Справа № 202/3631/15-к
УХВАЛА
Іменем України
22 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

-ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України, суд

в с т а н о в и в:

Ухвалою Індустріального районного суду від 28 вересня 2015 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.15, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України повернуто прокурору прокуратури Дніпропетровської області у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Ухвалою суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року апеляція прокурора залишена баз задоволення, ухвала Індустріального районного суду залишена без змін.

01 грудня 2015 року до суду знову надійшов вказаний вище обвинувальний акт, але в ньому відсутні прийняті судом першої та апеляційної інстанції рішення щодо недоліків обвинувального акту та повернення його прокурору, що унеможливлює перевірку судом врахування прокурором висновків і мотивів, з яких обвинувальний акт був повернутий.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначив, що суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України, зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному.

Так у першому абзаці мотивувальної частини обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах вирішили вчинити умисне вбивство людини з корисливих мотивів.

У одинадцятому абзаці мотивувальної частини обвинувального акту зазначено, що обвинувачені, відповідно до розподілених ролей…, із застосуванням невстановлених слідством предметів, схожих на вогнепальну зброю, домовились здійснити озброєний напад на ОСОБА_6 з метою заволодіння належними йому грошовими коштами та майном в особливо великих розмірах у вигляді автомобіля марки «Lexus RX 450 Н» та умисне вбивство ОСОБА_6 .

На сторінці 4(об) обвинувального акту, де викладено обвинувачення щодо ОСОБА_14 , ті самі дії обвинувачених у четвертому абзаці зазначені як «озброєний напад на ОСОБА_6 з метою заволодіння грошовими коштами та майном в особливо великих розмірах у вигляді автомобіля марки «Lexus RX 450 Н»», але вже без посилання на умисне вбивство ОСОБА_6 ..

На сторінках 2, 4 (об), 7(об) обвинувального акту вказано « 27.11.2014, приблизно о 18.00 год. на виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_6 в особливо великих розмірах, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я останнього, а також з погрозою застосування такого насильства, діючи за попередньою змовою групою осіб…. прибули на ділянку автомобільної дороги….»

Тобто формулювання одних і тих самих дій обвинувачених у обвинувальному акті викладено по різному. У одних випадках як замах на вбивство у других як розбійний напад.

Суд вважає, що зазначена вище неконкретність, суперечливість обвинувального акту порушує право обвинувачених на захист, оскільки не є зрозумілим від якого обвинувачення їм треба захищатись.

Дії обвинувачених кваліфіковані за ч.2 ст.15, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України як замах на вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів. Без зазначення чи то був закінчений замах чи незакінчений.

Разом з тим ст. 15 КК України передбачає відповідальність як за закінчений так і за незакінчений замах на вчинення злочину.

Крім того, в провадженні суду вже перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 у вчинені злочинів, передбачених ст.ст.146 ч.2; 187 ч.4; 353 ч.2; 359 ч.4 КК України з тією самою фабулою, але без кваліфікації замаху на вбивство.

Статтею 338 КПК України передбачено право прокурора змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення у вчинені якого обвинувачується особа.

В порушення вимог вказаної норми прокурор не змінив обвинувачення, не висунув додаткове обвинувачення, як це передбачено ст. 339 КПК України, а за тими самими фактичними обставинами кримінального правопорушення вніс відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань, повністю провів досудове слідство склав обвинувальний акт і направив його для розгляду до іншого суду, що саме по собі знаходиться у протиріччі з засадами кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_10 заявлена скарга на бездіяльність слідчого, яка мотивована тим, що йому не було відкрито матеріали досудового слідства, суд вважає, що скарга обґрунтована, оскільки у додатках до обвинувального акта відсутні докази виконання вимог ст. 290 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Немає також і доказів про вручення захисникам обвинувального акту.

Захисником ОСОБА_8 заявлена скарга про визнання незаконними дій слідчого під час виконання вимог ст.ст. 276- 278 та ст. 290 КПК України, які виразилися в тому, що під час повідомлення про підозру обвинуваченому ОСОБА_13 було порушено право на захист, а захиснику та обвинуваченому не було відкрито матеріали досудового слідства.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, від надання документів що спростовують доводи захисника відмовився.

З огляду на те, що стороною обвинувачення не спростовано доводи захисника, суд вважає за необхідне зазначити про необхідність прокурором виконати вимоги ст. 290 КПК України та відкрити матеріали досудового розслідування іншій стороні.

Виявлені недоліки обвинувального акту унеможливлюють призначення судового розгляду, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст.291, 314, 384 КПК України, суд-

П о с т а н о в и в :

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України повернути прокурору прокуратури Дніпропетровської області у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий- суддя ОСОБА_15

Суддя ОСОБА_16

Суддя ОСОБА_17