УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/6063/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 309 КПК УКраїни Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 15 липня 2016 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , -
в с т а н о в и л а:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у збуті бойових припасів, а саме двох корпусів ручних гранат РГД-5 та двох підривачів в УЗРГМ та УЗРГМ-2, а також предмету схожого на пістолет Макарова.
13.07.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 15 липня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ Головного Управління Національної поліції в Житомирській області про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання терміном 60 діб та покладено ряд обов`язків передбачених КПК України. Строк дії ухвали встановлено до 12.09.2016 року.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання в межах строку досудового розслідування тобто до 12.06.2016 року. Посилається на те, що ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні зазначеного клопотання є необгрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, тому під загрозою тяжкості покарання підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. А також встановлено, що ОСОБА_7 має посвідку на проживання у Республіці Чехія, де володіє нерухомим майном, а тому може виїхати за межі України, тобто переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджує наявність ризиків передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_10 гроші в сумі 100000 гри. для продажу останньому пістолету Макарова та автомату Калашнікова, які органом досудового розслідування в ході проведених обшуків та інших слідчих дій не знайдено та місцезнаходження на даний час не встановлено. У зв`язку з чим, перебуваючи не під вартою, останній може знищити або сховати гроші, які використані для закупівлі автомату Калашнікова, або знищити чи сховати вказаний автомат, що підтверджує факт наявності ризиків, передбачених п.2. ч.1 ст.177 КПК України. В ході досудового розслідування допитано ряд свідків покази яких мають доказове значення під час досудового так і в подальшому судового розгляду вказаного провадження. Враховуючи те, що вказані особи брали участь під час проведення слідчих дій разом з підозрюваним ОСОБА_7 , перебуваючи не під вартою, останній може незаконно впливати на їх покази, а також на заявника ОСОБА_11 з яким ОСОБА_7 знайомий, що підтверджує факт наявності ризиків, передбачених п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту з встановленням заборони залишати житло у певний період доби. Посилається на те, що обрана судом міра запобіжного заходу - цілодобовий домашній арешт є занадто суворим заходом, оскільки застосування судом запобіжного заходу - цілодобовий домашній арешт фактично позбавить ОСОБА_7 права на працю гарантованого йому Конституції України та позбавить можливості забезпечувати себе та членів своєї родини засобами для існування так як він є єдиним годувальником в сім`ї. Крім того, вказує, що ОСОБА_7 працює на посаді Голови Правління ПАТ «Київфундаментбуд» та фактично здійснює керівництво даним підприємством. Функціональні обов`язки, які покладені на ОСОБА_7 . Статутом товариства передбачають особисту присутність останнього на робочому місці. Разом з тим ОСОБА_7 є акціонером інших товариств. Вказана діяльність потребує його постійної присутності та фактичної роботи у вказаних сферах, що неможливо у зв`язку з застосованою мірою запобіжного заходу - цілодобово домашнього арешту. Також ОСОБА_7 має проблеми зі здоров`ям (гіпертонічна хвороба 2 ст. з ураженням серця), які потребують постійного амбулаторного лікування. Зазначає, що аналіз поведінки ОСОБА_7 в аспекті вказаних обставин також свідчить про відсутність потреби застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобово домашнього арешту, оскільки ОСОБА_7 весь цей час не переховувався від органів досудового розслідування або суду; не знищував, не переховував, не спотворював будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; не впливав незаконно на інших учасників справи; не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином; не вчиняв інших кримінальних правопорушень. Стверджує, що дії які інкримінуються ОСОБА_7 та викладені у підозрі за ч.1 ст.263 КК України не знаходять свого підтвердження та відповідно підозра по вказаному епізоду є необгрунтованою та не підтверджується матеріалами кримінального провадження, а ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні.
В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги прокурор підтримав доводи, викладені в ній та заперечив проти апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваного, підозрюваний та його захисник підтримали свою апеляційну скаргу заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, додатково послалися на невірне визначення в ухвалі слідчого судді місця проживання підозрюваного, надавши в підтвердження цього копію договору оренди житла.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає відхиленню, апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного,міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Матеріали, додані до клопотання про обрання запобіжного заходу, свідчать, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненому ним кримінальному правопорушенні за обставин, наведених у клопотанні слідчого.
Однак при цьому також слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею вірно встановлено, що такий запобіжний захід в даному випадку обрано бути не може, оскільки ОСОБА_12 хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, проте він раніше не судимий, має місце проживання, не переховувався від органу досудового розслідування та суду, не перешкоджав кримінальному провадженню, не впливав на свідків. Доказів про те, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, прокурором та слідчим не надано, а також вони відсутні в матеріалах провадження.
З вказаним висновком також погоджується і колегія суддів, оскільки зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні як прокурором, так і слідчим та відповідають матеріалам кримінального провадження.
З огляду на викладене, доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що не перебуваючи під вартою ОСОБА_7 може впливати на свідків, виїхати за межі країни, знищити або сховати гроші та про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є передчасними та не грунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Що стосується апеляційної скарги захисника слід зазначити.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і про це обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, підозра ОСОБА_7 у вчиненому ним злочині доводиться органом досудового слідства наявністю таких доказів, як протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 26.05.2016 року, протокол огляду та вручення грошових коштів від 16.06.2016 року, протокол огляду місця події від 17.06.2016 року, висновок експерта від 24.06.2016 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 21.06.2016 року, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 21.06.2016 року, протокол огляду місця події від 17.07.2016 року, протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 18.07.2016 року, протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 17.07.2016 року.
Доводи апеляційної скарги, що судом безпідставно застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, те, що прокурором та слідчим не надано доказів того, що він причетний до вчинення даного злочину не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.
Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність ризиків пов`язаних з обранням запобіжного заходу.
Те, що підозрюваний ОСОБА_7 має сім`ю, яку забезпечує, постійне місце проживання, позитивну репутацію, працює, хворіє, заслуговує на увагу колегії суддів, проте в даному випадку не може бути безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби та не впливає з урахуванням всіх обставин провадження на правильність прийнятого слідчим суддею рішення. Крім того даний запобіжний захід застосовується в межах досудового розслідування строком на 60 діб.
На переконання колегії апеляційного суду саме запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.
Разом з тим обґрунтованими є посилання захисника та підозрюваного на те, що за зазначеною в оскарженій ухвалі слідчого судді адресою реєстрації: АДРЕСА_1 підозрюваний не проживає, а проживає фактично в орендованому його дружиною будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим виконати ухвалу слідчого судді про арешт саме за адресою реєстрації ОСОБА_7 є не можливим.
Враховуючи наведене, а також думку прокурора, який не заперечував проти того, що дійсно ОСОБА_7 проживає за адресою АДРЕСА_2 , та дана адреса повинна бути визначена в ухвалі суду у разі залишення підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів на підставі положень ст. 407 КПК України вважає за необхідне оскаржену увалу скасувати та постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту на строк до закінчення досудового слідства саме за адресою його фактичного проживання з покладанням на нього відповідних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 відхилити, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 15.07.2016 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_17 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 строком до 12 вересня 2016 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:
1.прибувати до старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_17 чи іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою;
2.не залишати цілодобово місце постійного проживання: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду та службової особи органу внутрішніх справ, якому буде передано ухвалу про обрання запобіжного заходу для виконання;
3. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
4.не змінювати без дозволу слідчого, прокурора чи суду місця проживання чи місця роботи;
5.здати на зберігання до Головного Управління Національної поліції в Житомирській області паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України чи в`їзду в Україну.
Контроль за виконанням ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 покласти на Головне Управління Національної поліції в Київській області.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :