиною. Прибігли троє інших дітей і сказали, що тата б`ють сім`я ОСОБА_5 . Вказала, що ОСОБА_10 почав душити, а ОСОБА_26 бити. Вказала, що вони є сусідами ОСОБА_26 , які викидають сміття під їхній ОСОБА_27 . Також пояснила, що ОСОБА_16 сказала, що і буде дальше викидати сміття під мур. В той час її чоловік лежав на землі, а вони всі його били. Зазначила, що не бачила, чи її чоловік наносив удари вилами. Також пояснила, що чоловік її сказав, що прийшли діти і сказали, що ОСОБА_10 копає під кукурудзиння яму між їхніми телятами. Зазначила, що вил не було, вона взяла граблі, які потім викинула по дорозі, так як діти сказали, що тата б`ють молотком і лопатою. Всі троє дітей бачили цей інцидент. Вказала, що після цього випадку діти стривожені, син боявся ходити в школу. Вказала, що в момент конфлікту вона перебувала в будинку, а пізніше телефонувала в міліцію.

Фактичними даними, отриманими із показань малолітнього свідка ОСОБА_28 встановлено, що того дня він разом із братом та сестрою ОСОБА_29 гралися біля гойдалки і побачили, як ОСОБА_10 щось копає біля їхніх корів. Пояснив, що про це він повідомив ОСОБА_20 , а потім сказали ОСОБА_30 . Вказав, що бачив, як ОСОБА_5 душив ОСОБА_19 , а інші били його. Також пояснив, що у ОСОБА_19 були тілесні ушкодження.

Фактичними даними, отриманими із показань малолітнього свідка ОСОБА_31 встановлено, що в той день вона бачила, що ОСОБА_5 копає яму. Вказала, що коли били ОСОБА_19 , ОСОБА_5 був з молотком, а ОСОБА_32 з лопатою, а ОСОБА_33 з ломом. Потім вони діти побігли до ОСОБА_34 і сказали про бійку. Також зазначила, що вони все бачили, так як стояли недалеко.

Фактичними даними, отриманими показань малолітнього свідка ОСОБА_35 встановлено, що в той день він разом із братом і сестрою гралися на подвір`ї. Вказав, що бачив, як ОСОБА_33 з ломом, ОСОБА_5 з молотком, а ОСОБА_32 з лопатою почали бити його тата ОСОБА_7 ..

Фактичними даними, отриманими із показань експерта ОСОБА_36 , який проводив судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень ОСОБА_5 встановлено, що під час експертного дослідження встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 сам собі не міг можливості нанести колючо-ріжучім предметом такі тілесні ушкодження, глибина рани близько 5 см.. Локалізація не дозволяє нанести самостійно такого ушкодження. Також зазначив, що напрямок нанесення ушкоджень не досліджувався. Вказав, що у ОСОБА_5 не було інших пошкоджень крім тих, які зазначені у висновку експерта. Внутрішньосуглобний перелом можливий від дії тупого (твердого) предмета, та неможливо утворення цього перелому від дії (удару) ноги об твердий предмет.

Крім даних, отриманих із показань потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_37 , ОСОБА_23 , допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_36 , винуватість обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_7 у скоєному повністю доведена доказами, які зібрані в ході досудового розслідування, - даними, які містяться:

- у висновку експерта № 78 від 15.09.2014, з якого встановлено, що ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді колотої рани правого стегна могло виникнути від дії колючого /их/, предмета /ів/, можливо 13.09.2014 і по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді всерединосуглобного перелому медіального краю проксимальної головки основи фаланги першого пальця правої ступні виникло від дії тупого /их/, твердого /их/, предмета /ів/, можливо 13.09.2014 і відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.,

- у дослідженому судом протоколі та відеозаписі слідчого експерименту від 15.10.2014, в ході якого потерпілий показав механізм, характер та локалізацію нанесення йому обвинуваченим ОСОБА_7 тілесного ушкодження у вигляді всерединосуглобного перелому медіального краю проксимальної головки основи фаланги першого пальця правої ступні.

Показання потерпілого ОСОБА_5 повністю узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_37 , ОСОБА_23 , допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_36 та дослідженими письмовими доказами , які не суперечать між собою щодо фактичних даних, а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами. Суд вважає показання вказаних осіб та висновок експерта належними та допустимими доказами, оскільки дані, отримані із них не суперечать між собою щодо фактичних обставин і повністю доводять ту обставину, що саме обвинувачений наніс потерпілому удар вилами в праву ногу, внаслідок якого у потерпілого виникло тілесне ушкодження у вигляді всерединосуглобного перелому медіального краю проксимальної головки основи фаланги першого пальця правої ступні.

Показання потерпілого та вказаних свідків суд приймає як належні та допустимі, оскільки вказані особи були безпосередніми очевидцями події протягом усього часу її перебігу, чітко та послідовно вказали на ту обставину, що обвинувачений наніс потерпілому удар вилами. Експерт ОСОБА_38 у своїх показаннях підтвердив ту обставину, що вказане тілесне ушкодження утворилося від дії тупого предмета, якими є вила.

Показання інших допитаних свідків не спростовують обставин, про які повідомили суду потерпілий ОСОБА_5 , а також ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_39 , ОСОБА_23 , та експерт ОСОБА_40 .

Свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 та ОСОБА_35 не були присутні під час усього перебігу події, тому й не бачили нанесення удару обвинуваченим потерпілому. Однак, в своїх показаннях ці свідки не заперечували факту суперечки, яка мала місце 13 вересня 2014 року приблизно о 18 годині за участю потерпілого та обвинуваченого, тобто, непрямо підтверджують існування обставин, про які суд повідомив потерпілий та інші свідки.

Фактичні дані, отримані із показань обвинуваченого та цих свідків, не підтверджують обставин, на які посилається обвинувачений як на непричетність до вказаного кримінального правопорушення. Як встановлено із показань свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 та ОСОБА_35 в сукупності із показаннями потерпілого та інших допитаних свідків - факт нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченому, мав місце після нанесення обвинуваченим потерпілому тілесного ушкодження. Факт нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченому, про який повідомили вказані особи, не є предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні. Обставини, про які в своїх показаннях повідомили свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 та ОСОБА_35 не спростовують факту нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 тілесного ушкодження, що мало місце 13.09.2016.

Показання обвинуваченого суд вважає його захисною позицією. Як встановлено із показань експерта, вказане тілесне ушкодження у потерпілого не могло виникнути від удару ногою об твердий предмет. Доводи обвинуваченого про те, що він діяв в умовах самозахисту, повністю спростовані доказами, які суд визнав належними та допустимими, а саме фактичними даними, отриманими із показань потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_37 , ОСОБА_23 , експерта ОСОБА_36 , та які містяться у висновку експерта № 78 від 15.09.2014 та у протоколі та відеозаписі слідчого експерименту від 15.10.2014. Відсутні підстави поза розумним сумнівом вважати, що обвинувачений під час події 13.09.2014 діяв в умовах самозахисту.

Усі досліджені докази у їх сукупності повністю доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні ним вказаного суспільно-небезпечного та кримінально-каранного діяння.

Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд вважає винність обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_7 доведеною, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, яким заподіяно шкоди здоров`ю потерпілого, а також особу підсудного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, що підтверджено вимогою Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області вих..№8103 від 16.09.2014, за місцем свого проживання в с.Гальжбіївка Ямпільського району характеризується позитивно, що підтверджено даними, які містяться в довідці-характеристиці Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих.№533 від 24.09.2014, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, що підтверджено довідкою Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих.№532 від 24.09.2014, раніше не судимий, що підтверджено повідомленням УМВС України у Вінницькій області вих..№8103 від 16.09.2014.

Відповідно ст.ст. 66, 67 КК України обставин, які пом`якшують та які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України, суд за правилами ст.50 КК України обирає покарання необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, вважає необхідним застосувати відносного нього міру покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі в мінімальному розмірі, встановленому санкцією цієї статті, а саме одного року обмеження волі. З урахуванням усіх обставин, що характеризують особу обвинуваченого - відсутність у нього судимостей, наявність постійного місця проживання, стійких соціальний зв`язків має сім`ю, на утриманні чотирьох дітей, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 може бути виправлений та перевихований без ізоляції його від суспільства, із урахуванням всіх обставин, суд має підстави для застосування ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком один рік, а також встановити обмеження, передбачені ч.1 п.п. 2, 3, 4 ст.76 КК України, а саме - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов на загальну суму 10000 гривень. В ході судового розгляду потерпілий та його представник підтримали цивільний позов, просили суд стягнути із обвинуваченого на користь потерпілого 10000 гривень моральної шкоди, заподіяної цим кримінальним правопорушенням. В своєму позові потерпілий посилається на те, що він поніс витрати на лікування та обвинуваченим була завдана йому моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях та порушенні нормального способу його життя. Зазначив, що приблизно місяць не ходив на роботу так як лікувався. Втратив свій заробіток, оскільки не подав лікарняного листа до роботодавця. Вказав, що досі відчуває головні болі і турбує палець на нозі.

Представник цивільного позивача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 пояснив, що його підзахисний постраждав внаслідок незаконних дій свого сусіда. Зазначив, що ОСОБА_5 лікувався, однак роботодавець відмовився оплатити йому лікарняний лист. Вказав, що ОСОБА_5 отримав моральні страждання. Суму в 10000 гривень цивільного позову вважає обґрунтованою так як ОСОБА_5 має намір використати їх для покращення здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 цивільного позову не визнав, пояснив, що він шкоди ОСОБА_41 не завдавав.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 цивільного позову не визнав. Зазначив, що ОСОБА_7 не наносив удар потерпілому, а тому не має підстав для відшкодування моральної шкоди. Вказав, що цивільний позивач обґрунтував свою моральну шкоду виключно словами, не надав доказів відповідно до ст.60 ЦПК України. Вважає цивільний позов ОСОБА_5 безпідставним.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає його частково обґрунтованим, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61, 128, 129 КПК України - фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На підставах, визначених ст.128 КПК України, ч.1 п.3 ст.23, ст.1167 ЦК України суд вважає обґрунтованими позовні вимоги потерпілого про стягнення із обвинуваченого моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки внаслідок вчиненого відносно нього злочину потерпілий поніс втрати немайнового характеру, душевні хвилювання. Заперечення обвинуваченого про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження жодним достовірним доказом. Даними, отриманими із пояснень потерпілого, висновку експерта №78 від 15.09.2014, судом встановлено, що унаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілому було завдано тілесне ушкодження, яке потребувало лікування. У потерпілого змінився спосіб життя. Необхідні час та зусилля для відновлення попереднього стану потерпілого. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує характер та обсяг моральних страждань потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, у зв`язку із вчиненим кримінальним правопорушення, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає необхідним відшкодувати моральну шкоду потерпілому у розмірі 3000 гривень, які є обґрунтованою компенсацією за заподіяну моральну шкоду внаслідок кримінального правопорушення, частково задовольнити позовні вимоги. В задоволенні іншої частини позову про відшкодування моральної шкоди суд має підстави відмовити .

На підставі ч.5 ст. 128 КПК України, за правилами ст. 88 ЦПК України, суд має підстави присудити потерпілому (цивільному позивачеві) з обвинуваченого (цивільного відповідача) понесені потерпілим та документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за позовними вимогами майнового характеру про відшкодування моральної шкоди пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за ставкою встановленою ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову 18.11.2014 - 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, у сумі 263 гривні 60 копійок. Вказані процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, чинним КПК України не врегульовані, тому до них застосовується норма ст.88 ЦПК України, яка не суперечить засадам кримінального судочинства, зокрема ч.1 ст.124 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати та речові докази у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, з випробуванням, встановити йому іспитовий строк один рік. На підставі ч.1 п.п. 2, 3, 4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 3000 (три тисячі) гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 263 гривні (двісті шістдесят три) гривні 60 копійок судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, всього: 3263 (три тисячі двісті шістдесят три) гривні 60 копійок.

В задоволенні іншої частини цивільного позову - відмовити.

Початок іспитового строку обчислюється з дня постановлення вироку.

Початок строку відбування покарання обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.

Згідно зі ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_42 -ОНІЛОВА