Дата документу Справа № 310/912/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1164/16 Головуючий у 1-й інстанції Богомолова
Єдиний унікальний № 310/912/15-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні подання Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про відмову умовного покарання і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 13.02.2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.317, ч.2 ст.311, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 травня 2016 року відносно засудженого ОСОБА_6 та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, в порушення вимог ч.ч. 1,2 ст. 135 КПК України, належним чином не викликав засудженого ОСОБА_6 , повістку самому засудженому або дорослому члену сім`ї чи іншій особі, які з ним проживають, житлово-експлуатаційній організації вручена не була, а судова справа розглянута по суті без належним чином повідомленого про розгляд справи засудженого.

Крім того, судом першої інстанції були допущені порушення вимог ч. 4 ст.539 КПК України, оскільки засуджений ОСОБА_6 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду подання Інспекції, шляхом вручення повістки дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з ним проживає, житлово-експлуатаційній організації.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Натомість, у порушення вимог законодавства суд першої інстанції вирішив справу по суті, без об`єктивного з`ясування обставин, які підтверджені доказами, та досліджені під час судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор не підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду залишити без змін.

Вислухавши доповідача, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ухвалі суду, вироком Бердянського міськрайонного суду від 13.02.2015 року засуджений ОСОБА_6 за ч.1 ст.317, ч.2 ст.311, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

У травні 2016 року адміністрація Бердянського МРВ КВІ УДПтС України у Запорізькій області звернулась до суду з поданням від 28.04.2016 року, яке підтримав у судовому засіданні його представник, про відміну умовного покарання і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбуття призначеного судом покарання у зв`язку з тим, що 03.04.2015 року ОСОБА_6 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про відповідальність та наслідки за допущення з його боку адміністративних правопорушень та скоєння нових злочинів, про що в нього було відібрано підписку.

09.02.2016 року до Бердянського МРВ КВІ з Бердянського ВП ГУНП надійшов витяг з кримінального провадження та 01.03.2016 року повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 186 КК України відносно ОСОБА_6

09.03.2016 року, 17.03.2016 року ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію до інспекції. 18.03.2016 року до Бердянського ВП ГУНП направлено подання на привід засудженого.

29.03.2016 року до інспекції надійшли матеріали з Бердянського ВП ГУНП, з яких стало відомо, що засуджений залишив місце проживання, та 05.03.2016 року оголошений у розшук постановою Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області.

29.03.2016 року Бердянським МРВ КВІ розпочаті першочергові розшукові заходи з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , однак вжитими заходами встановити місцеперебування засудженого ОСОБА_6 не виявилось можливим.

Матеріали відносно ОСОБА_6 28.04.2016 року направлено до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області для проведення подальших розшукових заходів.

Залишаючи без задоволення подання, суд мотивував своє рішення тим, що згідно до ч. 1 ст. 164 КВК України кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводить індивідуально-профілактичну роботу із засудженими та контролює додержання ними громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом; вносить подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції; організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.

Відповідно до вимог ч. 6 ст.166 КВК України, особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Аналіз статей 164, 166 КВК України свідчить про те, що розшуком засудженого повинен займатися не суд, а кримінально-виконавча інспекція. Однак, як вбачається із матеріалів справи, кримінально-виконавча інспекція долучила до матеріалів постанову про заведення оперативно-розшукової справи категорії «Розшук» та оголошення державного розшуку від 05.03.2016 року, якою заведено оперативно-розшукову справу. При цьому ніяких письмових доказів щодо оголошення засудженого ОСОБА_6 у розшук на підставі подання Бердянського МРВ КВІ УДПтС України суду не надано.

Представник Бердянського МРВ КВІ УДПтС України ОСОБА_7 в судовому засіданні надав суду постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_8 від 26.02.2016 року, однак вказана постанова винесена слідчим СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 в межах іншого кримінального провадження, по якому ОСОБА_8 є підозрюваним.

Таким чином, постанови про оголошення в розшук засудженого ОСОБА_6 , оголошеного в розшук на підставі подання Бердянського МРВ КВІ УДПтС України, не має, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 в розшук на підставі подання Бердянського МРВ КВІ УДПтС України не оголошувався.

У відповідності до вимог ст.539 КПК України скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням за відсутності останнього суд не вправі.

Тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні подання Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про відмову умовного покарання і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3