АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
26 жовтня 2015 року м. Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_2 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року відносно ОСОБА_3 ,-
Встановила:
Вироком Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 222, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у виді 35 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч.4 ст. 358 КК України у виді 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч.1 ст. 222 КК України у виді 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На даний вирок заступник прокурора міста Києва ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами кримінального провадження 23 жовтня 2015 року надійшла до Апеляційного суду міста Києва.

Перевіркою апеляційної скарги прокурора встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, оскільки останній у своїй скарзі просить змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 222, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, 70 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. При цьому в мотивувальній частині своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд фактично не призначив __________________________
Справа: 11-кп/796/1993/2015
Головуючий у 1-й інстанції:ОСОБА_4
Доповідач: ОСОБА_1
покарання з урахуванням вимог ст. 51 КК України, якою передбачено вичерпний перелік видів покарань, які судом можуть бути застосовані до осіб, визнаних винними у вчиненні злочинів і просить призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 222, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.
Разом з тим, прокурор у своїй апеляційній скарзі не наводить обґрунтування яким чином його вимоги про зміну оскаржуваного вироку узгоджуються з вимогами ст. ст. 407, 408 КПК України, щодо повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги та переліку підстав зміни вироку або ухвали суду судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Таким чином, оскільки мотивувальна частина апеляційної скарги прокурора не узгоджується з вимогами зазначеними в її резолютивній частині, тобто скарга не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, тому її слід залишити без руху, із наданням строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 396, 399 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_2 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року відносно ОСОБА_3 залишити без руху.
Надати заступнику прокурора міста Києва строк для усунення недоліків апеляційної скарги 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1