Справа № 190/1117/16-к
Провадження №1-кп/190/74/16
ЄРДР №
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2016 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1кп/190/74/16 (ЄРДР №0000216) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, має неповну середню освіту, неодруженого, військовозобов`язаного (перебуває на військовому обліку), зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з ст.89 КК України раніше не судимого, якому запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 05.03.2016 року приблизно о 13год. 00 хв., знаходячись в стані в алкогольного сп`яніння, перебуваючи з південної сторони дитячого майданчика, розташованого на проспекті Перемоги в м.П`ятихатки Дніпропетровської області напроти жилого будинку №81 по вул.Степовій, зустрів свою співмешканку ОСОБА_6 та раніше знайомого ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 на ґрунті ревнощів вчинив сварку з ОСОБА_5 . В ході сварки ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, стоячи обличчям до ОСОБА_5 на відстані приблизно 50см вдарив останього кулаком правої руки по обличчю. Після цього ОСОБА_4 дістав із правої кишені своєї куртки розкладний ніж з чорною пластиковою рукояткою, який заздалегідь взяв із свого жилого будинку АДРЕСА_1 та тримаючи ніж в правій руці, знаходячись обличчям до обличчя на відстані приблизно 50 см, наніс ОСОБА_5 один боковий удар лезом ножа у черевну порожнину в область підребер`я, спричинивши потерпілому при цьому згідно з висновком судово-медичної експертизи №24 «Е» від 18.03.2016 року тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного ушкодження передньої черевної стінки в ділянці підреберної дуги зліва з ушкодженням тканини лівої долі печінки по діафрагмальній поверхні, кровоносних судин в ділянці малого сальника, які могли виникнути від дії твердого плоского предмету (предметів), що володіє колюче-ріжучими властивостями, клинка типу «ножа» та відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм як небезпечні для життя (пункт 2.1.3, підпункт «к» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджені наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 ).

Після нанесених ударів потерпілому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, залишивши ОСОБА_5 на землі в положенні сидячи.

Тим самим ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, у зв`язку з чим вищевказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за обвинувальним актом за ч.1 ст.121 КК України як умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Таким чином за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.121 КК України визнав у повному обсязі, підтвердивши в повному обсязі вчинення ним дій за обставинами, зазначеними в обвинувальному акті.

Крім того обвинувачений відмовився від послуг захисника, пояснивши, що відмова не пов?язана з його матеріальним становищем, та 03.06.2016 року подав до суду заяву, яку підтримав при судовому розгляді кримінального провадження, про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим ОСОБА_4 зрозуміло. Добровільність подання вказаних заяв та розуміння наслідків обвинуваченим перевірено судом в судовому засіданні.

Прокурор та потерпілий ОСОБА_5 проти заяв обвинуваченого не заперечували.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому розгляді підтвердив обставини правопорушення за обвинувальним актом та зазначив, що обвинувачений відшкодував йому лише 200 грн. в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а саме - доказів на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою суду визнано недоцільним. У зв`язку з цим суд не приводить недосліджені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у мотивувальній частині вироку. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При визначенні виду та розміру покарання суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, згідно з ст.89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття обвинуваченого у скоєному правопорушенні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом зазначається вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №445 щодо результатів медичного огляду від 05.03.2016 року та визнано обвинуваченим в судовому розгляді.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого та обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69,75 КК України, в т.ч. іншої міри покарання, суд не вбачає. При цьому суд зазначає, що до суду під час судового розгляду не надано будь-яких медичних документів щодо неможливості відбування обвинуваченим ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі за станом здоров`я чи інших підстав.

Оскільки запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу з підстав наявності ризиків невиконання обвинуваченим обов`язків до суду в порядку ст.184 КПК України під час судового розгляду не заявлено та судом в порядку ст.ст.193,194 КПК України не розглядалося, клопотань про доповнення судового розгляду не заявлялося, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого, питання щодо речових доказів слід вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, помістивши його на вказаний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.П`ятихатки Дніпропетровської області, на користь держави витрати в сумі 703,68 (сімсот три) грн. 68 коп. за проведення експертизи №14/4.5-1362 від 19.05.2016 року.

Речовий доказ спеціальний експертний пакет №0397403, в якому знаходиться ніж, який знаходиться в камері схову П`ятихатського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області(квитанція №70 від 07.05.2016 року), знищити.

Речові докази паперовий пакет, в якому знаходяться фрагменти листя із зразками рідини бурого кольору, ззовні схожої на кров, паперовий конверт, в якому знаходяться зразки крові, висушений на марлевій серветці, потерпілого ОСОБА_5 та паперовий конверт, в якому знаходяться змиви з об`єктів №№1-3, витяжка з об`єкту №1 на ниточках марлі, які знаходяться в камері схову П`ятихатського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція б/н від 17.05.2016 року), знищити.

Речові докази три поліетиленові пакети, в яких знаходиться куртка спортивного типу чорного кольору, светр сірого кольору, сорочка сірого кольору, спортивні штани чорного кольору, які знаходяться у потерпілого ОСОБА_5 , залишити останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду
Суддя ОСОБА_1