Справа № 1-25/2011 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2011 року Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Тростенюка В.А. при секретареві Грабовій І.Г.

з участю прокурора Притули Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Фрунзівка кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця с. Новомихайлівка Красноокнянського района Одеської області, гр. України, українця, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 304 ч.І КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уроженця м. Тираспіль р.Молдова, гр. України, українця, не одруженого, навчається в 7 класі Новопавлівського НВК, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2011 року близько 01:00 годин ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_2 за попередньою змовою між ними, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, увійшли на територію домогосподарства ОСОБА_3, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, де шляхом вільного доступу, з бджолиних вуликів викрали 6 шт. дерев'яних рамок з сотами меду, за ціною 40 гривень за 1 шт. на суму 240 гривень, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зникли.

ОСОБА_1 достовірно знаючи, що ОСОБА_2 є неповнолітнім, 01.01.2011 року, умисно схилив його до вчинення таємного викрадення чужого майна ОСОБА_3, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, чим залучив його в злочинну діяльність.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав і пояснив суду, що 24.12.2010 року він приїхав у гості до родини ОСОБА_2, в с. Стояново Фрунзівського району. Так як раніше він там знімав кімнату, то попросився залишитися у них тимчасово пожити. 31.12.2010 року він вдень з родиною ОСОБА_2 знаходився вдома. Ввечері вони сіли за стіл стали їсти, випивати спиртні напої і святкувати зустріч "Нового року". Після цього він запропонував ОСОБА_2 пройтися по вулицях села. На його пропозицію ОСОБА_2 погодився і вони удвох вийшли з будинку і пішли по вулиці села. 01.01.2011 року близько 1 години коли вони йшли по вулиці, то він вирішив скоїти крадіжку з домогосподарства ОСОБА_3. Він сказав ОСОБА_2, що зараз вони зайдуть у домогосподарство ОСОБА_3 і звідти здійснять крадіжку. При цьому він наказовим тоном сказав, що б ОСОБА_2 йшов за ним. Так він з ОСОБА_2 зайшли на город ОСОБА_3, де знаходилися бджолині вулики. Він підійшов до вуликів і став по черзі знімати кришки і витягати зсередини рамки з сотами меду. Зазначені рамки він передавав ОСОБА_2, який стояв поруч. Всього він дістав шість рамок. З викраденими рамками зі стільниками меду вони пішли додому до ОСОБА_2 Коли вони прийшли додому, то всі вже спали. Вони сіли за стіл і з'їли мед, який знаходився на рамках. Після цього вони рамки зламати і поклати в піч з чавунною плитою, де їх спатили. Після цього вони лягли спати. Про те, шо він з ОСОБА_2 скоїли крадіжку з домогосподарства ОСОБА_3 нікому не розповідав. Також він достовірно знав, про те, що ОСОБА_2 є неповнолітнім, так як деякий час у них жив удома і знав всю родину. У скоєному щиро розкаюється.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав і пояснив суду, що 24.12.2010 року до них приїхав в гості ОСОБА_1 і залишився у них тимчасово жити. 31.12.2010 року ввечері вони сіли за стіл і стати їсти, дорослі стали випивати спиртні напої, а ОСОБА_2 трохи випив вина. Потім його мати пішла спати, а вони стати дивитися телевізор. 01.01.2011 року близько 1 години. ОСОБА_1 запропонував йому пройтися по селу. На дану пропозицію він погодився, але матері нічого не говорив. Вони одяглися і вийшли на вулицю. Коли йшли по вулиці села Стоянове Фрунзівського району, то ОСОБА_1 йому наполегливим голосом запропонував зайти у домогосподарство ОСОБА_3, але з якою метою не сказав, він не став йому перечити тому що боявся його. Так він з ОСОБА_1 зайшли у домогосподарство ОСОБА_3 через город. На городі перебували бджолині вулики. ОСОБА_1 підійшов до них і став знімати кришки і витягувати зсередини рамки з сотами меду. Так ОСОБА_1 дістав шість дерев'яних рамок з сотами меду, які дав йому. Після цього вони з викраденими рамками пішли до них додому. Коли вони прийшли додому, то всі вже спали. Вони увійшли в будинок, сіли за стіл і вдвох з'їли мед, який знаходився на рамках. Після цього вони рамки зламали і поклали в піч з чавунною плитою, де їх спалили, а самі лягли спати. Про те, що він з ОСОБА_1 скоїли крадіжку з домогосподарства ОСОБА_3 нікому не розповідав. У вчиненому щиро кається.

Винність у скоєнні злочину підсудними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується показаннями потерпілого, матеріатами справи, які добуті на досудовому слідстві і не оспорюються підсудними та учасниками процесу в судовому засіданні.

Вимоги ст. 299 КПК України підсудним та учасникам процесу роз'яснені.

Таким чином, суд вважає доведену вину підсудного ОСОБА_1 і кваліфікує його дії, як вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна (крадіжка), крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб та ст. 304 ч.1 КК України, тобто втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність. Також суд вважає доведену вину підсудного ОСОБА_2 і кваліфікує його дії як вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Підсудний ОСОБА_1 за місцем проживання характеризуються посередньо.

Підсудний ОСОБА_2 за місцем навчання характеризуються негативно.

При призначенні виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, обставину яка пом'якшує покарання.

Суд визнає обставиною, яка пом'якшує покарання підсудних - щире каяття.

За викладених обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудних повинно бути не пов'язано з ізоляцією їх від суспільства, застосувавши ст.ст. 75, 76. 104 КК України

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 1 85 ч.2, ст. 304 ч. 1 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі:

-за ст. 185 ч.2 КК України - три роки шість місяців позбавлення волі:

-за ст. 304 ч.1 КК України - три роки позбавлення волі.

Відповідно ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі.

Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком два роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75, 104 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі, а.с. 25 - металевий дріт, дліною 25 см в обгорілому стані - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: