Справа №452/1313/14-к
Провадження1-в/465/155/16
УХВАЛА
судового засідання
03.11.16 м. Львова

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

представника КЗ ЛОКПЛ (лікар-психіатр): ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

представника органу опіки і піклування

Трушевицької сільської ради ОСОБА_7

розглянувши матеріали заяви комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку,-

в с т а н о в и в:
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.05.2015 року за вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених п.п.4, 6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194 КК України, до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Прокурор заперечив щодо задоволення вказаного подання , оскільки відповідно до ст. 92 КК України метою застосування примусових заходів медичного характеру є не лише обов`язкове лікування правопорушника, а також і запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь. В той же час заявником не доведено відсутність ризиків щодо вчинення за умови застосування амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 нових суспільно небезпечних діянь.
У судовому засіданні представника КЗ ЛОКПЛ лікуючий лікар підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру, додатково пояснив що його пацієнт ОСОБА_6 з 2009р. являється інвалідом 3 групи безтерміново з діагнозом розумова відсталість та потребує сторонньої нагляду. З близьких родичів має лише мати з якою зареєстрований с.Трушевичі Старосамбірського району Львівської області, проте за вказаною адресою не проживає, оскільки остання зловживає алкоголем, у зв`язку з чим перебувала на лікуванні у психіатричному закдаді та не опікується сином. Інших близьких родичів які могли б опікуватись ОСОБА_6 у нього немає.
ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що внаслідок свого захворювання потребує опіки та стороннього догляду.
Представник опікунської ради при виконавчому комітеті Трушевицької сільської ради зазначив що особисто неодноразово провідував ОСОБА_6 у лікувальному закладі. Окрім цього, у будинку за місцем реєстрації відсутнє електропостачання, газопостачання та відповідні житлово побутові умови для проживання.
Дослідивши матеріали заяви, заслухавши думку прокурора яка заперечила проти задоволення подання, представника КЗ «ЛОКПЛ» (лікаря-психіатра) захисника, а також представника опікунської ради, які підтримали згадане подання. Суд вважає, що слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог п.1, 2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або продовження застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про зміну застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни надання особі такої психіатричної допомоги.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді простої шизофренії у розумово відсталої особи, стан ремісії та перебуває на примусовому лікуванні зі звичайним наглядом у Львівській обласній клінічній психіатричній лікарні з приводу зазначеного захворювання.
Як вбачається із Ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.05.2015 року за вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених п.п.4, 6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194 КК України, до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 22.04.2016 року ОСОБА_6 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Із висновку у вигляді акту комісії лікарів-психіатрів № 23 від 27.05.2016 року вбачається, що комісія лікарів провівши огляд ОСОБА_6 дійшла до висновку, що останній страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді простої шизофренії у розумово відсталої особи, стан ремісії. Між тим, ОСОБА_6 антисоціальних та суспільно-небезпечних тенденцій на момент огляду не виявляє, а також у зв`язку з покращенням і стабілізацією його психічного стану та досягнення стану ремісії (значного послаблення хворобливого процесу), хворий потребує зміни застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Однак, на переконання суду такий висновок лікарської комісії є передчасним, оскільки зі встановлених обставин не вбачається, що внаслідок здійсненого лікування у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом стан здоров`я ОСОБА_6 настільки змінився, що останній не становитиме суспільної небезпеки для себе та оточуючих. На даний час ОСОБА_6 продовжує страждати хронічним психічним захворюванням у вигляді простої шизофренії у розумово відсталої особи, а тому суд приходить до висновку про безпідставність заяви представника медичного закладу, відтак у її задоволенні слід відмовити

З наведених міркувань та керуючись ст. 94, ст.95 КК України, ст. ст. 512-514 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
у задоволенні заяви комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Суддя ОСОБА_1