Провадження № 1-кп/200/262/16
Справа № 200/3946/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000766, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця Дніпропетровської області, м.Нікополя, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого маляром в ПП ВПФ «Стройсервіс-Груп», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25.01.2016 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Так, в період часу з 23 години 13 лютого 2016 року по 05 годину 14 лютого 2016 року, ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі раніше знайомого ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на верхній полиці комори поліетиленовий пакет, в якому знаходились грошові кошти купюрами номіналами: 100 доларів США у кількості 1 шт., 50 доларів США у кількості 2 шт., 500 грн. у кількості 3 шт., й реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, 14.02.2016 року приблизно о 04 годині викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме:

-купюру номіналом 100 доларів США у кількості 1 шт., яка станом на 14.02.2016 року за курсом Національного банку України становить 2 608 грн. 36 коп.;

-купюру номіналом 500 грн. у кількості 1 шт., а всього на загальну суму 3 108 грн. 36 коп., спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном покинув місце скоєння злочину.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 13 лютого 2016 року приблизно о 19 годині до нього прийшов сусід ОСОБА_8 та запропонував піти до його квартири АДРЕСА_3 в гості, на що він погодився.

Перебуваючи у потерпілого вдома, вони вирішили піти до магазину, та в його присутності потерпілий з полиці в коридорі дістав з поліетиленового пакету купюру номіналом 500 гривень. В цей час він помітив, що крім цих грошей, у ОСОБА_9 в пакеті лежала купюра номіналом 100 доларів США, дві купюри номіналом 50 доларів США та декілька купюр номіналом по 500 гривень. Повернувшись із магазину додому до потерпілому, він скориставшись тим, що всі лягли вже відпочивати, пішов в коридор та дістав з полиці поліетиленовий пакет з грошима ОСОБА_9 , та викрав звідти одну купюру номіналом 100 доларів США та одну купюру номіналом 500 гривень, після чого поклав пакет назад на полицю.

В подальшому він обміняв долари на гривні, й витратив всі викрадені грошові кошти на особисті потреби.

В скоєному щиросердно покаявся.

В процесі досудового розслідування він відшкодував потерпілому 3 108 грн. 36 коп.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду від 20 лютого 2016 року з фототаблицею, в ході якого оглянута квартира потерпілого ОСОБА_7 , розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду оглянута полиця, на якій виявлено поліетиленовий пакет. Як пояснив потерпілий ОСОБА_7 в даному пакеті знаходились грошові кошти у сумі 200 доларів США та 1500 гривень ( а.с.8-11).

Протоколом слідчого експерименту від 20 лютого 2016 року з фототаблицею, проведеного за участю ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого останні розповіли про обставини 14.02.2016 року й обвинувачений показав як викрадав грошові кошти потерпілого ОСОБА_7 ( а.с.40-45).

Під час судового розгляду, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, вищезазначені докази, зібрані в ході досудового розслідування та фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового слідства, не оспорюють, правильно розуміють зміст цих обставин, а також у суда немає сумнівів у добровільності такої їхньої позиції, у зв`язку із чим, інші докази відповідно до ст.349 КПК України в суді не досліджувались.

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_5 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи та мешкання, має на утриманні неповнолітню дитину, його відношення до скоєного та відшкодування потерпілому ОСОБА_7 завданих матеріальних збитків.

Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 скоїв даний злочин в період іспитового строку, суд вважає на необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та 1 (один) місяць з відбуттям покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1