Справа № 405/7762/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю прокурора: ОСОБА_2

захисника: ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді об`єднане кримінальне провадження №0008431 від 06.10.2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.09.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2015року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі строком на 1 рік, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою /шахрайство/ та заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, за наступних обставин.

05.10.2014 року близько 15.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту, біля АС №2, що по пр.. Правди в м. Кіровограді, помітив у своєї знайомої ОСОБА_6 мобільний телефон марки Samsung Galaxy GT-S5610. У нього виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Реалізуючи злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, ОСОБА_5 під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати його. Впевнившись, що потерпіла йому цілком довіряє, ОСОБА_5 отримав від потерпілої ОСОБА_6 належний останній мобільний телефон та відійшов для здійснення дзвінка. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , розмовляючи по телефону потерпілої та впевнившись, що остання за ним не спостерігає, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заволодівши належним потерпілій ОСОБА_6 мобільним телефоном марки Samsung Galaxy GT-S5610, вартістю 700грн. В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме - здавши даний до ломбарду «Скарбниця», чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, 14.10.2014року точного часу судом не встановлено ОСОБА_5 підійшов до подвір`я, що по АДРЕСА_2 , де помітив у неповнолітньої ОСОБА_7 мобільний телефон марки Fly IQ4404, вартістю 1217.16грн., який їй дала в користування мати ОСОБА_8 .. В цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння майном шляхом зловживання довірою неповнолітньої ОСОБА_7 . Реалізуючи злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, повторно, ОСОБА_5 , під приводом допомоги, попросив у ОСОБА_7 мобільний телефон. Після чого, із викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, а саме разом з неповнолітньою ОСОБА_7 заклав вищевказаний телефон в ломбард «Скарбниця», чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому шахрайстві відносно ОСОБА_6 визнав повністю і показав, що 05.10.2014року зайшов до знайомої ОСОБА_6 , яка була в кафе. Він до неї підійшов і попросив телефон, щоб подзвонити, бо в нього телефон сів. Для того щоб зателефонувати відійшов. Коли повернувся помітив, що біля ОСОБА_6 сидять невідомі особи, а тому вирішив піти з її телефоном. Коли йшов помітив ломбард «Скарбниця», зайшов і здав телефон за 300грн.. Гроші витратив на власні потреби. У вчиненому розкаявся.

По епізоду ОСОБА_8 вину не визнав та показав, що 14.10.2014року зайшов на подвір`я по АДРЕСА_3 , де проживає його кум. Там зустрів ОСОБА_9 , яку знав раніше. Вийшли з ОСОБА_10 з подвір`я і поїхали в центр міста. По дорозі розповів їй про своє скрутне матеріальне становище. Попросив у ОСОБА_11 допомоги, а саме заложити телефон в ломбард, а потім через два дні викупити. Вона погодилась. Разом з нею зайшли в ломбард «Скарбниця» і заложили, за її згодою, за 300грн., телефон. Мав намір телефон викупити, але не було для цього грошей. ОСОБА_12 взамін її телефону надав свій, який не мав цінності. Потерпіла ОСОБА_13 та свідок ОСОБА_14 неодноразово звертались до нього щодо повернення телефону. У нього була мета викупити телефон і повернути його, але не вийшло. Визнає, що скористався довірою неповнолітньої ОСОБА_15 . Вказав, що цивільний позов визнає в повному об`ємі.

ОСОБА_5 після дослідження доказів вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав повінстю.

Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується належними та допустимими доказами, обсяг дослідження яких визначено судом з врахуванням думки учасників судового провадження.

- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показала, що в жовтні 2014року на зупинці зустріла ОСОБА_16 , з яким була раніше знайома. Після розмови він спитав, чи є на телефоні безкоштовні хвилини, щоб зателефонувати. Вона дала йому свій мобільний телефон. Він набрав номер і відійшов розмовляти, при цьому повідомив, що друг не місцевий і піде його зустріне, а по поверненню віддасть телефон. Прождала ОСОБА_16 годину, а він не повернувся. В кафе з ОСОБА_16 не заходили, все відбувалось на зупинці громадського транспорту біля АС №2.

- показами свідка неповнолітньої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні показала, що їх сусід є кумом ОСОБА_17 .. Ввечері 14.10.2014року зайшла до сусідів, побачила там ОСОБА_17 .. Потім приблизно о 17.30год. пішла додому, а через деякий час зайшов ОСОБА_5 і попросив грошей. Вона відмовила. ОСОБА_5 запропонував прогулятись та все пояснити. Потім вони сіли в маршрутку і приїхали в центр, де ОСОБА_5 запропонував здати її мобільний телефон на пару годин в ломбард, так як йому необхідні гроші, щоб придбати каблучки. В ломбард здали телефон і ОСОБА_5 отримав 300грн.. Вони поїхали на автовокзал, а потім до його друзів. Вона неодноразово казала ОСОБА_5 , що необхідно забрати телефон. Він зателефонував тещі, а потім сказав, що грошей зараз не має, надав їй свій телефон, а завтра пообіцяв викупити її і повернути. На другий день сказав, що не виходить викупити телефон. ОСОБА_5 кожен день телефонував і обіцяв повернути телефон. Через декілька днів її мати виявила відсутність телефону.

- заявою ОСОБА_6 від 06.10.2014року про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за заволодіння шахрайським шляхом її мобільним телефоном Samsung Galaxy GT-S5610 /а.с. 9/

- заявою ОСОБА_8 від 29.10.2014року про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності /а.с. 10/,

- повідомленням ломбарду «Скарбниця» від 20.12.2014року, згідно якого ОСОБА_5 05.10.2014року заклав мобільний телефон марки Samsung Galaxy GT-S5610, а 14.10.2014року заклав мобільний телефон марки Fly IQ4404 /а.с. 19/

- висновком експерта №1012 від 08.12.2014року, згідно якого залишкова вартість з урахуванням нормативного зносу станом цін на 24.11.2014року не представленого на експертизу мобільного телефону Fly IQ4404, придбаного 21.06.2014року, може складати 1217.16грн. /а.с.23-25/

- висновком товарознавчої експертизи №65 від 22.10.2015року, згідно якого вартість стільникового телефону Samsung Galaxy GT-S5610 придбаного в червні 2014року становить 700грн. /а.с18/

Діяння ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою /шахрайство/ та за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману /шахрайство/, вчинене повторно, стороною захисту дана кваліфікація не оспорюється.

Потерпілою ОСОБА_8 по кримінальному провадженню заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди в сумі 1217.16грн.

Враховуючи обґрунтованість, доведеність позовних вимог та визнання їх обвинуваченим ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному об`ємі.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості та середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, кримінальні правопорушення вчинив в період іспитового строку, як особа в Кіровоградській УВП №14 характеризується позитивно, не працює, не одружений, на обліках в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває..

Обставинами, пом`якшуючими покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, обтяжуючих покарання, судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно небезпечних діянь. Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статей з врахуванням положень ч.1 ст. 70 КК України.

Беручи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 до повного відбуття покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.09.2014 року, за яким був засуджений до 1 року позбавлення волі вчинив нове кримінальне правопорушення, згідно ч.1 ст.71 КК України йому необхідно призначити покарання за сукупністю вироків і до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Речові докази та витрати за проведення експертних досліджень по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст.331, 368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання за ч.1 ст. 190 КК України в виді 1 року обмеження волі та за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

Згідно ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського райсуду м. Кіровограда від 30.09.2014 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки 01 /один/ місяць.

Строк відбування покарання рахувати з 18 квітня 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 03 жовтня 2015року по 17 квітня 2016року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 на апеляційний період залишити тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення заподіяної майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 заподіяну майнову шкоду в сумі 1217.16грн..

Речові докази та витрати на проведення експертних досліджень відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити ОСОБА_5 , потерпілим та прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1