Справа № 1-93
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2010 року м.Буськ, Львівської області

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Владика О.А.

з участю прокурора Романика Р.В.

адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3

потерпілих Г ербута Я.В., ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.3адвір»я, Буського району, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, проживає за адресою. с.Андріївка, Буського району, Львівської області, на утриманні неповнолітня донька, не працюючий, раніше не судимий,

за ст.. 291 КК України,

встановив:

Досудовим слідством ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 29 березня 2010 року о 18 год. 00 хв. перебуваючи у нетверезому стані передав керування власного транспортного засобу «BMW-316» реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4, який також перебував у нетверезому стані. Близько 19 години 30 хвилин, рухаючись в напрямку смт. Красне с. Русилів, Буського району, автомобіль під керуванням ОСОБА_4, ОСОБА_5 сидів на правому передньому пасажирському сидінні, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6, яка від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди. Досудове слідство обвинувачує ОСОБА_5 за ст. 291 КК України мотивуючи це тим, що оскільки ОСОБА_5 фізично втрутився у керування транспортного засобу, його дії призвели до тяжких наслідків, а ОСОБА_4 визнаний по даній кримінальній справі потерпілим.

В процесі розгляду справи надійшло клопотання від адвоката потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_2 та адвоката підсудного ОСОБА_5 - ОСОБА_3 про і направлення справи на додаткове розслідування, оскільки не всі особи притягнуті до кримінальної відповідальності.

В ході судового слідства було встановлено, що 29 березня 2010 року перебуваючи у стані алкогольного сп»якіння підсудний ОСОБА_5 будучи власником транспортного засобу «BMW--316» реєстраційний номер НОМЕР_1, передав керування транспортним засобом потерпілому ОСОБА_4, який просив останнього спробувати проїхатись за кермом автомобіля «BMW-316», при цьому ОСОБА_4 не мав достатньо навиків керування транспортним засобом.

Рухаючись по автодорозі смт. Красне - с. Русилів, обігнавши автомобіль «Нива» під керуванням гр. ОСОБА_8, водій ОСОБА_4 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6, яка рухалась по узбіччю дороги біля себе зправа вела велосипед, від отриманих тілесних ушкоджень пішохід ОСОБА_6 померла на місці. З пяснень підсудного ОСОБА_5 даних на судовому слідстві вбачається, що після обгону автомобіля «Нива», піднявши очі, він побачив, що автомобіль рухається прямо на пішохода ОСОБА_6, з метою уникнення зіткнення з пішоходом ОСОБА_5 втрутився в керування автомобіля намагаючись викрутити рульове колесо вліво, однак це не допомогло уникнути зіткнення. Після настання ДТП водій ОСОБА_4 з місця зник.

Під час судового слідства допитаний в якості свідка ОСОБА_8, власник автомобіля «Нива» д.н. 788-18, суду пояснив, що 29 березня 2010 року рухаючись на своєму власному автомобілі по дорозі смт. Красне - с.Русилі, недоїзджаючи до с. Балучин його обігнав чорний автомобіль «ВMW-316», оскільки він рухався зі швидкісю 70 км/год, то автомобіль, який його обігнав рухався зі швидкістю більше 100 км/год. Приблизно через 2-3 хвилини він під»їхав до місця аварії. На місці пригоди були двоє з чорного автомобіля, які були п»яні це був ОСОБА_4 та ОСОБА_5, і потерпіла ОСОБА_6, яку він відразу не впізнав. ОСОБА_4 дізнавшись, що у потерпілої не має пульсу зразу втік в ліс, ОСОБА_5 залишився на місці пригоди.

Під час судового слідства допитаний в якості свідка слідчий Плахтій С.С., суду пояснив, що здійснивши виїзд на місце пригоди, він побачив там тільки потерпілу ОСОБА_6, у якої були відсутні ознаки життя та підсудного ОСОБА_5, потерпілий ОСОБА_4 був розшуканий працівниками міліції і доставлений для відібрання пояснень в РВ міліції, після цього повезли на освідування.

Однак встановлені факти в ході судового слідства не були відображені в обвинувальному висновку, крім цього під час досудового слідства не були встановлені свідки події.

Також в порушення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб»єктом злочину, передбаченого ст., 286 КК України, визнають особу, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, однак було вирішено постановою від 26 травня 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно водія ОСОБА_4 за відсутністю в його діях ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що суперечить зазначеній ПП ВСУ і потребує додаткового вирішення, а також одночасно було прийнято постанову від 26 травня 2010 року про закриття кримінальної справи за відсутністю в діях водія ОСОБА_4 ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході досудового слідства слід:

встановити та допитати свідків ДТП;

встановити осіб, які повідомили міліцію та викликали швидку допомогу;

вирішити питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 шляхом перевірки законності постановлених постанов від 26 травня 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи та про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за п. 2 ст. 6 КПК України за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що суперечить вимогам КПК України;

- провести повторну автотехнічну експертизу, з врахуванням того, що швидкість транспортного засобу ВMW-316» була більше 100 км/год;

встановити чи в дійсності рухався на зустріч автомобілю ВMW-316» автомобіль по зустрічній смузі руху;

провести очну ставку між ОСОБА_5 та ОСОБА_4Г,

Для усунення вказаної неповноти попереднього слідства дану справу належить направити на додаткове розслідування.

Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальний дій і процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально- процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Після усунення вказаних недоліків попереднього слідства і прийняття відповідного рішення відповідно до чинного кримінального і кримінально - процесуального законодавства з приводу встановленого у ході додаткового розслідування, прийняти рішення про направлення справи до суду.

Керуючись ст.. 22, 281 КК України, ПП Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ПП Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, суд -

постановив:

Заявлені клопотання задоволити.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.. 291 КК України повернути прокурору Львівської області для проведення додаткового розслідування. Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити без змін - підписку про невиїзд.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її винесення через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Шендрікова Г.О.