АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2016 р. м. Чернівці

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря
судових засідань ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між апеляційним судом Чернівецької області та Сокирянською ВК № 67 ВДПС України у Чернівецькій області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 травня 2016 року,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , німця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, уродженця м. Болград Одеської області, раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, -

засудженого вироком Біляєвського районного суду Одеської області від 19.06.2013 року за ч. 3 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На вказану ухвалу суду 1-ї інстанції, засудженим ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу у якій він просить апеляційний суд переглянути ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 травня 2016 року та застосувати до нього ст. 81 КК України. При цьому, в апеляційній скарзі засуджений посилається на те, що районним судом не в повній мірі взято до уваги те, що він до праці не залучався через важкий стан здоров`я, є єдиним годувальником сім`ї, на його утриманні знаходяться матір, яка є інвалідом ІІ групи та неповнолітній син. Вину у вчиненому визнав та розкаюється.

Провадження № 11-кп/794/230/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_7
Категорія ст. 81 КК України (ч.3 ст.186 КК України) Доповідач: ОСОБА_1 .
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваної ухвали суду та доводи апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_5 , який в режимі відео конференції підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на обставини в ній зазначені, думку прокурора, який вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали судового провадження та особової справи засудженого ОСОБА_5 , обговоривши наведенні в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, на підставі наступного.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Воно може бути застосоване зокрема після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Пунктами 2 та 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджений:

- вироком Приморського районного суду м.Одеси від 16.03.2009 року за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі;

- вироком Болградського районного суду Одеської області віл 15.02.2011 року за ч.3 ст.187, ч.1 ст. 71 КК України на 8 років позбавлення волі;

- вироком Біляївського районного суду Одеської області від 19.06.2013 року за ч.3 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.02.2016 року до нього застосовано ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покаранні» та у встановленому законом порядку зараховано у строк покарання 02 роки 06 місяців 29 днів попереднього ув`язнення.

На час розгляду клопотання відбув більше 3/4 строку призначеного покарання.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву засудженого ОСОБА_9 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, враховуючи вимоги ст. 81 КК України, відмовив у її задоволенні, оскільки прийшов до висновку, що засуджений за час відбування покарання своєю поведінкою не довів свого виправлення.

У період відбування покарання в колонії за порушення вимог режиму відбування покарання тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Крім цього, як вбачається з виписки з Протоколу №4 від 12.05.2016 року комісія з оцінки ступеню виправлення засуджених зробила висновок про те, що засуджений станом на 12.05.2016 року стає на шлях виправлення (а.о.с.144).

Відповідно до довідки про заохочення і стягнення на засудженого ОСОБА_5 він одного разу заохочувувався а у чотирьох випадках до нього було застосовано стягнення.

Із витягу з протоколу № 8/2016 року засідання комісії Сокирянської виправної колонії № 67 відділу від 31.03.2016 року, вбачається, що ОСОБА_10 відмовлено в клопотанні перед судом про умовно- дострокове звільнення (ст. 81 КК України), як особі, яка не довела що стала на шлях виправлення.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання та він може повернутися до суспільства і це буде безпечним, як для нього так і для інших.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого перевіркою матеріалів провадження не встановлено.

Враховуючи те, що в матеріалах особової справи містяться документи у яких зроблено висновок, що засуджений був злісним порушником режиму, нещодавно почав проявляти певну сумлінність, а тому на час розгляду такого клопотання ОСОБА_5 лише стає на шлях виправлення, а за таких обставин законних підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 , на даний час, колегія суддів не вбачає.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи також не є такими, які можуть бути взяті до уваги для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 немає, а рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області є законним та обґрунтованим.

Порушень кримінально-процесуального та кримінального законів під час розгляду клопотання про умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, судом першої інстанції, які могли б істотно вплинути на висновок суду та давали підстави для скасування ухвали районного суду, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 404, 407, 537 та 539 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 травня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі без зміни.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3