АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/898/16 Справа № 207/2014/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляці прокурора на ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 липня 2016 р., якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 15 вересня 2016 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановила:
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 16 липня 2016 р. близько 11 год. на перехресті вул. І. Котляревського та вул. В. Чорновола в м. Кам*янське, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, застосовав насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_10 . Однак не зміг довести до кінця свій замисел, оскільки остання вчинили йому спротив після чього ОСОБА_11 з місця події зник.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_11 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Рішенням слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 липня 2016 р. клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково. Підозрюваному ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 15 вересня 2016 року з покладанням на останнього відповідних обов`язків.

Суд своє рішення вмотивував тим, що стороною обвинувачення не наведено доказів того, що жоден з більш м*яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, а сама по собі наявність підозри не є підтсавою застосування найбільш сурового запобіжного заходу.
Вважає, що слідчий в порушення вимог ст. 184 КПК в клопотанні не виклав обставин, на підставі яких дійшов до висновку про наявність одного або декількох ризиків, і не послався на матеріали, які підтверджують такі обставини.
Оскільки прокурор в судовому засіданні не довів, що жоден з більш м*яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним в клоптання ризикам, з посиланням на наявність у підозрюваного постійного місця проживання та реєстрації, дійшов до висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_11 більш м*якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.
Прокурор не згоден з рішенням суду. В апеляції просить його скасувати, постановити нове, яким підозрюваному ОСОБА_11 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вказує, що слідчим суддею не враховано, тяжкість скоєного злочину, який вчинений з застосуванням насильства до потерпілої, дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, офіційно не працевлаштований.
Вважає обґрунтованим ризик незаконного впливу на свідків і потерпілу, переховування та вчинення іншого злочину, оскільки підозрюваний схильний до антисоціальної поведінки та в малий проміжок часу вчинив тяжкий злочин.
Просив звернути увагу на те, що в провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 125 КК.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав доводи апеляції. Просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_11 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти доводів апеляції. Просили залишити її без задоволення, а ухвалу без змін.
Заслухав суддю-доповідача, думку учасників провадження, дослідивши його матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен керуватись вимогами ст. ст. 177, 178, 181 КПК.
Колегія суддів доводи сторони обвинувачення щодо незаконності судового рішення вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.
Надані матеріали дозволяють колегії суддів дійти до висновку про те, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання, перевірив обґрунтованість висунутих ризиків. Встановив, що зазначені у клопотанні відомості щодо обґрунтованої підозри підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування даними.
В апеляції не наведено доказів щодо існування ризиків задля запобігання, яких до підозрюваного повинно бути застосовано запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.
З наданих матеріалів, вбачається, що з моменту обрання останньому міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту останній свої процесуальні обов`язки не порушував, незаконного впливу на потерпілу та свідків не здійснював, перешкод органу слідства не чинив, інший злочин не скоїв.
Тому підтвердженням являються дані про те, що примусові заходи процесуального характеру, пов`язані з порушенням обов`язків до ОСОБА_8 органом слідства не застосовувались. Останній за викликом з`являвсяся до слідчого та суду. Тому доводи прокурора щодо ризику переховування та невиконання покладених обов`язків спростовані сукупністю вказаних даних.
Посилання органу слідства на тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_11 , та на те, що той раніше судимий, не можуть мати вирішального значення для застосування до нього найбільш сурового запобіжного заходу. Тому підтвердженням являються рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Мамедова проти Росії», «Єлоєв проти України» про те, що «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому, тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою», що «навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, тяжкість обвинувачення не можуть бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.»
На підставі вищезазначеного, враховуючи належну процесуальну поведінку ОСОБА_11 , дані про його особу, тяжкість скоєного ним злочину,, наявність постійного місця проживання, родини, батьків та працевлаштування, колегія суддів приходить до висновку, про відсутність підстав задля застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 липня 2016 р., якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 15 вересня 2016 року відносно ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4