ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1084/16-к
№ 1-кп/636/245/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження № 0001386 від 20 жовтня 2015 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопокровка, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого електромонтером на ДП «Новопокровський КХП» , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

встановив:

26 вересня 2015 року приблизно о 16-00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раніш виниклих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , спровокував конфлікт в ході якого, діючи умисно, стоячи напроти останнього, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область обличчя, в результаті чого ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав на землю. В цей час ОСОБА_4 , скориставшись положенням ОСОБА_5 , сів зверху на нього та наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме в ліве око, далі ОСОБА_4 продовжив наносити удари кулаком правої руки в область обличчя зліва. Умисними діями ОСОБА_4 , згідно висновку експерта №395-Ч/15 від 01.12.15, ОСОБА_5 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синці на обличчі зліва і в лівій лобовій і скроневій ділянках, множинні переломи медіальної і нижньої стінки лівої орбіти, лівих відділів осередків ґратчастої кістки; струс головного мозку; паралітична вертикальна косоокість з частковою офтальмоплегією лівого ока; поріз окорухового нерву зліва.

За ступенем тяжкості зазначені синці і садно кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я (менше 6 днів), струс головного мозку - як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, зазначені переломи і пошкодження функцій лівого ока тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості (понад 21 день).

Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 довів свій злочинний намір до кінця, самостійно припинив протиправні дії та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину не визнав, і, не заперечуючи фактичні обставини, вказав, що, зустрівши ОСОБА_5 підійшов до нього щоб з`ясувати чи не він пробив колеса на мотоциклі його сина, на що ОСОБА_5 відреагував неадекватно, почав оскорбляти ОСОБА_4 і погрожувати йому завданням тілесних ушкоджень. ОСОБА_4 намагався заспокоїти ОСОБА_5 , але останній не реагував і наніс ОСОБА_4 декілька тілесних ушкоджень в області обличчя руками. Намагаючись припинити конфлікт, ОСОБА_4 почав тікати, і, обернувшись, завдав ОСОБА_5 удар в підборіддя, від якого останній впав, а ОСОБА_4 , намагаючись заспокоїти ОСОБА_5 , який продовжував наносити удари, перебуваючи зверху на ньому, завдав ОСОБА_5 удар в око, після чого підвівся і покинув місце події. Вважає, що саме він захищався він ОСОБА_5 , а тому інкриміноване йому обвинувачення є необґрунтованим.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину в повній мірі доведена зібраними та дослідженими судом доказами:

-показами потерпілого ОСОБА_5 , згідно яких 26 вересня 2015 року ОСОБА_5 перебував поряд з домом його батьків по АДРЕСА_2 , де мив машину. До нього підійшов ОСОБА_4 і сказав, що хтось на мопеді його сина пробив колеса. Пославшись на свою відсутність протягом двох тижнів вдома, ОСОБА_5 сказав ОСОБА_4 , що його звинувачення безпідставні, на що останній наніс йому удар кулаком в обличчя, від якого ОСОБА_5 впав, а ОСОБА_4 сів на нього зверху на наніс удар в око, після чого підвівся і втік, а ОСОБА_5 разом з дружиною поїхав до лікарні, де його залишили на лікування;

-показами свідка ОСОБА_7 , згідно яких вона 26 вересня 2016 року господарювала у дворі і почула сварку між ОСОБА_4 та іі чоловіком ОСОБА_5 . Вона вийшла на вулицю і побачила, як її чоловік впав, а ОСОБА_4 сів на нього зверху і наніс не менше трьох ударів в область обличчя ОСОБА_5 , після чого з місця події зник. Вона з ОСОБА_5 поїхала в лікарю в м.Чугуєві, а після цього його було направлено до обласної лікарні;

-показами свідка ОСОБА_8 , згідно яких вона через вікно свого будинку бачила, що ОСОБА_4 схилившись над ОСОБА_5 наносив останньому удари кулаком в обличчя. Коли ОСОБА_5 підвівся, його обличчя було в крові, а пізніше їй стало відомо, що останній лікувався в лікарні після отриманих ушкоджень;

-даними висновку додаткової судово-медичної експертизи №395-Ч/15 від 01.12.15, згідно якого множинні переломи медіальної і нижньої стінки лівої орбіти, лівих відділів осередків ґратчастої кістки, порушення функцій лівого ока, за ступенем тяжкості кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості (а.кр.пров.28-30);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.03.16, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 в присутності понятих вказав час, місце, спосіб вчинення злочину ОСОБА_4 , зокрема нанесення останнім кулаком правої руки удар в область лівого ока ОСОБА_5 (а.кр.пров.33-39);

-даними висновку додаткової судово-медичної експертизи №68-Ч/16 від 17.03.16, згідно якого крововилив в області лівого ока і пошкодження кісток обличчя у ОСОБА_5 мали місце від удару в цю область тупим твердим предметом (кулаком правої руки), а садна на спині внаслідок падіння та перебування потерпілого на поверхні землі зі щебенем (а.кр.пров.43-44);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.03.16, в ході якого свідок ОСОБА_8 в присутності понятих вказала час, місце, спосіб вчинення злочину, зокрема нанесення множинних ударів кулаком правої руки в область голови ОСОБА_5 , який лежав на землі (а.кр.пров.58-61);

-даними висновку додаткової судово-медичної експертизи №74-Ч/16 від 21.03.16, згідно якого встановлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження голови та спини могли виникнути за механізмом, зазначеним свідком ОСОБА_8 в протоколі слідчого експерименту від чисельних ударних впливів кулаками рук в голову потерпілого в умовах його перебування в положенні лежачі на спині на поверхні зі щебенем (а.кр.пров.67-68);

-показами експерта ОСОБА_9 , згідно яких він повністю підтримує зроблені ним висновки, які ґрунтуються на даних первинного огляду потерпілого ОСОБА_5 , наданій в подальшому медичної документації потерпілого ОСОБА_5 , та даних щодо проведених слідчих дій за участю потерпілого ОСОБА_5 і свідка ОСОБА_8 . Будь-яких порушень при проведенні експертиз чи суперечностей у висновку експерта не має.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про те, що дії обвинуваченого були вчинені в межах необхідної оборони і він має бути виправданим суд оцінює критично, оскільки будь-яких об`єктивних даних про загрозу здоров`ю чи життю обвинуваченого з боку потерпілого ОСОБА_5 стороною захисту не надано. Такі покази обвинуваченого не підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, суперечать показам свідків, а тому не можуть бути прийняті судом як належні і допустимі в даному кримінальному провадженні. Тому суд в цій частині дійшов протилежних висновків, що ґрунтуються на неупередженій оцінці безпосередньо досліджених ним доказів та на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. Такі висновки відповідають показанням свідків та експерта, допитаних в судовому засіданні; даним судово-медичної експертизи та протоколів проведення слідчого експерименту за участю свідка та потерпілого.

Таким чином, належних доказів на спростування обвинувачення стороною захисту не надано.
Досліджені безпосередньо в ході судового розгляду та оцінені в їх сукупності докази, дають суду підстави для визнання доведеною вини ОСОБА_4 в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я . Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України.
Судом досліджені відомості, що характеризують обвинуваченого і встановлено, що він має постійне місце роботи, де зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, раніш до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно статті 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного і вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до статті 75, 76 КК України.

Даючи оцінку заявленим потерпілим ОСОБА_5 позовним вимогам суд погоджується з доводами останнього щодо заподіяння йому моральної шкоди внаслідок спричинених обвинуваченим тілесних ушкоджень, що відповідно до ч.1, 2 ст.23 ЦК України є підставою для відшкодування такої шкоди. Разом з тим, згідно ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди: « обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіянні позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору».

Тому, на виконання положень п. 9 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, з врахуванням фактичних обставин справи та характеру кримінального правопорушення, виду та ступеню вини обвинуваченого, з огляду на те, що завдана моральна шкода потерпілому полягає у фізичному болю та стражданнях, що останній для відновлення своїх порушених прав був змушений докладати додаткових зусиль, перебуваючи на лікуванні в лікарні, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000 грн., які слід стягнути з обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_4 на користь потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_5 .
Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки доказів на спростування заявленої потерпілим майнової шкоди обвинуваченим не представлено, суд приходить до висновку про задоволення вимог майнового характеру відповідно до документально підтверджених потерпілим ОСОБА_5 витрат на його лікування, які становлять 2284,90грн., витрати на суму 3,32грн на пошук та резервування ліків, а також на суму 400,00грн за інформаційні послуги ФОП ОСОБА_10 (а.с.пров.38,40) не підтверджено як такі, що є необхідними для лікування потерпілого ОСОБА_5 , а тому в цій частині суд вважає необхідним в їх задоволенні відмовити.
Отже, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заявленого позову.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Питання про долю речових доказів вирішується судом відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368,370,373,374,376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік з покладенням відповідно до п.п.1, 2ч. 1 ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 15 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також 2284,90грн. (дві тисячі двісті вісімдесят чотири гривні 90 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В іншій частині позову відмовити.
Речові докази DVD-R диск, 4,7 Gb Maximus зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя