Справа №766/8338/16-к
н/п 1-кс/766/4264/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.08.2016 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановив:
До суду звернувся скаржник зі скаргою, в якій просив зобов`язати внести до ЄРДР заяву про кримінальні правопорушення відносно слідчого судді Каховського місьрайонного суду ОСОБА_6 за ст..ст.376-1, 375 ч.2 КК України.

Свої вимоги обґрунтував тим, що звернувся до прокурора Херсонської області 14.07.2016 із заявою про злочин відносно судді Ейбога, який постановив завідомо неправосудне рішення, але отримав відмову, що є порушенням ст..214 КПК України.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала та просили її задовольнити з викладених в скарзі підстав, зазначивши, що в своїй заяві ОСОБА_5 зазначив обставини, які свідчили про винесення завідомо неправдивого рішення, про що свідчить ухвали апеляційного суду Херсонської області та ВССУ, а також вказав на випадки втручання до автоматизованої системи розподілу справ.

Слідчий в судовому засіданні пояснив, що підстав для внесення до ЄРДР заяви ОСОБА_7 немає. Просив в задоволенні скарги відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали провадження, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення…зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування

За змістом вказаної норми до реєстру повинні вноситися відомості, які дійсно вказують, що мало місце кримінальне правопорушення, а не заяви, які не вказують про наявність події кримінального правопорушення, а тільки мають формальні ознаки такої.

Судом встановлено, що 14.07.2016 на особистому прийомі у прокурора області ОСОБА_5 подано заяву, в якій він просить внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину за ч.2 ст.375 та ч.2 ст.376-1 КК України, в якій зазначив про винесення суддею ОСОБА_6 завідомо неправдивого рішення від 10.04.2015, яке скасовано ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 02.11.2015, а також вказав на випадки втручання до автоматизованої системи розподілу справ в Каховському місьрайонному суді.

25.07.2016 своїм листом прокурор Херсонської області зазначив, що підстав для внесення до ЄРДР заяви про винесення завідомо неправосудного рішення суддею Ейбогом немає, обґрунтовуючи своє рішення. Разом з тим, в листі не зазначено, чому не вирішено питання щодо внесення до ЄРДР свідчень про випадки втручання до автоматизованої системи розподілу справ в Каховському місьрайонному суді.

Дослідженням ухвали апеляційного суду від 02.11.2015 року, яким скасовано заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10.04.2015, встановлено, що підставами для скасування було порушення вимог процесуального закону, а саме вирішення прав та обов`язків особи, не залученої до участі у справі, що потягло порушення норм матеріального права.

Права сторони були поновлені апеляційною інстанцією.

Саме по собі скасування рішення суду не є підставою для внесення до ЄРДР свідчень про його завідоме винесення, а обставин, які б свідчили про це, немає.

Крім того, відповідно до пунктів 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється у Конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів та дотримуватися її. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного вплипу, спонукань, тиску, погроз або прямого чи непрямого втручання з будь-якого боку і хоч би з яких причин.

Рекомендація СМУКес (2010) 12 Комітету Міністрів Ради* Європи від 17 листопада 2010 року щодо незалежності, ефективності та обов`язків суддів містить положення про те, що виконавча та законодавча влада повинні гарантувати незалежність суддів і утримуватися від дій, які можуть підірвати незалежність судової влади або довіру суспільства до неї.

Як зазначено у статгі 6 Конвенції про захист прав- людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом лише на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав та свобод людини і громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Незалежність та недоторканність суддів гарантують Конституція та Закон України "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон), якими визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів та встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Реалізація зазначених правових гарантій здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій із забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина, утвердження і забезпечення яких е головним обов`язком держави.

Офіційне тлумачення вищевказаних положень Конституції України стосовно незалежності і недоторканності суддів та заборони впливу на суддів у будь-який спосіб надано Рішенням Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 у справі про незалежність суддів як складову їхнього статусу.

Відповідно до частини другої та третьої статті 48 Закону суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом, та зобов`язаний звернутися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до органів суддівського самоврядування та правоохоронних органів.
За таких обставин, рішення прокурора щодо невнесення відомостей по заяві ОСОБА_8 до ЄРДР є правомірним.

Але щодо заяви ОСОБА_5 про випадки втручання до автоматизованої системи розподілу справ в Каховському місьрайонному суді прокурором Херсонської області питання не вирішено і ці свідчення мають бути внесені до ЄРДР.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора Херсонської області внести до ЄРДР заяву в частині свідчень про втручання до автоматизованої системи розподілу справ в Каховському місьрайонному суді за заявою ОСОБА_7 від 13.07.2016.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1