Справа № 128/2435/16-к
УХВАЛА
20 липня 2016 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю: захисника ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву заступника головного лікаря ВОПЛ № 2 про продовження застосованих примусових заходів медичного характеру у відділенні №1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному, відносно ОСОБА_4 , 1983 року народження,

ВСТАНОВИВ:
22 червня 2016 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана заява, яка мотивована тим, що хворий ОСОБА_4 з 07 лютого 2014 року перебуває на лікуванні в ВОПЛ № 2 в відділенні № 1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим режимом нагляду, змішаному, відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 21 січня 2016 року та Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2013 року про застосування примусових заходів медичного характеру, як особа , що вчинила злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, та якому встановлений діагноз: помірна розумова відсталість(неглибока імбецильність) IQ 39, зі значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів.

На основі огляду комісії лікарів психіатрів за № 40 від 15 червня 2016 року ОСОБА_4 на даний час, представляє суспільну небезпеку і внаслідок стану свого здоров`я потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному, в зв`язку з чим просять задовольнити заяву.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_5 не з*явилася , просила проводити розгляд справи у її відсутності та задовольнити заяву.

Прокурор ОСОБА_6 також у судове засідання нез*явився надав заяву про розгляд справи проводити у його відсутності не заперечував проти задоволення даної заяви.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви.

Дослідивши заяву та додані до нього матеріали, вислухавши думку захисника, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню входячи з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється у передбаченому ст. 95 Кримінального кодексу України та ст. 512 КПК України порядку.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Аналогічна норма права міститься і у ч. 3 ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , з 07 лютого 2014 року, перебуває на лікуванні в ВОПЛ № 2 в відділенні № 1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим режимом нагляду, змішаному відповідно до ухвали до Вінницького районного суду Вінницької області від 21 січня 2016 року та Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2013 року про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування , як особа, що вичинила , злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України.

З висновку комісії лікарів психіатрів щодо ОСОБА_4 , до якого застосовуються примусові заходи медичного характеру за № 40 від 15 червня 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 страждає на діагноз: помірна розумова відсталість(неглибока імбецильність) IQ 39, зі значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів, та на даний час, представляє суспільну небезпеку і внаслідок стану свого здоров`я потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному.( а.с.2-3-3 зворотна сторона).

Аналізуючи надані докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 страждає психічним захворюванням, на теперішній час продовжує представляє суспільну небезпеку і внаслідок стану свого здоров`я потребує продовження застосованого примусового заходу медичного характеру як госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом, змішаному.

Керуючись ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514, 516 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву заступника головного лікаря ВОПЛ № 2 задовольнити.

Продовжити застосований примусовий захід медичного характеру як госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом, змішаному, ОСОБА_4 , 1983 року народження, але не більш ніж на шість місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: