Справа № 539/4122/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни Полтавської області матеріали кримінального провадження про обвинувачення :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Засулля Лубенського району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, навчається у Полтавській державній аграрній академії, одруженого, освіта середня, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
08.07.2015 року близько 07 години 40 хвилин ОСОБА_7 в світлий час доби, керуючи технічно справним транспортним засобом -автомобілем марки ВАЗ - 210994 д.н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по проїзній частині вулиці Радянської в м. Лубни Полтавської області. Проїжджаючи біля будинку № 21 вул. Радянської м. Лубни водій ОСОБА_7 допустив неуважність, перед початком та під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив наїзд задньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , яка знаходилась на проїзній частині.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №1/3 від 24.11.2015 року в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 маються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме : п. 10.1 «перед початком руху, перестроюванням та іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 10.9 «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутись за допомогою до інших осіб». Порушення вимог перелічених пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. В умовах даної пригоди водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому куприка зі зміщенням, забою поперекового відділу хребта, синців по задній поверхні лівого стегна, в поперековій ділянці, лівого ліктьового суглобу з садном, садна правого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово медичної експертизи №358 від 16.10.2015 за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину за вищевикладених обставин фактично не визнав та пояснив, що він має стаж керування автомобілем близько 2 років та 08.07.2015 року працював таксистом та автомобілем ВАЗ перевозив двох пасажирів, які попрохали довезти їх до ломбарду «Скарбниця», що в м. Лубни по вул. Радянська. В тому місці він пересік суцільну лінію та здавав назад , включивши при цьому «аварійку». При виконанні цього маневру дивився в дзеркала заднього виду і нікого не бачив. Після звукового сигналу якогось автомобіля, він різко нажав на гальма і в цей час відбувся удар задньою частиною автомобіля. Коли він вийшов із автомобіля, то побачив, що здійснив наїзд на потерпілу, як стало відомо пізніше ОСОБА_6 . У тому місці не було пішохідного переходу та потерпіла на мала права там переходити проїжджу частину дороги. Після даного ДТП ходив до потерпілої у лікарню та вибачався, намагався владнати конфлікт, однак у лікарні дочка потерпілої запропонувала відшкодувати 50 000 грн. шкоди, щоб добровільно врегулювати ситуацію. Вважав, що факт наявності у потерпілої в результаті ДТП середньої тяжкості тілесних ушкоджень достовірним чином не встановлено.

Разом із тим, не зважаючи на невизнання своєї вини, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину за вищевикладених обставин підтверджується наступними доказами :

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснювала, що 08.07.2015 року близько 7.30-7.40 год. прямувала на вул. Радянську, що в м. Лубни , щоб перейти дорогу в районі ломбарду близько буд. №21 и №23. В цей час побачила автомобіль , що їхав на великій швидкості і їй довелося повернутися на тротуар, коли проїхала дана машина, вона почала рух по проїжджій частині дороги, коли відчула удар ззаду та впала на асфальт. Коли впала, то побачила, що наїзд вчинив автомобіль, який перед цим вона пропустила та він здавав таким чином назад. За кермом даного автомобіля, як виявилося пізніше, був ОСОБА_7 . Даний водій на місці ДТП підходив до неї та вона чула від нього запах перегару. Їй відомо, що через деякий час ОСОБА_7 самовільно покинув місце ДТП, а її забрала «швидка». ОСОБА_7 дійсно приходив до неї в лікарню, однак вибачення при цьому не просив. Її дочка дійсно називала суму, про яку казав ОСОБА_7 для того щоб відшкодувати шкоду, оскільки на той час була підозра на перелом позвоночника. На час ДТП дійсно переходила дорогу в тому місці, де не було переходу;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснювала, що є донькою потерпілої ОСОБА_6 , 08.07.2015 р. близько 07.30 год. здзвонилася із матір`ю і та повідомила, що її збила машина. Коли приїхала на місце події, то там була «швидка» і вона поїхала у лікарню разом із матір`ю. На місці також стояв автомобіль. Пізніше номер автомобіля вона повідомила слідчому, а той сказав, що автомобіль знайшли, оскільки з місця ДТП даний автомобіль поїхав. На час отримання травм ОСОБА_6 жалілася на болі в тазу, позвоночнику та нозі. У неї були здерті обидва локті, в області поясниці та коліна пізніше з`явилися синці. Спочатку були підозри на перелом позвоночника, однак потім лікар повідомив, що перелому позвоночника не має, а є перелом копчику. Спочатку зробили рентген у лікарні, а потім по рекомендації лікарів МРТ у м. Миргород;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснював, що влітку 2015 року близько зранку 07.30 год. рухався в м. Лубни до ринку, коли спереду побачив автомобіль світлого кольору який рухався заднім ходом та в цей час жінка виходить з тротуару, він засигналив та в цей час відбувся наїзд на цю жінку задньою частиною цього автомобіля. Він за кермом свого автомобіля зателефонував у міліцію та сказав, що сталася ДТП і щоб викликали «швидку»;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що близько 07-30 год. влітку 2015 року він їхав на автомобілі зі сторони площі Кірова до ринку по вул. Радянська в м. Лубни, коли побачив скупчення людей, автомобіль, який стояв на проїжджій частині дороги. Він зупинився та перейшов на другу сторону дороги. Бачив потерпілу ОСОБА_6 , яка намагалася комусь додзвонитися по телефону. Він запропонував свою допомогу, однак зрозумівши, що вона не потрібна , поїхав далі у своїх справах;

- протоколом огляду від 05.10.2015 р., в ході якого було оглянуто роздруковані фотознімки ділянки дороги вулиці Радянська в м .Лубни та автомобіля ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_1 з відкритою водійською дверкою навпроти будинку АДРЕСА_2 (а.с. 75-77);

- протоколом огляду від 15.10.2015 р., в ході якого було оглянуто СД-Р диск вилучений у ПТ «Ломбард-скарбниця» , на якому зафіксовано факт наїзду 08.07.2015 р. автомобіля ВАЗ 210994 державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 на потерпілу ОСОБА_6 по вул. Радянська в м. Лубни поблизу ПТ «Ломбард-скарбниця» (а.с. 73-74);

- протоколом огляду місця ДТП від 08.07.2015 року із схемою та фототаблицями до нього, яким зафіксовано місце ДТП на підставі слів очевидця ОСОБА_11 в м. Лубни по вул. Радянська, напроти ПТ «Ломбард-скарбниця», при цьому на час огляду транспортний засіб за участю якого сталася ДТП був відсутній та огляд проведено за відсутності учасників ДТП (а.с. 79-87);

- протоколом огляду від 09.07.2015 року, в ході якого було оглянуто автомобіль ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_1 , за участю якого під керуванням ОСОБА_7 сталася ДТП 08.07.2015 року, в ходя якої було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Даний автомобіль було виявлено на авто мийці «Люкс» , що в м. Лубни по вул.. Драгоманова, 30. В ході огляду даного автомобіля було встановлено дві вм`ятини без пошкодження лакофарбового покриття в районі задньої вертикальної частини багажника (а.с. 88-91);

- протоколом огляду від 22.07.2015 року, в ході якого ОСОБА_7 на місці події показав та розповів де саме було вчинено автомобілем під його керуванням наїзд на ОСОБА_6 08.07.2015 року ( а.с. 92-98);

- протоколом огляду від 31.07.2015 року, в ході якого потерпілою ОСОБА_6 на місці події було показано, як саме та де саме було вчинено на неї наїзд автомобілем під керуванням ОСОБА_7 08.07.2015 року ( а.с. 99-104);

- переглянутим в судовому засіданні СД диском із відеозаписом з камери зовнішнього спостереження ПТ «Ломбард скарбниця», на якому зафіксовано факт наїзду 08.07.2015 року автомобілем під керуванням ОСОБА_7 на потерпілу ОСОБА_6 , що мав місце в м .Лубни по вул.. Радянська навпроти ПТ «Ломбард скарбниця»;

- висновком судово медичної експертизи від 16.10.2015 року № 358, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді : закритого перелому куприка зі зміщенням, забою поперекового відділу хребта, синців по задній поверхні лівого стегна, в поперековій ділянці, лівого ліктьового суглобу з садном, садна правого ліктьового суглобу, які утворились ввід дії тупого (тупих) предмету (предметів) , при ударі об такі, можливо під час ДТП і за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я (а.с. 110-111);

- допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 пояснив, що при складанні висновку у нього не виникало ніяких сумнівів щодо виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, оскільки у протоколі комп`ютерної томографії було вказано, що у потерпілої мається перелом куприка із зміщенням. Комп`ютерна томографія є більш інформативним методом дослідження, ніж рентгенографія. В даному випадку при лікуванні оперативне втручання потерпілій не потребувалося. При звичайному перебігу даного пошкодження загоювання триває близько 3-4 тижнів, при цьому стаціонарне лікування могло тривали 8 днів. Загоювання триває такий час , яке б не проходило лікування стаціонарне чи амбулаторне;

- допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста лікар рентгенолог ОСОБА_13 , яка робила заключення по рентген знімку потерпілої ОСОБА_6 , пояснила, що комп`ютерна томографія є більш детальним та якісним видом обстеження, ніж рентгенографія. Крім того, обладнання у лікарні в м. Лубни, на якому робився рентген потерпілої ОСОБА_6 є застарілим. Також куприк знаходиться у важкодоступному місці для обстеження. При проведенні рентгену кісткових порушень виявлено не було. При цьому не вважається, що вона допустила помилку, оскільки лікар рентгенолог зазначає лише те, що бачить на знімку. По ком`ютерній томографії вона не може нічого сказати, оскільки за неї не відповідає. При дослідженні за допомогою комп`ютерної томографії розглядаються не роздруковані знімки, а пошкодження розглядаються безпосередньо на екрані монітора.

- висновком судової авто технічної експертизи від 24.11.2015 року №1/3, згідно якого в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 210994 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 маються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме : п. 10.1 «перед початком руху, перестроюванням та іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 10.9 «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутись за допомогою до інших осіб». Порушення вимог перелічених пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками. В умовах даної пригоди водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру (а.с. 67-69).

Згідно медичного висновку ОСОБА_7 здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує ( а.с. 62).

Суд вважає безпідставними посилання захисника та обвинуваченого на те, що наявні у потерпілої тілесні ушкодження не є середньої тяжкості тілесними ушкодженнями у зв`язку з наступним.

Так, дійсно згідно записів історії хвороби на рентгенограмі тазу ОСОБА_6 патологічних кісткових змін не виявлено.

У виписці з історії хвороби №6849/415 міститься запис про повний діагноз ОСОБА_6 , а саме закритий перелом копчику. (а.с. 17).

Враховуючи, що комп`ютерна томографія та рентгенографія є різними методами дослідження, при цьому комп`ютерна томографія є більш інформативним методом дослідження, суд не вважає висновок судово медичної експертизи суперечливим, оскільки у даних медичної документації на ОСОБА_6 містяться не суперечливі судово медичні дані, а дані різного ступеню повноти. Тому експертом підставно взято до уваги дані ком`ютерної томографії області тазу ОСОБА_6 від 08.07.2015 року, у яких вказано, що кісткова система визначається поперечним переломом Co1 зі зміщенням вперед на ширину кортикального шару, зміщення Co2 ззаду на 2 мм. (а.с. 120).

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху, як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України обставин справи, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 суд не вбачає.

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_7 , який позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, одружений, ніде не працює, навчається, вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Як вбачається зі змісту п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року у кожному випадку призначення покарання за ч.1 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

При вирішенні питання щодо призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд враховує думку учасників процесу, а саме прокурора та потерпілої, те, що ОСОБА_7 не працює та у зв`язку з чим позбавлення права керування транспортними засобами не призвело б до втрати ним джерел існування, грубість порушення обвинуваченим ПДР України, те, що у даному ДТП в діях ОСОБА_7 мається порушення двох пунктів ПДР, що перебувають у причинному зв`язку з самим ДТП та наслідками, що настали, не тривалий час керування обвинуваченим транспортними засобами з часу отримання посвідчення водія, ставлення обвинуваченого до факту скоєного та наслідків, що настали, а саме, що з часу ДТП до часу розгляду справи тобто на протязі більш ніж пів року обвинуваченим жодним чином у будь-якому розмірі потерпілій шкода внаслідок злочину не відшкодовувалася, він зник з місця ДТП до приїзду працівників міліції, у зв`язку з чим дії обвинуваченого після ДТП не відповідали вимогам п.п. а), в), д) п. 2.10 ПДР України, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду, завдану третім особам, чим свідомо нехтував встановленими законом правилами в сфері дорожнього руху та експлуатації автотранспорту і поставив потерпілу у скрутне матеріальне становище.

Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 можливе без реального відбування основного покарання у виді обмеження волі. При цьому суд враховує те, що він раніше не судимий, одружений та має сім`ю, за місцем проживання характеризується задовільно, факт допущення в умовах ДТП порушення ПДР України і самою потерпілою, а саме п.п. а), г) п. 4.14 ПДР України, а також те, що вчинений ним злочин є згідно ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості.

Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, ОСОБА_7 слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Також потерпілою ОСОБА_6 по справі заявлено до ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно позовної заяви ОСОБА_6 прохала суд стягнути з ОСОБА_7 : майнову шкоду в розмірі 2543,84 грн. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. (а.с. 10-12).

При вирішенні цивільного позову суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є в тому числі втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у: п.1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілої підлягає стягненню майнова шкода в розмірі 1993 грн. 84 коп., тобто за виключенням 550 грн. які потерпіла витратила на придбання окулярів, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів того, що в результаті ДТП було знищено окуляри потерпілої. При цьому суд враховує, що понесені витрати на придбання медичних препаратів підтверджені належними доказами : квитанціями та чеками, витрати понесено в період лікування потерпілої та відповідно до медичних призначень, тобто вони направлені на відновлення стану здоров`я внаслідок отриманих тілесних ушкоджень при ДТП (а.с. 14-16).

При вирішенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що він підлягає задоволенню частково в розмірі 10 000 грн. При цьому суд вважає, що моральна шкода, заподіяна ОСОБА_7 потерпілій, полягає в фізичному болю та стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що моральна шкода заподіяна вчиненням необережного злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, ступінь вини ОСОБА_7 , а саме, що моральна шкода спричинена внаслідок порушення ПДР України, ступінь тяжкості, характер та кількість отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, вимушеність змін в організації потерпілою свого життя, час, протягом якого потерпіла лікувалася, те, що в умовах ДТП потерпілою також було допущено порушення ПДР України, вимоги розумності і справедливості.

Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

При цьому, суд враховує, що автомобіль ВАЗ 210994 державний номер НОМЕР_1 , підлягає залишенню ОСОБА_14 , яка його придбала згідно довідки-рахунку від 02.04.2015 року та якій передано даний транспортний засіб під зберігальну розписку.

Визнаний речовим доказом СД диск із відеозаписом з камери зовнішнього спостереження ПТ «Ломбард скарбниця» підлягає зберіганню в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по проведеній судовій автотехнічній експертизі від 24.11.2015 року № 1/3 в розмірі 736 грн. 56 коп.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік підлягає до реального виконання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 1993 грн. 84 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., а всього 11 993 грн. 84 коп.

Речові докази по справі : автомобіль ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_1 , який придбаний згідно довідки-рахунку від 02.04.2015 року та переданий на зберігання під зберігальну розписку ОСОБА_14 залишити ОСОБА_14 ; СД диск із відеозаписом з камери зовнішнього спостереження ПТ «Ломбард скарбниця» - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. (а.с. 105-109).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи від 24.11.2015 року №1/3 в розмірі 736 грн. 56 коп. (а.с.66).

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1