МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №480/2115/16-к
В И Р О К
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши 19 вересня 2016 року у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сасанівка, Полонського району, Херсонської області, громадянина України, з середньо - технічною освітою, маючого на утриманні двох повнолітніх дітей, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який проходить військову службу за мобілізацією на посаді радіотелефоніста відділення зв`язку взводу управління командира протитанкової батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

- за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановлені судом обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні вироку.

28.04.2015 року ОСОБА_3 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2015 року №113 матрос ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду номера обслуги протитанкового артилерійського дивізіону протитанкової

артилерійської батареї даної військової частини та у період часу з 21.07.2015 року по 05.08.2016 року проходив військову службу на різних посадах, остання з яких, радіотелефоніст відділення зв`язку взводу управління командира протитанкової батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи зазначеної військової частини.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2015 року №56 матрос ОСОБА_3 з метою відпрацювання завдань з бойової (навчально-бойової) підготовки, вибув до НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (село Михайлівка Миколаївського району Миколаївської області).

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або

доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби ОСОБА_3 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

27.08.2015 року близько 21 год. 00 хв. матрос ОСОБА_3 з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив місце служби - польовий табір військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебував за місцем своєї реєстрації у місті Бериславі Херсонської області, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

01.10.2015 року о 10 год. 00 хв. матрос ОСОБА_3 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, матрос ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 27.08.2015 року близько 21 год. 00 хв., діючи умисно, будучи військовослужбовцем за мобілізацією, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив місце служби - польовий табір військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_2 ) та незаконно без поважних причин перебував поза розташуванням табірного збору вказаної частини до 10 год. 00 хв. 01.10.2015 року, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції закону від 05.03.2015 року ) - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Крім того, 15.11.2015 року близько 13 год. 00 хв. матрос ОСОБА_3 діючи умисно, будучи військовослужбовцем, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив місце служби - польовий табір військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебував за місцем своєї реєстрації у місті Бериславі Херсонської області, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

15.07.2016 року о 10 год. 00 хв. військовослужбовець ОСОБА_3 прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання обов`язків з військової служби.

Таким чином, матрос ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 15.11.2015 року близько 13 год. 00 хв., діючи умисно, будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив місце служби - польовий табір військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебував поза межами частини до 10 год. 00 хв.15.07.2016року,тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції закону від 05.03.2015 року) - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину визнав повністю і показав суду, що дійсно перебуваючи на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в складі військової частини польова пошта НОМЕР_1 27.08.2015 року та 15.11.2015 року самовільно залишив місце служби за сімейними обставинами, однак добровільно повернувся місця служби. У вчиненому щиросердно розкаюється.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позиції і роз`яснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши обставини справи, суд находить вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України ( в редакції від 05.03.2015 року) тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначення покарання та інші процесуальні дії.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини справи, а також його особу.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він за місцем служби характеризується посередньо, не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, має на утриманні двох повнолітніх дітей, є учасником Антитерористичної операції.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання ним своєї вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох повнолітніх дітей, те що він є учасником Антитерористичної операції.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, суд приходить до переконання про можливість призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 370, 373,374 КПК України, суд, -

П р и с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Контроль за поведінкою засудженого на час перебування на військовій службі здійснювати командиру військової частини.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді цілодобового домашнього арешту на території військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 - до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

19.09.2016