Справа № 446/16/16-к

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
Зазначає, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz E220» р.н.з. НОМЕР_1 , 17 серпня 2015 року о 05 годині на автодорозі сполучення «Львів-Луцьк», поблизу кафе-бару «Корчма», яке розташоване неподалік повороту до населеного пункту Тартак Кам`янка-Бузького району Львівської області, рухаючись в сторону м. Радехів, заснув за кермом вищевказаного автомобіля, через що з`їхав автомобілем у лівий по напрямку руху кювет, де здійснив зіткнення з стовбуром дерева.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «Mercedes-Benz E220» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. с. Гоголів Радехівського району Львівської області, отримав тілесні ушкодження у виді фрагментарний перелом тіла 7-го шийного хребця, забій спинного мозку на рівні шийних сегментів важкого ступеня з порушенням функції, забій м"яких тканин /опух/ лівої тім`яної ділянки голови, садна правої надбрівної ділянки, синець лівого плеча по передньо-зовнішній поверхні, які утворились від контакту з тупими предметами, могли бути причинені 17.03.2015 р. від удару тім`яної ділянки голови та дії сили по вісі хребта, ударах надбрівною ділянкою справа та лівого плеча до частин салону автомобіля під час ДТП - зіткнення з перешкодою та згідно з висновком судово-медичної експертизи № 270/2015 від 19.08.2015 відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.
На думку досудового слідства, своїми діями водій автомобіля марки «Mercedes-Benz E220» ОСОБА_5 порушив правила безпеки руху, передбачені діючими Правилами дорожнього руху України, а саме: п.1.5, яким вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків та вимоги п.2.3б яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, і дані порушення є в прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідками, що настали. Таким чином, слідчий вважає, що ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху, вчинене особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Зазначає, що 31 серпня 2015 року підозрюваному ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
На думку досудового слідства, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючому, раніше не судимий, уродженець с.Товмач Кам`янка-Бузького району Львівської області та житель АДРЕСА_1 .
Вина ОСОБА_5 , як зазначає слідчий в клопотанні, в інкримінованому кримінальному правопорушенні доводиться протоколом огляду місця події від 17.08.2015, рапортом від 17.08.2015, висновком судово-медичної експертизи №270/2015 від19.08.2015, висновком експерта №1/780 від 03.09.2015. протоколом допиту потерпілого та іншими здобутими доказами по кримінальному провадженні.
31 серпня 2015 року ОСОБА_5 скеровано письмове повідомлення про підозру та вказано прибути до слідчого відділення у трьох денний термін з моменту отримання вказаного повідомлення.
Однак, останній на виклик не прибув та за місцем проживання відсутній, місце його знаходження невідоме.
30.05.2016 органом досудового розслідування підготовлено клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, оголошений в розшук, а тому подальше його перебування на волі може спричинити до переховування від органів досудового розслідування та суду, тому слідчий просить клопотання задовольнити.
Розглянувши клопотання слідчого, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Судом встановлено що, 01.06.2016 р. до суду було подано клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і таке було задоволено.
А тому, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відкласти до затримання підозрюваного та доставки його до суду .
Керуючись ст. 176-178, 188 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.