Справа № 496/2249/16-к
Провадження № 1-кп/496/174/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю

прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березань Біляївського району Одеської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, учня Березанської ЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В ніч на 04.05.2016 року, більш точного часу слідством не встановлено, неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом автомобілем, що знаходився біля будинку №1, який розташований у Шкільному провулку в с. Петрівське Біляївського району Одеської області, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем, переконавшись у таємності своїх дій, шляхом вільного доступу підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2106, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , відкрив передні ліві дверцята, сів за кермо та за допомогою ключів, які були у замку запалювання, запустив двигун і на вказаному автомобілі поїхав в напрямку с. Дослідне Біляївського району Одеської області. В подальшому неповнолітній ОСОБА_9 розпорядившись викраденим автомобілем на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 15000 грн.

Крім цього, в ніч на 26.05.2016 року, у темний час доби, більш точного часу слідством не встановлено, неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з корисливих мотивів, попередньо вступивши у злочинну змову з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, з єдиним умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом, на автомобілі марки Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , прибули до м. Теплодар.

Перебуваючи в м. Теплодар, неповнолітній ОСОБА_9 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, залишивши неповнолітнього ОСОБА_8 чекати в автомобілі, пройшли до будинку АДРЕСА_3 , де побачили автомобіль марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3 білого кольору. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, неповнолітній ОСОБА_9 підійшов до вищевказаного автомобіля, за допомогою викрутки відкрив замок передньої лівої двері автомобіля, сів у салон та за допомогою викрутки, запустив двигун, після чого у автомобіль сіла особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження. На вказаному автомобілі вони під`їхали до неповнолітнього ОСОБА_8 , який знаходився у автомобілі Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 та всі разом з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 20000 грн.

Будучи допитаними в судовому засіданні, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих їм злочинах визнали повністю та підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. У вчиненому розкаялись, не заперечували проти розгляду кримінального провадження щодо них в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились, але від них надійшли заяви, в яких вони просили розглянути кримінальне провадження відносно неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за їх відсутності, претензій матеріального та/або морального характеру до них не мають.

Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, та за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, роль та участь кожного у скоєнні кримінальних правопорушень, особи неповнолітніх обвинувачених та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання неповнолітнім обвинуваченим, суд відносить щире каяття, що виявилось у тому, що вони як під час досудового розслідування, так і під час судового слідства, повно, детально та послідовно розповіли про обставини вчинення ними кримінального правопорушення, а також вчинення кримінальних правопорушень неповнолітніми.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.

Неповнолітні обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не засуджувались.

Враховуючи особу неповнолітніх обвинувачених, ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, пом`якшуючі покарання обставини, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, тому суд вважає, що покарання неповнолітнім обвинуваченим слід призначити у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням, та поклавши на них обов`язки, передбачені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та буде цілком відповідати тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особі винних.

При цьому, при призначенні неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд також керується положенням ч. 1 ст. 70 КК України і вважає за можливе визначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під час кримінального провадження до початку судового розгляду не заявляли цивільні позови про стягнення матеріальної та/або моральної шкоди з неповнолітніх обвинувачених, які вчинили суспільно небезпечне діяння.
Суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно неповнолітніх обвинувачених не обирався.
Також до обвинувального акту не долучались матеріали кримінального провадження № 0000659 від 05.05.2016 року.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Неповнолітнього ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання:

-по ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;

-по ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

За сукупністю злочинів, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визначити неповнолітньому ОСОБА_9 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Неповнолітнього ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1