Справа № 169/548/16-к
Провадження № 1-кп/169/73/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2016 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Туричани Турійського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має повну вищу освіту, пенсіонер, одружений, є громадянином України, несудимий,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України, та угоду про примирення, укладену 30 вересня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 25 вересня 2016 року близько 19 години поблизу села Клюськ Турійського району Волинської області із поля, належного Фермерському господарству «Аміла», з корисливих мотивів умисно таємно намагався викрасти 160 кг зернової кукурудзи, вартістю 480 гривень, однак свій умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками вказаного господарства.

Обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинив злочин, передбачений частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України.

30 вересня 2016 року між представником потерпілого та обвинуваченим укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачений повністю визнає свою винуватість у вчиненні вищевказаного злочину і щиро розкаюється у вчиненому; сторони угоди констатують факт добровільності її укладення і що завдана потерпілому злочином шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що покарання обвинуваченому за вчинення вказаного злочину призначається у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілого просили затвердити укладену між ними угоду про примирення, прокурор, вказуючи на відповідність угоди вимогам закону, не заперечував проти її затвердження.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди з таких мотивів.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин 1, 3 статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у незакінченому замаху на вчинення якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до частини 3 статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, будь-яких претензій майнового чи морального характеру потерпілий до обвинуваченого не має, узгоджене сторонами покарання передбачене санкцією частини 1 статті 185 КК України і відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам статті 471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє та усвідомлює права, визначені в пункті 1 частини 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, яке до нього буде застосовано.

Під час підготовчого судового засідання з`ясовано у представника потерпілого, що вона цілком розуміє та усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, те, що відсутні фактичні підстави для визнання винуватості чи обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечувалося у підготовчому судовому засіданні сторонами угоди.

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інкримінований обвинуваченому злочин підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 вересня 2016 року між представником потерпілого Фермерського господарства «Аміла» ОСОБА_6 , та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

160 (сто шістдесят) кг кукурудзи в качанах, передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 , залишити у володінні потерпілого Фермерського господарства «Аміла»;

гужовий транспорт (кінь та віз) залишити у володінні ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Головуючий