Справа № 629/4499/16-к
Номер провадження 1-кс/629/863/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
власника транспортного засобу ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003049 про арешт майна,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_5 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням про арешт транспортного засобу «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , із забороною ОСОБА_4 будь-яким способом відчужувати, розпоряджатися вказаним транспортним засобом, яке передано на зберігання до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області.

Клопотання мотивоване тим, що 14.11.2016 року до Лозівського ВП надійшло повідомлення про те, що до Лозівського комунального закладу охорони здоров`я було доставлено співробітника спецпідрозділу «Корт» ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , з переломом нижньої третини правої гомілки, який він отримав внаслідок вчинення опору зі сторони ОСОБА_7 під час виконання своїх службових обов`язків.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, які зазначені у ньому, наполягав на його задоволенні.
Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що автомобіль є спільною сумісною власністю її та ОСОБА_7 , арешт майна призведе до порушення її законних прав як власника майна, а також на те, що тривалий час перебування автомобілю на спеціальній стоянці може негативно вплинути на його технічний стан. Крім цього, було наведено доводи щодо порушення норм кримінально-правового законодавства при проведенні слідчих дій та безпідставності їх проведення.
Суд, вислухавши пояснення прокурора і власника майна, дослідивши докази, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що 14.11.2016 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ст. 245 ч. 2 КК України, за фактом отримання тілесних ушкоджень співробітником спецпідрозділу «Корт» ОСОБА_6 , які він отримав під час виконання службових обов`язків, внаслідок опору зі сторони ОСОБА_7 , що підтверджується витягом з ЄРДР.
14 листопада 2016 року, за результатами проведення огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору. В цей же день у кримінальному провадженні призначено автотехнічну експертизу.
Як вбачається з протоколів допитів потерпілого та свідків, співробітник спецпідрозділу «Корт» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження внаслідок наїзду автомобіля «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 .
Як вбачається з облікової картки приватного транспортного засобу, яка сформована 15.11.2016 року, власником транспортного засобу «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .
З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що автомобіль «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на те, що дане майно відповідає критеріям, які визначені в ст. 98 КПК України. Таким чином, з метою збереження речових доказів, суд вважає необхідним задовольнити клопотання та накласти арешт на вказаний транспортний засіб із застосуванням обмежень, які зазначені у клопотанні.
Доводи власника майна стосовно того, що майно перебуває у спільній сумісній власності, а також, що воно завдасть істотної шкоди їй, як власнику майна, у судовому засіданні не підтверджено доказами.
Інші доводи власника майна щодо неправомірних дій працівників правоохоронних органів, безпідставності їх дій, суд не приймає до уваги, оскільки вони не впливають на вирішення питання про арешт майна.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 170, 171, 172 173, 175 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузову НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , заборонивши ОСОБА_4 будь-яким способом відчужувати, розпоряджатися даним транспортним засобом, який передано на зберігання до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, місто Лозова, вул. Ярослава Мудрого, 7.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1