Справа № 243/6068/15-к
Провадження № 1-кп/243/49/2016
УХВАЛА
14 червня 2016 рокум. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2 м. Слов`янськ Донецької області), кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бекдаш Туркменістанського району, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду знаходиться кримінальна справа 243/6086/15-к, номер провадження 1-кп/243/49/2016 (номер кримінального провадження 0001561).

У судовому засіданні 19 квітня 2016 року, під час допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , , останній повідомив, що приблизно в середині червня 2015 року, вдень, він разом із своїм приятелем ОСОБА_6 повертався додому з річки через Димитрово на вул. Шкільну. Може ствердити, що у цей час у його кишенях нічого не було, кишені були пусті. Також у цей день він відчував себе погано, тому що були проблеми із шлунком. В цей час, їм напереріз виїхав автомобіль, з нього вийшов працівник міліції на прізвище ОСОБА_7 і ще декілька працівників міліції. Вони не були у форменому одязі, не представлялися, однак він вирішив, що це працівники міліції, оскільки раніше знав ОСОБА_7 . Ніхто йому не пропонував за наявності добровільно представити заборонені предмети чи речовину. Після того, як їх зупинили, ОСОБА_7 відразу став проводити особистий огляд його речей, потім заліз у кишеню, витягнув паперовий згорток, якого у нього в кишені не було до того, як його стали обшукувати, і після чого повідомив йому, що він попався. Також, коли ОСОБА_7 діставав паперовий згорток із його кишені, то він його легенько вдарив по потилиці, щоб він стояв спокійно. Після чого він дістав паперовий згорток, розгорнув його, потім згорнув та поклав йому у кишеню. При цьому на його обурювання, ОСОБА_7 повідомив, щоб він мовчав, тоді йому буде лише штраф, а інакше він йому насипле стільки, що йому мало не буде. Потім його з приятелем посадили у автомобіль, працівник міліції сів з ними, а ОСОБА_7 пішов шукати понятих, викликав слідчо-оперативну групу. Він намагався зупинити дії працівників міліції словами, однак ОСОБА_7 та інші йому сказали, щоб він мовчав, а то буде гірше. Також, коли він сидів у автомобілі, він намагався подивитися, що йому підкинули, але працівник міліції йому не дозволив цього робити та сказав, що він навіть не думав цього робити, оскільки якщо він висипле цю речовину, то йому однаково покладуть скільки буде потрібно. Потім його друга відпустили, тому що до нього не було будь-яких претензій. Він під час огляду та в присутності понятих мовчав, казав лише ОСОБА_7 , а він лише розписувався, де йому казали. Щодо підпису на бирці, то він визнає, що це його підпис, допускає, що він її підписував, однак коли саме він не пам`ятає. Він ніяких зауважень у протоколі не писав, при понятих мовчав, тому що побоювався ОСОБА_7 . Крім того надіявся на те, що йому присудять заплатити штраф і на цьому все скінчиться. Він вважав, що може домовитися із ОСОБА_7 , і все буде добре. Після складання протокола, ОСОБА_7 забрав документи, вилучений наркотичний засіб та повідомив слідчому та йому, що якщо він до вечора зателефонує та надасть відомості по іншій справі, то він цей протокол порве. Під час проведення огляду, він не пам`ятає, хто саме витягував паперовий згорток із кармана. По іншій справі, він писав на дії ОСОБА_7 скаргу, вважає, що таким чином ОСОБА_7 йому помстився. Після складання протокола, він вирішив лягти у наркологію, з метою можливого звільнення від кримінальної відповідальності, а також з метою лікування. Потім його викликав слідчий, де він спочатку повністю не визнавав своєї провини, а пізніше написав, що визнає вину частково, щоб його відпустили додому. Наполягає на тому, що йому підкинули паперовий згорток із канабісом.

В судовому засіданні 19 квітня 2016 року захисник та обвинувачений висловили клопотання про притягнення до кримінальної відповідальності працівників Слов`янського ГУНП України в Донецькій області(колишніх працівників Слов`янського МВ), у зв`язку з застосуванням відносно обвинуваченого недозволених методів розслідування.

Розв`язуючи заявлене обвинуваченим клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, судом був направлений лист з метою внесення відомостей до ЕДРДР та проведення досудового розслідування відносно обставин, на які посилається у своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_8 та проведення відповідного розслідування. З цією метою, судом направлено аудіодиск із копією аудіозапису судового засідання від 22 вересня 2015 року, 12 жовтня 2015 року, 11 листопада 2015 року, 19 квітня 2015 року із показаннями обвинуваченого та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Направивши вказані матеріали, суд також просив направити на його адресу рішення, прийняте за наслідками досудового розслідування з вказаних обставин.

13 червня 2015 року на адресу суду у відповідь на вищезазначений лист, прийшла відповідь начальника третього слідчого управління прокуратури Донецької області ОСОБА_12 , з якої видно, що із змісту наданих судом матеріалів слідчим не вбачається об`єктивних даних, які б вказували на вчинення працівниками Слов`янського МВ ГУ МВС України в Донецькій області протиправного діяння, а саме фальсифікації матеріалів кримінального провадження № 0001561 та застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 недозволених методів ведення досудового розслідування, оскільки доводи ОСОБА_8 нічим об`єктивно не підтверджуються, окрім його свідчень, у зв`язку з чим, їх необхідно розглядати, як спосіб уникнути кримінальної відповідальності, а тому підстав для внесення відповідних відомостей до ЄДРДР на погляд начальника третього слідчого відділу СУ Прокуратури Донецької області ОСОБА_12 немає.

При оголошенні судом у судовому засіданні вказаної відповіді, була вислухана думка прокурора, який вважає, що лист обгрунтований та його слід прийняти до уваги, захисника, який вважає, що дана відповідь підтверджує ту обставину, що перевірка взагалі не проводилася, а тому слід винести процесуальний документ, яким зобов`язати провести таку перевірку в рамках чинного КПК України, обвинуваченого, який повністю підтримав думку свого захисника.

Розв`язуючи клопотання обвинуавченого та захисника, суд виходить з таких міркувань.

Як передбачають положення частини 6 статті 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Положеннями статті 206 КПК України передбачені обов`язки щодо захисту прав людини лише слідчого судді, однак, частина 6 статті 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд, розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , вважає за можливе, при винесенні дійсної ухвали керуватись положеннями статті 206 КПК України.

Статтею 22 КПК України закріплено принципи змагальності, згідно з яким прокурор, підсудний, його захисник чи законний представник, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та їх представники беруть участь у судовому засіданні як сторони і користуються рівними правами та свободою в наданні доказів, їх дослідженні та доведенні переконливості перед судом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих прав.

За змістом ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права і законність.
У статті 8 КПК України вказується, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За змістом ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував(див. рішення у "Спінов проти України" п.55), що коли особа заявляє небезпідставну скаргу на те, що її було піддано серйозному неналежному поводженню з боку правоохоронців на порушення статті 3, це положення, якщо його тлумачити у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції ( 995_004 )"гарантувати кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в. Конвенції", за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Таке розслідування має бути здатним привести до встановлення й покарання винних осіб (див. рішення у справі Асьонова та інших (Assenovand Others), від 28 жовтня 1998 року, Звіти 1998-VIII, п. 102, та у справі "Лабіта проти Італії" ( 980_009) (Labita v. Italy) [GC], N 26772/95, п. 131, ЄСПЛ 2000-IV). Мінімальні критерії ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, також передбачають, щоб розслідування було незалежним, безстороннім та було об`єктом публічного нагляду, у той час як компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю та швидкістю (див., наприклад, рішення у справі "Менешева проти Росії" (Menesheva v. Russia), N 59261/00, п. 67, ЄСПЛ 2006-.).

Слід зазначити, що слідчий, прокурор здійснюють свої повноваження відповідно до вимог КПК, починаючи з моменту надходження інформації про кримінальне правопорушення до правоохоронного органу, що фактично є передумовою для початку досудового розслідування.

Так, стаття 214 КПК України зобов`язує слідчий орган невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Дана норма з`явилася саме в результаті реформування кримінальної юстиції в Україні (затверджена указом президента України від 8 квітня 2008 року N9311/2008) і не передбачає прийняття процесуального рішення про відкриття провадження, а прямо зобов`язує слідчого або прокурора це виконати. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, особа відповідальна за розгляд скарги обвинуваченого ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення була зобов`язана внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийняті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з викладеного із системного аналізу норм КПК України, доводи підсудного в судовому засіданні про застосування до нього на досудовому слідстві будь-яких недозволених методів, навіть у випадку, коли це не призвело до дачі показань проти себе або інших осіб, повинні бути перевірені судом для реалізації повною мірою наданих законом повноважень реагування на такі факти в разі їх підтвердження з метою створення необхідних умов для захисту порушених прав особи, притягнення винних осіб до відповідальності й недопущення подібних порушень у майбутньому.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 7, 9, 22, 214, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Провести перевірку заяви ОСОБА_8 від 19 квітня 2016 року про застосування до нього недозволених методів ведення досудового слідства працівниками Слов`янського ВП ГУНП України в Донецькій області, за наслідками якої прийняти відповідне процесуальне рішення.

Копію матеріалів перевірки та прийняте процесуальне рішення направити до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Копію ухвали, з доданими матеріалами, направити до слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області для виконання.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя ОСОБА_1