Справа № 461/3860/16-к
Провадження № 1-кс/461/2801/16
УХВАЛА
іменем України
13.06.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 30.05.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000034 від 09.08.2013 року

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 30.05.2016 року, а матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000034 від 09.08.2013 року скерувати до СВ Прокуратури Львівської області для продовження досудового розслідування, визнати бездіяльність слідчого, яка полягає у непроведенні слідчих дій, неоголошенні ОСОБА_7 про підозру, не призначенні та не проведенні трьох експертиз протиправною, а також просить визнати бездіяльність прокурора ОСОБА_3 щодо неналежного процесуального керівництва у кримінальному провадженні протиправною. Окрім того, просить зобов`язати слідчого провести слідчі дії, відсторонити слідчого ОСОБА_6 від кримінального провадження, долучити до матеріалів кримінального провадження клопотання.

В обґрунтування скарги покликається на те, що із оскаржуваною постановою не погоджується, оскільки слідчим не проведено наступні слідчі дії: не оголошено ОСОБА_7 підозру після отримання слідчим висновку експерта, не призначено та не проведено дві судові експертизи по визначенню матеріальної та моральної шкоди, заподіяних потерпілому ОСОБА_5 , а також не проведено додаткову комісійну судово-автотехнічну експертизу. Покликається на те, що представником потерпілого до слідчого неодноразово подавались клопотання про відновлення досудового розслідування, оголошення підозри, проведення експертиз, однак такі були залишені без розгляду та задоволення. Зазначає, що ухвалою Галицького районного суду м.Львова слідчого ОСОБА_8 зобов`язано розглянути клопотання про оголошення підозри ОСОБА_7 , однак таке залишено без розгляду, а підозра на сьогоднішній день так і не оголошена. Окрім того зазначає, що ОСОБА_4 звертався до слідчого з клопотанням про долучення та визнання речовими доказами речей і документів, однак останнє не розглянуто та в матеріалах кримінального провадження відсутнє. Просить скаргу задоволити.

У судовому засіданні представник потерпілого скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні, викладеним у такій. Просив скаргу задоволити.

Прокурор проти задоволення скарги заперечив, мотивуючи тим, що слідчим проведені всі необхідні слідчі дії, допитані усі свідки як потерпілого ОСОБА_5 , так і ОСОБА_7 та не здобуто доказів стосовно можливості оголошення підозри ОСОБА_7 . Стверджує, що розмір матеріальної та моральної шкоди потерпілий визначив самостійно, тому проведення судових експертиз по визначенню розміру матеріальної та моральної шкоди не вбачається за необхідне.

Заслухавши доводи представника потерпілого, прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час судового розгляду скарги встановлено, що у проваджені старшого слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження за фактом наїзду 07.03.2012 року поблизу будинку АДРЕСА_1 автомобіля марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням оперуповноваженого БНОН Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_7 , на пішохода ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 18.06.2015 року скасована постанова слідчого ОСОБА_6 від 24.10.2014 року про закриття кримінального провадження №0000034 у зв`язку з тим, що слідчим ОСОБА_6 не проведено слідчих дій, а саме не оголошено підозру ОСОБА_7 після отриманого слідчим 29.10.2014 року висновку експерта, а також не призначено та не проведено двох судових експертиз по визначенню розміру моральної та матеріальної шкоди, заподіяних злочином потерпілому ОСОБА_5 .

На виконання зазначеної вище ухвали Галицького районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року ОСОБА_4 25 червня 2015 року звернувся до Прокуратури Львівської області з клопотанням про відновлення досудового розслідування, проведення слідчих дій: оголошення ОСОБА_7 про підозру, проведення двох судово-економічних та судово-психологічних експертиз по визначенню розміру матеріальної та моральної шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до повідомлення слідчого № 17-1946 від 30.06.2015 року, зазначене вище клопотання задоволено у повному обсязі.

Судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 26.11.2015 року скасована постанова слідчого ОСОБА_8 від 31.07.2015 року про закриття кримінального провадження №0000034 у зв`язку з тим, що слідчим ОСОБА_8 не проведено ряд слідчих дій, а саме: не вирішено питання про оголошення підозри ОСОБА_7 після отриманого слідчим 29.10.2014 року висновку експерта, а також не призначено та не проведено двох судових експертиз по визначенню розміру моральної та матеріальної шкоди, заподіяних злочином потерпілому ОСОБА_5 .

Слідчий суддя зазначає, що ухвала Галицького районного суду м.Львова від 18.06.2015 року, якою скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 24.10.2014 року та ухвала Галицького районного суду м.Львова від 26.11.2015 року, якою скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 31.07.2015 року на сьогоднішній день не виконані.

Висновком комісійної судово-автотехнічної експертизи Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз № 4020 від 24 жовтня 2014 року, отриманого Прокуратурою Львівської області 29 жовтня 2014 року, встановлено, що водій автомобіля ОСОБА_7 мав керуватись вимогами пунктів 18.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме дати дорогу пішоходам ( ОСОБА_5 ), які перетинають проїзну частину на пішохідному переході, а в момент виникнення небезпеки для руху - негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Пунктом 3 висновку ЛНДІ СЕ № 4020 від 24 жовтня 2014 року визначено, що до наїзду ОСОБА_7 мав об`єктивну можливість виявити пішохода: в момент виходу на пішохідний перехід та мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. Причиною настання даного ДТП є те, що водій ОСОБА_7 несвоєчасно застосував гальмування транспортного засобу.

В оскаржуваній постанові від 30.05.2016 року викладені висновки експерта №819/820/16-52 від 29.02.2016 року щодо проведеної повторної судово-автотехнічної експертизи.

У свою чергу, слідчий ОСОБА_6 в оскаржуваній постанові від 30.05.2016 року, покликавшись на дані висновки експерта не мотивував їх, а саме не зазначив, чому він приймає або не приймає до уваги такі висновки, чим порушив вимоги ч.10 ст.101 КПК України.

З даного приводу слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити, що 29.04.2016 року та 23.05.2016 року ОСОБА_4 звертався до слідчого з клопотанням про призначення додаткової судово-автотехнічної експертизи, в якому на вирішення просив поставити питання, зазначені у даних клопотаннях, однак останні залишені без уваги.

Що ж стосується вимоги ОСОБА_4 щодо призначення судово-економічної та судово-психологічної експертиз слідчий суддя вважає такі вимоги підставними та обґрунтованими, оскільки відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо, зокрема, визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням. Відтак слідчий ОСОБА_6 зобов`язаний був призначити означені експертизи.
Слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій, відтак скаргу в частині зобов`язання слідчого провести зазначені слідчі дії необхідно задоволити, оскільки слідчий СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 не виконав вимоги ухвал Галицького районного суду м.Львова від 18.06.2015 року та від 26.11.2015 року.

Слідчий зобов`язаний проводити слідчі (розшукові) дії; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; здійснювати інші повноваження, що передбачені ст.40 КПК України

За таких підстав, слідчий суддя дійшов висновку, що в цій частині скаргу необхідно задоволити, скасувати постанову слідчого СВ Прокуратури Львівської області від 30.05.2016 року про закриття кримінального провадження №0000034, внесеного до ЄРДР 09.08.2013 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та матеріали даного кримінального провадження направити слідчому Прокуратури Львівської області для продовження досудового слідства.

Розглядаючи вимоги про визнання бездіяльності слідчого протиправною, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, зобов`язання припинити дію, відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного, КПК України не передбачає можливість визнати дії чи бездіяльність слідчого протиправною, а тому в цій частині вимог скарги необхідно відмовити.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скаргу необхідно задоволити частково.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Скаргу задоволити частково.

Постанову старшого слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 30.05.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000034 від 09.08.2013 року скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000034 від 09.08.2013 року направити до СВ Прокуратури Львівської області для продовження досудового слідства.

Зобов`язати слідчого СВ Прокуратури Львівської області провести наступні слідчі дії:

-призначити для встановлення розміру матеріальної шкоди судову економічну експертизу;

-призначити для встановлення розміру моральної шкоди судово-психологічну експертизу;

-призначити додаткову комісійну судово-автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставити питання, зазначенні в клопотаннях ОСОБА_4 від 29.04.2016 року та від 23.05.2016 року;

-долучити до матеріалів кримінального провадження №0000034 клопотання ОСОБА_4 від 31.07.2015 року про долучення та визнання речовими доказами з додатками до нього, яке знаходиться в наглядовому провадженні прокурора Прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та розглянути його.

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1