Справа № 571/397/16-к
№1-кп/571/66/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2016 року смт.Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань кримінальне провадження №0000035 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст. 286 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
22 лютого 2016 року близько 15 години ОСОБА_3 в с.Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ЗАЗ 11027, р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Соборна зі сторони селища Рокитне в напрямку села Осницьк, Рокитнівського району Рівненської області, із швидкість 70 км/год на закругленні дороги вліво по ходу руху, проявив неважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, допустив виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини вправо по ходу руху та здійснив наїзд на малолітніх пішоходів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухалися по правому узбіччі попереду у попутному напрямку .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. Малолітній ОСОБА_8 отримав легкі тілесні ушкодження.
Порушення ОСОБА_3 вимог підпункту б) пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, згідно якого: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну...; пункту 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованих злочинів визнав частково та пояснив, що 22 лютого 2016 року вранці на автомобілі ЗАЗ 11027, р.н. НОМЕР_1 виїхав на роботу. Колега приніс могорич, пообідали, випили. Потім з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поїхали в Рокитне. Близько 15.30 подзвонила дружина і повідомила що захворіла дитина. Дорожнє покриття було дуже пошкоджене, їхав зі швидкістю 50-60 км/год. Іхав по центральній вулиці в с.Рокитне, в напрямку с.Осницьк. Обігнав одну машину, потім другу. За 60-70 метрів бачив дітей, які йшли у попутному напрямку. Хотів перестроїтись на ліву сторону, але було дуже погана погода і дорога. Після обгону ОСОБА_11 приблизно через 15-20 секунд наїхав на дітей. Вони йшли по узбіччю, але таке враження, що узбіччя там немає. Діти йшли по грунтовому покриттю. Момент наїзду не бачив, так як дивився у ліве бокове дзеркало. Відчув хлопок (удар)в праву частину автомобіля. Не зупинявся, продовжив рух. ОСОБА_12 крикнув що збили дитину. Зразу не повірив. Через 200-300 метрів зупинився. ОСОБА_12 почав дзвонити на швидку. Потім під`їхав Мерседес, за ним ОСОБА_13 , сказали що збив дитину. Через хвилин 10 повернувся на місце, тіло дитини не бачив, зрозумів, що забрали в лікарню. Стверджує, що місця події не покидав, так як момент наїзду не бачив. Як тільки усвідомив, що збив дітей, відразу зупинився. Вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнає. Просить вибачення за скоєне.

Крім часткового визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 його винуватість у вчиненому доведена доказами зібраними під час судового слідства та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що свідком дорожньо-транспортної пригоди не був. Про те, що збили сина стало відомо від сестри ОСОБА_14 .. На місце ДТП не їздив. Після того, до них приходили мати обвинуваченого, дружина, сестра. Просили, пропонували гроші, але він відмовився. Цивільний позов не пред`являв. Повністю погоджується з позицією обвинувачення щодо міри покарання.
Свідок ОСОБА_15 показав суду, що в той день повертався з Рокитного в Томашгород. Погода була похмура, дощу не було. В селі Рокитне на великій швидкості його обігнала ОСОБА_16 , яка ледь вписалась між ним та зустрічним автомобілем. Після обгону водій Таврії зайняв повністю свою смугу та 10-20 секунд їхав по ній. За 100-150 метрів попереду у попутному напрямку по обочині йшли діти. Все відбулося на заокругленні дороги. Автомобіль вдарив дітей передньою частиною у спину. Хлопчик підлетів вгору близько 2 м. і перелетів за забор. Таврія поїхала далі, швидкості не зменшувала, не гальмувала, приблизно за 300 метрів зупинилась. Він зупинився, підбіг до дитини. В цей час на зустріч їхав чорний бус, водію сказав що трапилось і він поїхав доганяти ОСОБА_16 . Пізніше побачив обвинуваченого на місці події у поліцейській машині.
Свідок ОСОБА_17 показав, що в той день приблизно в 14.30 15.00 год. їхав бусом по вулиці Соборна в селі Рокитне в напрямку селища Рокитне. Його зупинили двоє дітей, сказали що машина збила дитину. Дитина знаходилась на обочині. Він викликав швидку і поліцію, після чого розвернувся, та поїхав доганяти автомобіль. Таврія стояла біля будинку ОСОБА_18 , приблизно за 500-600 метрів від місця події. В автомобілі нікого не було. З подвір`я ОСОБА_18 виходили обвинувачений і його друг. Запитав, хто був за кермом, хто збив дітей. Він вийшов з буса та оглянув ОСОБА_16 . У автомобілі було пошкоджене праве крило, фара, дзеркало. Обвинувачений сказав що нічого не пам`ятає, намагався кудись передзвонити. По поведінці було видно, що він був у стані сп`яніння, нічого не усвідомлював. Через 20-30 хвилин приїхали працівники поліції.
Свідок ОСОБА_19 показав, що в той день на автомобілі Мерседес їхав по вул.Соборна в с.Рокитне. Його обігнала Таврія на великій швидкості, приблизно 100 км/год та створив небезпечну ситуацію. На зустріч їхали ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які змушені були зупинитись. Потім ОСОБА_16 обігнала сіру машину. Таврію побачив через метрів 400-500, яка стояла на обочині. Водій був у п`яному стані. Через годину дізнався, що водій Таврії збив дітей.
Свідок ОСОБА_22 показав, що з обвинуваченим куми. В той день ОСОБА_12 допоміг ОСОБА_23 відремонтувати машину, потім поїхали в селище Рокитне заправитись, в «Павук» заїхали перекусити, взяли пива. ОСОБА_24 не пив. Повертались додому, ОСОБА_24 їхав із швидкістю приблизно 60 км/год. Він сидів збоку, ОСОБА_12 ззаду за водієм. В селі Рокитне обігнали Мерседес. На повороті нікого не обганяли, діти йшли по правій стороні по краю дороги, йшли по узбіччю по відсіву. Наїзду не бачив, почув тільки удар, так як вікна у автомобілі були запотівши. За 200-300 метрів ОСОБА_24 зупинився сам. ОСОБА_12 викликав швидку, але йому повідомили, що швидка вже поїхала.
Свідок ОСОБА_25 показала, що в той день чоловік пішов на роботу. До нього дзвонила, тому що дитина хворіє на бронхіальну астму. Він повідомив, що збив дітей. Обвинуваченого характеризує позитивно, крім нього їй ніхто не допомагає утримувати та виховувати дітей.
Свідок ОСОБА_26 показала, що невістка передзвонила та повідомила, що син збив дитину. До батьків дитини зверталась особисто двічі, третій раз їздила, але будинок був закритий. Обвинуваченого характеризує позитивно.
Свідок ОСОБА_27 показав суду, що в той день зустрівся з ОСОБА_28 ,останній попросив подивитись його ОСОБА_16 . Потім поїхали в ОСОБА_29 . Близько 15 години повертались додому. За кермо хотіли сісти вони, але ОСОБА_24 не погодився. ОСОБА_30 сидів збоку, він сидів ззаду за водієм. Коли обганяв попутній автомобіль, ОСОБА_24 зробив різкий маневр, зустрічний автомобіль загальмував. Вони зробили зауваження. Після цього їхав із швидкістю близько 40-50 км/год. за межі проїзної частини не виїжджав. Вікна в машині були запотівши, дітей побачили після удару. Як тільки ОСОБА_24 зрозумів що збив дітей, відразу зупинився. Він особисто почав телефонувати на швидку, але повідомили, що швидка вже виїхала на місце події. Стверджує, що з місця події обвинувачений не тікав, як тільки усвідомив, що вчинив, відразу зупинився.
Згідно протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 22.02.2016 року, план схеми та ілюстративної таблиці до нього, місцем дорожньо-транспортної пригоди є місце поблизу буд №33 по вул.Соборна в с. Рокитне Рокитнівського району. Перед місцем ДТП наявне заокруглення проїзної частини вліво. З місця пригоди вилучені фрагменти скла та дзеркала (а.с.19-21 т.2).
Відповідно протоколу огляду від 22.02.2016 року, у приміщенні судово-медичного моргу КЗ «Рокитнівська ЦРЛ», що в смт.Рокитне Рівненської області проведено огляд трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході проведення огляду трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців, садна та крововиливу на правій нозі, синців правої половини обличчя (а.с.28, 29-37 т.2).
Згідно протоколу огляду від 22.02.2016 року, в ході проведення огляду автомобіля марки ЗАЗ 11027, р.н. НОМЕР_1 виявлено механічні пошкодження: розбите скло покажчика повороту правої передньої фори, деформований капот з правої сторони та пошкоджене праве дзеркало заднього виду (а.с.39,40-43 т.2).
Згідно протоколу слідчого експерименту від 22.03.2016 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_15 , свідок позначив на правому узбіччі по ходу руху напрямку с. Осницьк місце наїзду автомобіля на пішоходів. Вказане місце знаходиться на правому грунтовому узбіччі по ходу руху в напрямку на с. Осницьк, на відстані 0,4 м. від правого краю проїзної частини (а.с.155-157,158,159 т.2).
Дані протоколу слідчого експерименту повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 , даними у судовому засіданні.
Відповідно довідки Рівненського обласного центру з гідрометеорології №33-01-15/150 від 15.03.2016 року, за даними репрезентативної до території Рокитнівського району Рівненської області метеостанції ОСОБА_31 22 лютого 2016 р. близько 15 год. 10 хв. зафіксовано погодні умови: хмарно, температура повітря близько +11, без опадів (дощ закінчився о 13.27 год., розпочався знову о 17.09 год., однак видимість не погіршувалась становила 10 км (а.с.182 т.2).
Відповідно до протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №1127 від 22.02.2016 року, кількість алкоголю або іншої речовини у видихуваному повітрі досліджувалась на пристрої Алкон 01 су, у ОСОБА_3 встановлена проба позитивна 1,8% (а.с.49 т.2).
Згідно результатів токсикологічного дослідження №116,117 від 23.02.2016 року при токсикологічному дослідченні сечі ОСОБА_3 виявлено еталон в концентрації 3,36 %, в крові вивлено еталон в концентрації 1,75 %. (а.с.193 т.2) .
Лікарським свідоцтвом про смерть №40 від 22.02.2016 року встановлено, що ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на вулиці села Рокитне. Причина смерті: закрита черепно мозкова травма з переломом кістки черепа та ушкодженням мозку(а.с.197 т.2 ).
Відповідно до висновку експерта №40 від 21 березня 2016 року, при судово медичній експертизі на тілі трупа ОСОБА_7 встановлені таки травматичні зміни : закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під тверду та м`яку мозкові оболонки, забоєм речовини головного мозку; відкрити перелом правого стегна з раною по внутрішній поверхні, два синця правого стегна. Вищевказані ушкодження утворились незадовго до смерті (крововилив внутрішньої поверхні м`яких тканин голови - темно-червоний з вираженим помірним набряком м`яких тканин; крововилив під тверду мозкову оболонку у вигляді рідкої крові; відсутність ознак загоєння ран; синці блідо-синюшного та червоного забарвлення).
Види ушкоджень (крововиливи, синець, забій) властивості ран (нерівні краї, відсутність зсаднення) свідчать, що всі вони спричинені значною за силою дією тупих предметів. Ці ушкодження, стосовно живих осіб, за ознакою небезпеки дл життя, у момент їх спричинення відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Масивність, різноманітний характер тілесних ушкоджень, наявність ознак різкого загального струсу тіла, у вигляді крововиливів у фіксуючо-підвішуючий апарат внутрішніх органів (ворота селезінки та лівої нирки), локалізація тілесних ушкоджень, в сукупності дають підставу стверджувати, що в даному випадку мала місце транспортна травма, зокрема наїзд (удар виступаючими частинами) транспортного засобу на потерпілого, котрий перебував у вертикальному чи близькому до нього положенні, з послідуючим відкиданням тіла на підлягаючу поверхню.
Смерть ОСОБА_7 настала від закритої черепно мозкової травми з забоєм головного мозку та кровиливами під оболонки останнього.
Між спричиненням потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок (а.с.192-200 т.2).
Відповідно висновку експерта № 104 від 20.03.2016 року при судово-медичній експертизі малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмічене слід загоєння садна на підборідді, яке зважаючи на властивості цієї ділянки цілком могло утворитися в час та за обставин наведених у описовій частині постанови, тобто при наїзді на пішохода легковим автомобілем з подальшим відкиданням останнього на оточуючу поверхню чи предмет.
Отримане ОСОБА_8 садно за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.
Судово-медичних даних для встановлення положення в якому перебував потерпілий чи місця первинного контактування з травмуючим предметом при проведенні судово-медичного обстеження не виявлено (а.с.203 т.2).
Згідно висновку есперта №3.1-21/16 від 21.03.2016 року на момент експертного дослідження робоча гальмівна система, система рульового керування автомобіля ЗАЗ 11027, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилася в працездатному стані. На момент експертного дослідження система рульового керування автомобіля ЗАЗ 11027, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилася у працездатному стані (а.с. 212 зв. т.2).
Відповідно до висновку експерта №3.1-22/16 від 23.03.2016 року первинне контактування автомобіля ЗАЗ 11027, реєстраційний номер НОМЕР_1 із перешкодою відбулося передньою частиною на відстані приблизно 15-35 см від правого бокового габаритування кузова автомобіля. В подальшому відбулося переміщення перешкоди відносно автомобіля в напрямку спереду назад та контактування із капотом, переднім правим крилом та правим дзеркалом заднього виду автомобіля.
Встановити місце наїзду автомобіля ЗАЗ 11027, реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 не представилося можливим, в зв`язку з відсутністю у наданих на дослідження матеріалах ДТП достатньої сукупності зафіксованих інформаційних ознак (а.с.222 т.2).
В судовому засіданні експерт ОСОБА_33 даний висновок підтвердив та зазначив, що встановити місце наїзду автомобіля на пішохода не представилось можливим, оскільки в даному випадку відсутні основні ознаки, по яких можна встановити місце наїзду автомобіля. Слідів транспортного засобу або слідів гальмування не було. Уламки скла, які були виявлені на проїжджій частині дороги є окремими фрагментами, а не дрібними частками, тому по їх місцезнаходженню не можна визначити місце наїзду. Місце наїзду можливо встановити лише при наявності слідів транспорту або гальвування.
Згідно висновку есперта №3.1-25/16 від 22.03.2016 року в даній дорожній обстановці, на ділянці дороги з даним радіусом заокруглення, гранично допустима швидкість руху (Vзан) автомобіля ЗАЗ 11027, реєстраційний номер НОМЕР_1 виходячи з умов заносу складає 110,2…117,8 км/год.
В даній дорожній обстановці водій автомобіля ЗАЗ 11027, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до п.п. 2.3(б), 12.1,12.4 та 10.1 Правил дорожнього руху.
В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ЗАЗ 11027, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 з технічної точки зору не відповідають вимогам п.п. 2.3(б), 10.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України. Невідповідність його дій вимогам п.п.2.3(б) та 10.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.232 т.2).
Згідно висновку есперта №1.2-292/16 від 24.03.2016 року частини дзеркала, вилучені в ході проведення огляду місця події від 22.02.2016 року поблизу буд АДРЕСА_2 , ймовірно могли складати одне ціле до розділення, однак відповісти на питання в категоричній формі не висловилось можливим по причині не виявлення спільної лінії розділення через властивість скла при розбитті розділятись на дрібні скалки, відколи, утворювати раковини тим самим спотворюючи першопочаткові лінії розділення.
Уламки полімерного скла, вилучені в ході проведення огляду місця події від 22.02.2016 р. поблизу буд №33 на вул. Соборній, в с. Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, до розлідення складали одне ціле.
Частини дзеркала, в ході проведення огляду місця події від 22.02.2016 р. поблизу вилучені в ході проведення огляду місця події від 22.02.2016 року поблизу буд №33 на вул. Соборній, в с. Рокитне Рокитнівського району Рівненської області та площина з розколотих скалок дзеркала в корпусі правого заднього огляду автомобіля ЗАЗ 11027, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ймовірно могли складати одне ціле до розділення, однак відповісти на питання в категоричній формі не висловилось можливим по причині невиявлення спільної лінії розділення через властивість скла при розбитті розділятися на дрібні скалки, відколи, утворювати раковини тим самим спотворюючи першопочаткові лінії розділення.
Уламки полімерного скла, вилучені в ході проведення огляду місця події від 22.02.2016 р. поблизу буд №33 на вул. Соборній, в с. Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, до розслідування складали одне ціле з прозорим полімерним склом правого повороту автомобіля ЗАЗ 11027, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповісти на поставлене питання в категоричній формі не виявилося можливим, оскільки між досліджуваними уламками не було виявлено спільної лінії розділення, а також тому, що вилучені уламки є частинами типової деталі автомобіля даної моделі (а.с.242 т.2).
Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №7554 від 12.07.2016 року, проведеної за ініціативою захисника Волинським відділенням Львівського НДІ, місце наїзду автомобіля ЗАЗ 11027, реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходиться повністю на проїзній частині вул.Соборна с.Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, в місці, що передує початку появи уламків скла та дзеркала автомобіля (а.с.52 зв. т.3).
Суд не приймає до уваги зазначений висновок експертизи з огляду на наступне. Слідчим експериментом з участю свідка ОСОБА_15 встановлено, що місце наїзду автомобіля на пішоходів знаходиться на правому грунтовому узбіччі по ходу руху в напрямку на с. Осницьк, на відстані 0,4 м. від правого краю проїзної частини (а.с.157 т.2). Дані протоколу слідчого експерименту повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні ствердив, що діти йшли по обочині.
Як вбачається з пояснень судового експерта ОСОБА_34 , даних під час судового розгляду, що в даному випадку відсутні основні ознаки, по яких можна встановити місце наїзду автомобіля. Слідів транспортного засобу або слідів гальмування не було. Уламки скла, які були виявлені на проїжджій частині дороги є окремими фрагментами, а не дрібними частками, тому по їх місцезнаходженню не можна визначити місце наїзду.
Суд також приймає до уваги, що при проведенні зазначеної експертизи, судовий експерт досліджував лише ті докази, які надані стороною захисту та не досліджував інших доказів зібраних та досліджених судом.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 вважає, що досудове слідство даного кримінального провадження здійснювалось неналежно, слідчим не дотримано вимог ч.2 ст.9 КПК України. Основним свідком обвинувачення є свідок ОСОБА_35 . Однак, у судовому засіданні свідок не дав відповіді, чи виїжджав ОСОБА_3 на проїзну частину, та припускає що за 100-150 метрів свідок не міг бачити наїзду на дітей. Протокол слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_35 складений з порушенням кримінального процесуального законодавства та є неналежним доказом. В діях обвинуваченого не було порушень вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, а є лише порушення пункту 2.3 ПДР. Про те, що діти йшли про проїзній частині дороги доведено, діти порушили п.4.1 Правил дорожнього руху. Що обвинувачений їхав не більше 60 км/год підтверджують два свідки, які знаходились у автомобілі, якби він їхав з великою швидкістю, то на обочині мали залишитись сліди коліс. Просить виключити з обвинувачення те, що ОСОБА_3 виїхав на узбіччя та вчинив наїзд на дітей.
Також вважає, що не знайшло свого підтвердження наявність умислу у залишенні обвинуваченим місця події, оскільки як тільки обвинувачений зрозумів, що збив пішоходів, відразу зупинився та повернувся на місце події. Це підтверджують і два свідки. Просить виправдати ОСОБА_3 за ч.1 ст.135 КК України.
Враховуючи позитивні характеристики з місця роботи та проживання, те, що обвинувачений повністю усвідомлює вину та кається у вчиненому, має на утриманні двоє малолітніх дітей, одна дитина потребує постійного стаціонарного лікування, просить призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, не позбавляючи права керування транспортними засобами та застосувати ст.75 КК України.
До тверджень обвинуваченого ОСОБА_3 що їхав він із швидкістю 50-60 км/год, суд відноситься критично та розцінює, як дані з ціллю захисту та бажанням уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вказані показання є суперечливі, не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються зібраними, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні обвинувачений показав, що після обгону ОСОБА_11 приблизно через 15-20 секунд наїхав на дітей. Вони йшли по узбіччю, але таке враження, що узбіччя там немає. Діти йшли по грунтовому покриттю. Момент наїзду не бачив, так як дивився у ліве бокове дзеркало.
Також суд не бере до уваги твердження свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_27 що обвинувачений їхав зі швидкістю не більше 60 км/год, оскільки зазначені свідки перебувають у дружніх стосунках з обвинуваченим, тому розцінюються судом як дані з метою уникнення відповідальності за вчинене.
Показання даних свідків спростовуються показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , що водій Таврії їхав на великій швидкості, при маневрі обгону створив небезпечну ситуацію та змусив зустрічний автомобіль зупинитись. Як зазначив свідок ОСОБА_19 . Таврія їхала із швидкістю близько 100 км/год.. При цьому суд враховує, що свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_19 не є родичами сторін та не є зацікавленими у результатах розгляду справи.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого повністю доведена.

Крім того, згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан особою, яка сама поставила потерпілого в небезпечний для життя стан.

В судовому засіданні з показань обвинуваченого, свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_27 встановлено, що момент наїзду на пішоходів обвинувачений не бачив, після того, як усвідомив що вчинив наїзд на дітей, відразу зупинився. Після зупинки нікуди не тікав, а свідок ОСОБА_12 почав викликати швидку допомогу.

Згідно показань свідка ОСОБА_15 , після наїзду на дітей автомобіль Таврія зупинився через 300 метрів.

З показань свідка ОСОБА_17 встановлено, що автомобіль обвинуваченого стояв за 500 метрів від місця події. По поведінці обвинуваченого було видно, що він перебуває у стані сп`яніння та нічого не усвідомлює. Місце зупинки автомобіля обвинувачений не намагався залишити, а весь час повторював, що нічого не пам`ятає.
Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що обвинувачений в момент наїзду на пішоходів не усвідомлював, що своїми діями він поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та не надав йому допомоги, а отже в його діях не вбачається умислу, на залишення місця події.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. В той же час, стороною обвинувачення не надано суду належних та допустимих доказів у підтвердження винуватості обвинуваченого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.135 КК України та в суді таких доказів не здобуто, що є підставою для виправдання.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо малолітнього.

Обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с.9 т.3), характеризується за місцем роботи та проживання позитивно (а.с.38,39 т.1, а.с.20 т.3), має на утриманні двоє малолітніх дітей, одна дитина потребує постійного лікування (а.с.46,48,49 т.1, а.с.48 т.3), вчинений злочин за ч.2 ст.286 КК України є необережним по формі вини, однак згідно ст.12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких. Враховуючи те, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння та незворотні і непоправні наслідки від вчиненого смерть малолітньої дитини, та приймаючи до уваги думку потерпілого ОСОБА_5 про призначення покарання пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах ізоляції від суспільства і обирає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння, а необхідність керування транспортними засобами не було та не є основним засобом заробітку обвинуваченого, суд приходить до висновку про застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати за залучення експертів у розмірі 4222,08 грн. (а.с.208, 217, 228,237 т.2) суд покладає на обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання - з 22 лютого 2016 року.

На підставі ст.72 ч.5 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 22.02.2016 року по день ухвалення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, виправдати.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів в сумі 4222,08 ( чотири тисячі двісті двадцять дві гривні 8 копійок).

Речові докази: автомобіль марки ЗАЗ 11027, р.н. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання в Рокитнівське відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, повернути власнику (а.с.44 т.2);
одяг та взуття малолітнього ОСОБА_7 , а саме: пару зимових черевик, куртку та штани, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Рокитнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області повернути потерпілому ОСОБА_5 ( а.с.187 т.2);
фрагменти дзеркала та скла автомобіля, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області , знищити (а.с.243 т.2).
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_1