Ухвала
іменем україни

05 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу з доповненням засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 липня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга з доповненням засудженого.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2016 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.
Зокрема, касаційна скарга з доповненням засудженого ОСОБА_4 не відповідала вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, оскільки в ній було відсутнє належне обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень постановлених за результатом розгляду його заяви про перегляд вироку щодо нього за нововиявленими обставинами з огляду на положення статей 412, 413 цього Кодексу. При цьому, засуджений в касаційній скарзі, по суті, посилався на незаконність вироку Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2004 року, що відповідно до положень зазначених в главах 32, 34 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Також, вимоги засудженого до суду касаційної інстанції не узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК України щодо того, яке рішення має право прийняти суд у результаті касаційного розгляду провадження.
В межах встановленого строку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла повторна касаційна скарга, однак засуджений ОСОБА_4 , не усунув недоліків, зазначених в ухвалі від 22 серпня 2016 року.
Так, у повторно поданій касаційній скарзі, як і попереднього разу, не міститься належного обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень постановлених за результатом розгляду його заяви про перегляд вироку щодо нього за нововиявленими обставинами та необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412, 413 цього Кодексу. При цьому, засуджений в касаційній скарзі, знову, по суті, посилається на незаконність вироку Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2004 року, що відповідно до положень зазначених в главах 32, 34 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Зважаючи на ці обставини, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, оскільки відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України у разі, якщо особа не усунула недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, то касаційна скарга повертається.
Таким чином, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу з доповненням на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 липня 2016 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3