Справа № 481/1750/13-к
Провадж.№ 1-кп/481/3/2016
В И Р О К
іменем України

10.11.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559 від 12.06.2013 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Гай Баштанського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого неофіційно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 24.01.2013 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 150 годин ( на час ухвалення даного вироку покарання не відбуте повністю ),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 .

Встановив :

24.01.2013 року ОСОБА_3 був засуджений Новобузьким районним судом Миколаївської області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин. Після ознайомлення 02.04.2013 року обвинуваченого ОСОБА_3 , з порядком та умовами відбування призначеного покарання у виді громадських робіт та направлений для відбування покарання до Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області.

Однак починаючи з 03.04.2013 року обвинувачений ОСОБА_3 не приступив до відбування покарання, без поважних причин не з`являвся для проходження реєстрації 08.04.2013 року, 22.04.2013 року, 13.05.2013 року та 27.05.2013 року і в подальшому залишив своє постійне місце проживання не повідомивши про це КВІ Новобузького району.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину визнав підтримав усе викладене у обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно після того, як він був засуджений вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 24.01.2013 року до покарання у виді 150 годин громадських робіт то з`явився до Новобузької КВІ для реєстрації. Його було ознайомлено із порядком та умовами відбування покарання та попереджений про наслідки ухилення від відбування покарання. Він дійсно отримував направлення до Новополтавської сільської ради Новобузького району для відбування покарання за місцем свого постійного проживання на той час. Однак, оскільки він знаходився у неприязних відносинах із сільським головою, то до сільської ради він не пішов, до відбування покарання не приступив, а в подальшому змінив місце свого постійного проживання нікого із працівників КВІ Новобузького району про це не повідомивши.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням письмових матеріалів наданих прокурором. Прокурор, обвинувачений, захисник правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України достовірно встановлена та повністю доведена наданими в судовому засіданні показами обвинуваченого який визнав вину, надав логічні та послідовні пояснення, які узгоджуються із іншими доказами дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме:

- відповідно до вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 24.01.2013 року обвинуваченого ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт;

- з копії підписки видно, що 02.04.2013 року обвинувачений ОСОБА_3 був ознайомлений із умовами та порядком відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт.

- 02.04.2013 року за вих. № 266 КВІ Новобузького району направила голові Новополтавської сільської ради направлення стосовно засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання у виді громадських робіт строком на 150 годи;

- із пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 від 02.04.2013 року видно, що його було попереджено про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування покарання;

- із довідок Новополтавської сільської ради Новобузькоого району Миколаївської області від 16.04.2013 року, 07.05.2013 року, 10.06.2013 року, видно, що ОСОБА_3 не приступив до відбування покарання;

- із подання начальника КВІ Новобузького району від 23 квітня 2013 року, 17 травня 2013 року видно, що до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано примусовий привід для відбування покарання;

- із пояснень, щодо причин ухилення від відбування покарання та попередження його про відповідальність за ухилення від відбування покарання видно, що ОСОБА_3 сам факт того, що він не відбув покарання у повному обсязі не заперечував, поважних причин неявки до Новополтавської сільської ради чи КВІ не повідомив..

Встановлюючи винність обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що відбування покарання у виді громадських робіт відбувається за певною процедурою відповідно до Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, а обвинуваченим не було дотримано порядку встановленого даною Інструкції.

Про прямий умисел обвинуваченого на ухилення від відбування громадських робіт свідчать ті обставини, що не дивлячись на проведену достатню роз`яснювальну роботу співробітниками КВІ з ОСОБА_3 з усвідомленням ним наслідків невідбуття громадських робіт, свідомо і систематично без належного підтвердження поважних причин не з`являвся до сільської ради для відбуття громадських робіт.

Склад злочину, передбаченого ст.389 КК України, є формальним, і його об`єктивна сторона полягає в ухиленні від покарання, яке являє собою невиконання обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання, вчинене особою, засудженою до цього покарання обвинувальним вироком суду, який набрав чинності.

Ухилення від відбування громадських робіт полягає в невиконанні особою, засудженою до цього виду покарання, обов`язку у вільний від роботи або навчання час безкоштовно виконувати суспільно корисні роботи протягом строку, зазначеного у вироку.

Згідно ч.3 ст.40 КВК України ухилення від відбування громадських робіт є, крім іншого, невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

За таких обставин вина ОСОБА_3 в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання є доведеною і обвинувачений підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання для обвинуваченого, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він на обліку в психіатра чи нарколога не перебуває, не військовозобов`язаний за місцем проживання характеризується негативно.

Потерпілих від злочину немає.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що тяжких наслідків від злочину не наступило, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності і скоїв злочин під час відбування покарання, приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання у виді арешту у мінімально можливому розмір.

Обвинувачений раніше засуджений 24.01.2013 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України до 150 годин громадських робіт, тому згідно з ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання необхідно приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком та згідно п.4 ч.1 ст.72 КК України призначити остаточне покарання шляхом повного складання покарань за сукупністю вироків, менш суворий вид покарання перевести в більш суворий, що буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Заходи забезпечення кримінального провадження по справі не обирались

Цивільний позов не заявлено.

Під час вчинення злочину, передбаченого за ч.2 ст.389 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд

Ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

У відповідності зі ст.71 КК України ОСОБА_3 за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді одного місяця арешту за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 24 січня 2013 року і остаточно призначити покарання у виді 01 (одного) місяця 18 (вісімнадцяти) днів арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту затримання та взяття під варту.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя: