АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2016 року, якою до

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді від 04.07.2016 р. та постановлення нової ухвали, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2016 р. було задоволене клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення строку дії ухвали. Питання про обрання запобіжного заходу було розглянуте слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваної, у зв`язку з оголошенням її у міжнародний розшук.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, та з 13.06.2016 р. перебуває у міжнародному розшуку за ініціативою правоохоронних органів України, при цьому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим щодо неї ризикам.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_7 зазначає, що вищезазначена ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню через істотне порушення кримінального процесуального законодавства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що кримінальне провадження ведеться щодо особливо тяжкого злочину, що згідно ч. 1 ст. 52 КПК України тягне необхідність обов`язкової участі захисника, втім питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваної було розглянуте без його участі, чим порушене право ОСОБА_9 на захист. Крім того, всупереч вимогам ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною свої процесуальних обов`язків, а також всупереч вимогам ч. 4 ст. 196 КПК України не визначив ані строку дії ухвали, ані дати закінчення її дії.

Зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 не було належним та відбулося з порушенням вимог процесуального закону.

Крім того, на думку апелянта, відсутня обґрунтована підозра у вчиненні інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення зважаючи на те, що висновок слідства про підробку нею документів є безпідставним та був зроблений лише з того, що остання займала посаду головного бухгалтера ТОВ «Продекспорт-2009» у період з 22.07.2014 р. до 20.11.2015 р., а самі вищезазначені документи не є «офіційними документами» у розумінні кримінального законодавства України, містять достовірні відомості про господарські операції, що дійсно мали місце.

Вказує, що висновок слідства про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, є безпідставним, оскільки у відповідних правовідносинах відсутні ознаки неправомірного заволодіння чужим майном. Так, дійсність та законність вимог ТОВ «Інвестком Плюс» до ТОВ «АТБмаркет» підтверджується як висновком експертного економічного дослідження від 27.07.2015 р. № 555, складеного Харківським НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, так і рішенням Господарського суду м. Києва від 21.10.2015 р., що на даний час перебуває у стадії апеляційного оскарження. На думку апелянта, фактично у цих відносинах вбачається не більше, ніж господарський спір між суб`єктами підприємницької діяльності, що підлягає вирішенню у судовому порядку у межах господарського судочинства, а склад будь-якого кримінального правопорушення взагалі відсутній.

Заслухавши суддю-доповідача; захисників, що апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав; думку прокурора який проти задоволення апеляційної скарги заперечував; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_9 цих вимог закону дотримався не в повному обсязі.

Так, з досліджених матеріалів вбачається, що питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою було розглянуте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України за її відсутності, а також за відсутності її захисників, які судом не викликалися.

Разом з тим, положеннями даної норми кримінального процесуального закону передбачена можливість вирішення відповідного питання саме за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, в той час як за правилами ч. 1 ст. 193 КПК України учасниками його розгляду мають бути також прокурор і захисник. При цьому наявність в ОСОБА_9 захисника була відомим фактом, оскільки прокурором до клопотання була додана копія ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2016 р., постановленою за участю зокрема прокурора ОСОБА_6 та слідчого ОСОБА_10 , якою на старшого групи слідчих був покладений обов`язок допустити захисника ОСОБА_8 до участі у кримінальному провадженні № 0000895.

Розгляд питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 без участі її захисника є порушенням процесуального закону, істотним у розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України, а також становить порушення її права на захист.

Крім того, постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя не звернув уваги на відсутність щодо підозрюваної обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 183 КПК України тягне обов`язкове визначення їй розміру застави, а також не визначив дату закінчення дії обраного запобіжного заходу, як цього вимагає ч. 4 ст. 196 КПК України.

За викладених обставин оскаржувана ухвала не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, з постановленням згідно ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали.

Обговорюючи питання про обґрунтованість клопотання прокурора, колегія суддів приходить до наступного.

Так, згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.З положень даної норми кримінального процесуального закону випливає, що сам по собі факт оголошення підозрюваного у міжнародний розшук не є підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Додатково до цього підлягає обов`язковому доведенню слідчим наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави для висновку, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор, надавши підтвердження оголошення ОСОБА_9 у міжнародний розшук, у той же час у своєму клопотанні обмежується лише викладенням фабули інкримінованого останній кримінального правопорушення, що сама по собі не свідчить про обґрунтованість відповідної підозри. Не наведено належного обгрунтування у цій частині прокурором і у межах судового розгляду.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_9 може вчиняти спроби переховування від органів досудового розслідування, обґрунтовується лише міркуваннями суворості можливого покарання, які не є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що неодноразово зазначав у своїй практиці Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006 р.

Доводи прокурора щодо можливості запобігання цьому ризику лише шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою мають характер припущення, на їх обґрунтування не наведено будь-яких міркувань.

Суд першої інстанції, не взявши ці обставини достатньою мірою до уваги, дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора. Натомість колегія суддів, аналізуючи наведені обставини у сукупності, доходить висновку про те, що прокурором не доведено достатньою мірою необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і наявність підстав для цього, передбачених процесуальним законом, та вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2016 року, якою до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4