Справа № 642/4785/16
Провадження № 1-кп/642/506/16
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
16 серпня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, вдови, пенсіонерки, раніше в силу ст. 89 КК України не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
23 червня 2016 року приблизно о 19 год. 30 хвил. ОСОБА_4 знаходилась за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у неї виник словесний конфлікт з її дочкою - ОСОБА_5 на підставі раптово виниклої неприязні.

В ході словесного конфлікту ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, з мотивів раптово виниклої неприязні до ОСОБА_5 , вирішила спричинити останній тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 на відстані витягнутої руки, стоячи напроти ОСОБА_5 , в процесі словесного конфлікту, тримаючи руку ОСОБА_5 правою рукою та тримаючи в лівій руці порцелянову чашку, нанесла ОСОБА_5 три удари дном порцелянової чашки в тім`яну область та один удар в область правого ока.

Протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 3583-Ая/2016 від 01.07.2016 року були заподіяні тілесні ушкодження: забиті рани у тім`яній ділянці, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я,а також синець у правій навколо очній ділянці, який є легкім тілесним ушкодженням.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою частково, пояснила, що вона проживає у будинку з донькою та її дітьми, також з ними проживає співмешканець доньки, який не має ніякого право на проживання, та її постійно ущемляють в її житлових правах, через що виникають конфлікти. 23 червня 2016 року у неї стався конфлікт з дочкою ОСОБА_7 через те, що вона - обвинувачена - підстригла онуку - доньку потерпілої. ОСОБА_5 обурилась тим та закричала своєму співмешканцю ОСОБА_8 , що вона - обвинувачена - знову підстригла доньку.. ОСОБА_5 напала на неї першою, схватила столик, на яком була чашка, та кинула в неї - обвинувачену, потім ще раз кинула на неї столик, та рукою потягнулась до її горла. Після цього вона - обвинувачена - стала відступати від потерпілої, однак та продовжувала тягнутись за нею, тоді вона схватила чашку та нанесла чашкою удари доньці по голові. Нанесла вона їй більше двох ударів, била куди прийдеться. Прибіг ОСОБА_8 , відтягнув ОСОБА_9 , остання впала на диван, та у неї бризнула кров. Вона вважає, що донька напала першою, тому сама винна, що таке сталось. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 10 000 грн. не визнала.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтвердилась у судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила в судовому засіданні, що її мати ОСОБА_4 постійно влаштовує сварки, поводить себе агресивно. Будинок належить їй з матір`ю в рівних частках, тому вона проживає в будинку з двома дітьми та своїм співмешканцем - ОСОБА_10 , який ніде не зареєстрований та не має свого житла. У них мала житлова площа, однак житлове питання вирішити мирним шляхом не вдається, оскільки мати заперечує проти прибудови на земельній ділянці кімнати. 23 червня 2016 року у кімнаті у неї з матір`ю виник конфлікт через те, що мати знову без її згоди підстригла її дитину. Мати почала її ображати, потім кинула на неї стільцем, та вона - потерпіла - його відкинула, стілець перевернувся. Мати була розлючена, вдарила її наодмаш, після чого, тримаючи її за руку однією рукою, другою схопила чашку та стала бити її чашкою по голові, вдарила в область ока, а потім нанесла декілька ударів по тім`яній ділянці голови. На її - потерпілої - крик з кухні прибіг ОСОБА_11 з дитиною на руках та ледь відтягнув її від матері. Була викликана міліція та машина швидкої допомоги. Вона проходила лікування, їй накладали шви на голові. Вона - потерпіла - на мати не нападала, та ніякого насильства до неї не застосовувала;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив в судовому засіданні, що він проживає у своєї співмешканки ОСОБА_7 , та вони мають спільну дитину. ОСОБА_4 постійно влаштовує сварки, однак їм нема куди піти з будинку, а грошів на оренду не вистачає, тому вони продовжують проживати разом з ОСОБА_4 в одному будинку. 23 червня 2016 року ОСОБА_13 сказала йому, що її мати знову підстригла їхню дитину. З цього приводу виник конфлікт, оскільки таке вже було раніше, та ОСОБА_9 вже попереджала її не робити цього. Він знаходився з дитиною на кухні та вирішив не втручатись, щоб мати з донькою розібрались між собою, у кімнату до них заходив. Він чув, що ОСОБА_4 почала ображати, проклинати доньку. Потім ОСОБА_9 крикнула та позвала його, він зайшов у кімнату з дитиною на руках та побачив, що ОСОБА_9 опустила голову, а мати б`є ОСОБА_9 чашкою по голові, він бачив, як вона нанесла їй декілька ударів в тім`яну частину голови. ОСОБА_9 підняла голову, та він побачив, що вона була у крові. ОСОБА_4 перебувала в ярості, та він ледь зміг відтягнути ОСОБА_9 від неї. У ОСОБА_9 текла з ран кров, ліжко також було у крові. ОСОБА_4 отямилась, перелякалась, принесла перекис водню для промивання ран. Він став надавати ОСОБА_9 допомогу, обробляти рани, однак кров не зупинялась. Вони викликали міліцію, а потім і швидку допомогу;

- даними слідчого експерименту, проведеного 18 липня 2016 року з участю потерпілої ОСОБА_5 , у присутності двох понятих, яка розповіла про обставини, за яких ОСОБА_4 спричинила їй тілесні ушкодження, та показала за допомогою статиста механізм їх спричинення, та фототаблицею до протоколу;

- висновком судово-медичної експертизи № 3583-Ая/2016 від 01.07.2016 року, проведеної ХОБСМЕ, відповідно до якої ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження: забиті рани у тім`яній ділянці, синець у правій навколо очній ділянці. Дані ушкодження утворились від не менш ніж трьох ударних дій тупих твердих предметів, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, та, враховуючи їх морфологічні ознаки, могли бути отримані у строк та при обставинах, вказаних потерпілою.

За степеням тяжкості забиті рани, враховуючи їх звичайний клінічний перебіг, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6 днів, але не перевищує 3-х тижнів (21 день) ( згідно ю.п.2.3.1. «а»,2.3.3. Правил судового-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень,затв. Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

За ступенем тяжкості синець викликає незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень;

- висновком судово-медичної експертизи № 4041-Ая/16 від 26.07.2016 року,проведеної ХОБСМЕ, відповідно до якої у ОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження: забиті рани (після первинної хірургічної обробки) у тім`яній ділянці, синець у правій навколо очній ділянці. Показання ОСОБА_5 , які викладені в у протоколі проведення слідчого експерименту від 18 липня 2016 року,в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень.

Показання потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_12 , дані слідчого експерименту з участю потерпілої узгоджується між собою, а також з наведеними висновками судово-медичних експертиз.

Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, і не викликають у суду сумнівів, тому суд кладе їх в основу вироку.

Посилання обвинуваченої ОСОБА_4 на те, що її донька ОСОБА_5 схопила її за горло, після чого вона нанесла їй удари, захищаючись, спростовуються вищенаведеними доказами, які ОСОБА_4 не спростовані, з приводу проведення судово-медичного огляду на предмет наявності у неї тілесних пошкоджень вона не зверталась.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_4 щодо того, що слідчий експеримент не провадився, є необґрунтованими, оскільки, як слідує з протоколу про проведення слідчого експерименту, слідчий експеримент проведено без її участі, а з участю потерпілої, у присутності двох понятих та статиста, що зафіксовано на фотознімку.

Суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 оспорює фактичні обставини з метою уникнути покарання за скоєне.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило о короткочасний розлад її здоров`я, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона на обліку у нарколога не перебуває. Раніше перебувала на обліку у психіатра з приводу циклотимії.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 589 від 28 липня 2016 року,- проведеної ХОКПЛ №3, ОСОБА_4 ознак психозу та слабоумства не виявляє, виявляє органічний емоційно лабільний розлад, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому вона підозрюється, ОСОБА_4 знаходилась поза якимось тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 в даний час за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обвинувачена ОСОБА_4 є пенсіонеркою. За місцем проживання характеризується позитивно.

Раніше в силу ст. 89 КК України раніше не судима.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її похилий вік.

Обставин, які обтяжують відповідно до ст. 67 КК України її покарання, суд не вбачає.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, обираючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненою нею кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, наведені вище дані про особу обвинуваченої, вищенаведені обставини, її ставлення до скоєного - вину свою вона не усвідомила, та приходить до висновку про необхідність призначити їй покарання у виді штрафу. При визначенні розміру штрафу суд враховує майновий стан ОСОБА_4 , яка є пенсіонеркою.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 10 000 грн. В обґрунтування позову вона послалася на те, що внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень вона зазнала переляку, фізичного болю, моральних страждань,була вимушена проходити лікування, їй було накладено шви на голові. Також обґрунтувала позовні вимоги тим, що за суму отриманої моральної шкоди вона має намір побудувати матері прибудову для розв`язання житлового конфлікту.

Суд знаходить цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди таким,що підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3,4 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Враховуючи, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченої, яка є матір`ю потерпілої, спричинила їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, потерпіла ОСОБА_5 зазнала фізичного болю, душевних страждань, переляку, була вимушена проходити лікування, чим був порушений звичайний уклад її життя, суд приходить до висновку, що діями обвинуваченої їй завдана моральна шкода, розмір якої судом визначений у сумі 2 000 грн. Інші доводи, на які посилається потерпіла, не пов`язані з заподіянням моральної шкоди внаслідок даного кримінального правопорушення, тому суд не бере їх до уваги.
Доказів заподіяння моральної шкоди потерпілій у більшому розмірі суду не надано.
Суд вважає, що саме такий розмір грошового відшкодування разом із винесенням обвинуваченій ОСОБА_4 обвинувального вироку та призначенням останній покарання за вчинене буде відповідати обсягу моральних страждань потерпілій.
Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити їй покарання у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у розмірі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят ) грн.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_5 на суму 10 000 грн., задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1