Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , в залі суду в м. Тернополі, розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене військовим прокурором Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу домашнього арешту до підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигода, Гусятинського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.2 ст.190 КК України,
Як вбачається із клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що з 24 грудня 1993 року старшому техніку з обслуги (підготовки літаків) військової частини НОМЕР_1 , яка знаходилась в м. Чортків Тернопільської області, старшому лейтенанту ОСОБА_5 надано відпустку терміном 50 діб до 11 лютого 1994 року.
29 січня 1994 року близько 00 годин 00 хвилин військовослужбовцю ОСОБА_5 , який перебував у відпустці, на залізно-дорожньому вокзалі у АДРЕСА_2 невідомими особами нанесені удари, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з клінічним перебігом легкої степені, закритий перелом кісток носа, забійна рана лобнової ділянки, ретроградна амнезія та з 31 січня 1994 року по 23 лютого 1994 року перебував на стаціонарному лікуванні в Копичинецькій комунальній районній лікарні.
У подальшому, військовослужбовець ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що вказані тілесні ушкодження він отримав під час відпустки вніс завідомо неправдиві відомості у документ, який видається військовою частиною та надає права, - довідку про обставини поранення, контузії, травми, каліцтва від 17 лютого 1994 року за № 52, про те, що 31 січня 1994 року ОСОБА_5 отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, закритий перелом кісток носа, забійну рану лобнової ділянки, ретроградну амнезію нібито йдучи з роботи додому, тобто при виконані обов`язків пов`язаних із службою, з метою подальшого її використання.
22 листопада 2006 року військовослужбовець ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщеннях поліклініки та військового шпиталю військової частини НОМЕР_2 , що розташовані у АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 (станом на 2006 рік АДРЕСА_5 ) відповідно, задля проходження медичного обстеження подав медичні документи, у тому числі підроблену ним довідку про обставини поранення, контузії, травми, каліцтва від 17 лютого 1994 року за №52 про те, що 31 січня 1994 року ОСОБА_5 отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, закритий перелом кісток носа, забійну рану лобнової ділянки, ретроградну амнезію нібито йдучи з роботи додому, тобто при виконанні обов`язків пов`язаних із службою.
29 листопада 2006 року на підставі поданої військовослужбовцем ОСОБА_5 підробленої ним довідки про обставини поранення, контузії, травми, каліцтва від 17 лютого 1994 року за №52 військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 прийнято рішення про непридатність ОСОБА_5 до військової служби зі зняттям з військового обліку, а травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, про що винесено свідоцтво про хворобу від 29 листопада 2006 року №114.
Окрім цього, 8 серпня 2007 року ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що він не отримував травму пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, з метою отримання виписки з акту огляду МСЕК подав до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований у АДРЕСА_6 , медичні документи, у тому числі копію свідоцтва про хворобу від 29 листопада 2006 року №114.
Цього ж дня, Тернопільський обласний центр медико-соціальної експертизи надав ОСОБА_5 3 групу інвалідності та видав виписку з акту огляду МСЕК № 133397, в якій на підставі копії свідоцтва про хворобу від 29 листопада 2006 року №114 вказав про причину інвалідності останнього виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать інваліди з числа військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок виконання інших обов`язків військової служби.
Так, 03 вересня 2007 року ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що він не має права на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, оскільки не отримував травму пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, що розташоване у м. Тернопіль на майдані Волі, 3 заяву про перерахунок пенсії по інвалідності, долучивши до неї документи, у тому числі виписку з акту огляду МСЕК № 133397, чим повідомив неправдиві відомості про те, що нібито отримав травму пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, а відтак має право на пенсію по інвалідності, як ветеран війни інвалід війни.
01 жовтня 2007 року ОСОБА_5 призначено пенсію по інвалідності, як ветерану війни інваліду війни, та останній в період з 01 жовтня 2007 року по 30 квітня 2015 року незаконно, шляхом обману, з корисливих мотивів заволодів чужим майном грошовими коштами Пенсійного фонду України в Тернопільській області на загальну суму 24 631 гривень 70 копійок.
У подальшому, 01 вересня 2008 року ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований по АДРЕСА_7 , достовірно знаючи про те, що він не має права на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності на підставі травми, отриманої при виконанні обов`язків військової служби, долучивши до заяви виписку із акту огляду МСЕК № 133397 та копію свідоцтва про хворобу від 29 листопада 2006 року №114, чим повідомив неправдиві відомості про те, що нібито отримав травму, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, а відтак має право на виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності на підставі травми.
02 лютого 2016 відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру, а саме у використанні підробленого документу; заволодінні чужим майном, шляхом обману, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358 ( в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001) та ч.2 ст. 190 (зі змінами, внесеними згідно із Законом №270-VІ (270-17( від 15.04.2008) КК України.
03 лютого 2016 з дотриманням вимог ст. 111, 135 КПК України ОСОБА_5 вказане повідомлення про підозру направлено поштовим зв`язком, а тому відповідно до ч.1 ст. 42 КПК України, з цього часу він являється підозрюваним.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: архівною довідкою №179-2/274 від 04.03.2014; довідкою ГУ пенсійного фонду України в Тернопільській області №2520/04 від 08.05.2015; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 01.07.2015; протоколом огляду медико - експертної справи ОСОБА_5 ; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 03.07.2015; протоколами огляду книги наказів командира військової частини; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 07.07.2015; протоколом огляду медичної картки стаціонарного хворого №5475; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 06.10.2015; протоколом огляду документів на підставі яких ОСОБА_5 отримує відшкодування пільг на житлово-комунальні послуги; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 13.10.2015; протоколом огляду документів на підставі яких ОСОБА_5 було призначено та виплачується підвищення до пенсії; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 13.10.2015; протоколом огляду документів на підставі яких ОСОБА_5 було виплачено одноразову допомогу; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 18.11.2015; протоколом огляду книг наказів командира військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_5 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; висновком судово-почеркознавчої експертизи №627/628/15-22 від 22.12.2015; довідкою з ІНФОРМАЦІЯ_4 №7/3931/6 від 27.11.2015; довідкою з ІНФОРМАЦІЯ_3 №10/2/397 від 21.01.2016; та іншими матеріалами в їх сукупності.
У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років та ч. 2 ст. 190 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними робота на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Метою застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороню залишати житло цілодобово, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, що передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України,
Враховуючи те, що ОСОБА_5 , вчинив умисний корисливий злочин, середньої важкості, на виклики слідчого не являється, переховувався від органів досудового розслідування внаслідок чого був оголошений в розшук, тому є всі підстави вважати про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органі досудового розслідування чи суду, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з мотивів, наведених у ньому та просить його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечили та клопочуть про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки в денний час в підозрюваного є необхідність відвідувати лікарню де проходити періодичне стаціонарне лікування, оскільки він є інвалідом ІІІ групи.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358 ( в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001) та ч.2 ст. 190 (зі змінами, внесеними згідно із Законом №270-VІ (270-17( від 15.04.2008) КК України, за яке серед іншого передбачено покарання до трьох років позбавлення волі.
Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Вирішуючи дане клопотання, слідчим суддею враховується те, що докази та обставини, на які посилається слідчий і прокурор у клопотанні дають достатні підстави вважати, що дивлячись на міру покарання передбачену статтями Кримінального Кодексу, що інкримінується підозрюваному, факти ухилення підозрюваного на виклики слідчого та оголошення його в розшук, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а тому вважає за доцільне застосувати щодо підозрюваного передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло в період доби з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., оскільки саме такий, а не менш суворий, запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам. За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає до часткового задоволення, а в задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слід відмовити.
При цьому слідчий суддя враховує особу ОСОБА_5 , який позитивно характеризується за місцем проживання, його вік, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці постійного проживання, репутацію підозрюваного, стан здоров`я останнього, зокрема той факт, що він є інвалідом ІІІ групи та йому необхідно періодично відвідувати лікувальний заклад для отримання відповідного лікування.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене військовим прокурором Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу - домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_5 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до органів внутрішніх справ України свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 31 березня 2016 року.
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Чортківського ВП ГУ НП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1