Справа №613/1306/13-к Провадження № 1-кп/613/2/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0000286 від 13.04.2013 року та №0000462 від 30.07.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Богодухова Харківської області, українки, громадянки України, вдови, освіта повна загально-середня, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження.

До суду надійшло клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, мотивуючи тим, що строк дії ухвали суду щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання закінчився, на даний час до обвинуваченої не застосований жоден із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень одне з яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, злочин по епізоду від 12.03.2010 року вчинила протягом відбування іспитового строку, офіційно не працює, неодноразово не з`являється до суду без поважних причин. Прокурор вважає, що за вказаних обставин маються наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що обвинувачена може переховуватись від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується та для належного виконання останньою своїх процесуальних обов`язків необхідно застосувати щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з вищевказаних підстав.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник заперечували, щодо застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці. Пояснили, що немає підстав для застосування даного виду запобіжного заходу, так як прокурор не довів наявних ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, приходить до слідуючого.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України

ОСОБА_5 обвинувачується в вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, за вчинення яких, законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою суду від 05 лютого 2015 року відносно ОСОБА_5 застосовано щодо обвинуваченої запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 05 квітня 2015 року.

Ухвалою суду від 02 квітня 2015 року обвинуваченій продовжено запобіжний захід у виді вигляді особистого зобов`язання строком до 02 червня 2015 року. Судове провадження по даній справі не завершене. На даний час до обвинуваченої не застосований жоден із запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, в той час як тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень одне з яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, злочин по епізоду від 12.03.2010 року вчинила протягом відбування іспитового строку, раніше судима, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працює, неодноразово не з`являється до суду без поважних причин. На даний час до обвинуваченої не застосований жоден із запобіжних заходів.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною у зазначених кримінальних правопорушеннях, той факт, що вона частково визнає свою вину, раніше судима, має реєстрацію та постійне місце проживання, не заміжня, та вважаючи, що прокурором не доведено, що застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж утримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також те, що застосування у даному випадку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути обґрунтовано лише тяжкістю злочину та тяжкістю ймовірного покарання, суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосуванням електронного засобу контролю, так як саме цей запобіжний захід може забезпечити адекватне виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченою процесуальних обов`язків в суді.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 194, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, на строк до 24 травня 2016 року.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) Прибувати до Богодухівського районного суду Харківської області за першою вимогою;

2) Цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Ухвалу направити для виконання до Богодухівського ВП Валківського Відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя