Справа №521/3093/16-к
Пр-ня по справі № 1-в/1585/16
У Х В А Л А
м. Одеса 24 лютого 2016 року
Суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И Л А :
12.02.2016 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у виправній колонії УДПтС України в Одеській області (№ 14), про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Раніше ОСОБА_3 звертався до суду із заявою аналогічного змісту, однак ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2015 року йому було відмовлено у відкритті провадження за заявою.

Рішенням засідання комісії Одеської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 14) від 25 листопада 2015 року відмовлено у направленні матеріалів до суду з приводу умовно-дострокового звільнення стосовно засудженого ОСОБА_3 , оскільки він не довів свого виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є одним із видів заходів заохочення, що застосовуються до осіб, позбавлених волі.

Такий захід застосовується не до всіх засуджених до позбавлення волі осіб. Так, відповідно до ч. 2 ст. 130 КПК України, до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можуть бути у встановленому законом порядку представлені лише засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання регламентується положеннями ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України, частиною 3 якої визначено: стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, установа виконання покарання надсилає подання до суду у порядку, встановлено кримінально-процесуальним законодавством.

Тобто, судом може бути розглянуто належним чином оформлене і подане у відповідності с законодавством подання установи виконання покарання щодо умовно-дострокового звільнення, а не будь-яка заява чи клопотання.

Частиною 2 статті 81 Кримінального кодексу України визначена достатня підстава умовно-дострокового звільнення воно може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотримані вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації УВП, відсутності порушень дисципліни. При цьому в зазначеному положенні закону термін «може бути застосовано» означає, що адміністрація УВП вправі, а не зобов`язана застосовувати до засуджених передбачені законом заходи заохочення, в тому числі і представлення до умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, законодавством чітко визначені підстави, умови і порядок умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання, і перегляд рішення адміністрації УВП з цього питання місцевим судом загальної юрисдикції кримінальним процесуальним законодавством України не передбачений.

Рішення засідання комісії Одеської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 14) з розгляду матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення від 25 листопада 2015 року може бути оскаржено в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 131, 154 КВК України, суддя

У Х В А Л И Л А :
Відмовити у відкритті провадження за заявою адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 щодо умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1