Справа № 161/8666/16-к
Провадження № 1-кп/161/470/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002430 від 02 червня 2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з незакінченою повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 12 травня 2016 року, близько 01 год. 50 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення офіційного документа, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, з сумки належної потерпілій ОСОБА_7 , таємно викрав банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту в ПАТ "ПриватБанк" на ім`я останньої, на якій знаходились гроші у сумі 800 грн. та яка є офіційним документом потерпілої.

Вподальшому, він же, 12 травня 2016 року, близько 02 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, знаючи секретний пін-код до картки "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , належній потерпілій ОСОБА_7 таємно викрав з неї грошові кошти, а саме, використав її в банкоматі "ПриватБанк", що по пр. Грушевського, буд. 20 в м. Луцьку Волинської області, шляхом зняття з рахунку вказаної картки грошові кошти у сумі 800 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на вищевказану суму.

Органом досудового розслідування, вказані умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані як вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

30 червня 2016 року під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно з якої, останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, примирився із потерпілою, вибачився перед нею, а також відшкодував заподіяну шкоду та сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_3 призначається покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбуття визначається остаточно покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України останній звільняється від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.
Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, потерпілої, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Потерпіла та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, прокурор не заперечувала.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілій ОСОБА_8 наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про примирення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України та повністю підтвердив обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаявся, зазначаючи, що примирився із потерпілою, відшкодував завдані їй збитки та погодився на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинені ОСОБА_3 злочини, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, відносяться до категорії невеликої та середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілій правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженого покарання за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та звільнення ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням судом однорічного іспитового строку та покладення на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 468, 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 30 червня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002430 від 02 червня 2016 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України між потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 .
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1