Справа № 496/3800/15-к
провадження №1-кп/496/229/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2015 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сари-Озек, Кербулакського району Талди-Курганської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, має середню освіту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21.04.2015 №199-ос старший сержант ОСОБА_4 у період з 21.04.2015р. проходить військову службу за контрактом на посаді інспектора прикордонної служби 1-ї категорії оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Являючись військовослужбовцем, старший сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статуту внутрішньої служби ЗС України) та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, старший сержант ОСОБА_4 відповідно до ст.ст. 127 -130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV зобов`язаний у мирний і воєнний час відповідати за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна; зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України від 17.03.2014 р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби старшому сержанту ОСОБА_4 було достеменно відомо.
18.05.2015р. наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (І категорії) №132-вв старший сержант ОСОБА_4 вибув на стаціонарне лікування у клінічний госпіталь Державної прикордонної служби України, що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , де останній знаходився до 27.05.2015 включно.
Проте, старший сержант ОСОБА_4 , на порушення вищевказаних вимог закону, після проходження лікування в клінічному госпіталі Державної прикордонної служби України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, 28.05.2015 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, не з`явився вчасно на службу в оперативно-бойову прикордонну комендатуру «Одеса НОМЕР_2 » ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) на стрільбище « АДРЕСА_4 та незаконно перебував поза межами місця служби до 15.00 год. 09.06.2015р., проводячи час на власний розсуд за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_5 (військове містечко « ІНФОРМАЦІЯ_5 »).

09.06.2015р. о 15.00 год. старший сержант ОСОБА_4 з`явився на службу на стрільбище «Августівка» поблизу с. Августівка, Біляївського р-ну, Одеської обл. та приступив до виконання службових обов`язків.

Поряд з цим, встановлено, що поважних причин для нез`явлення вчасно на службу у старшого сержанта ОСОБА_4 не було. Протягом періоду ухилення від військової служби старший сержант ОСОБА_4 з приводу тяжких захворювань до медичних закладів не звертався, органи військового управління про своє місце перебування не повідомляв, до кримінальної відповідальності не притягувався.

ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді інспектора 1-ї категорії оперативно-бойової прикордонної комендатури «Одеса НОМЕР_2 » ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, 28.05.2015 р. вчинив нез`явлення вчасно на службу в оперативно-бойову прикордонну комендатуру «Одеса НОМЕР_2 » ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) на стрільбище «Августівка» поблизу АДРЕСА_4 без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував поза межами місця служби до 15.00 год. 09.06.2015р.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання. Суд, зокрема, враховує посередню характеристику ОСОБА_4 медичну характеристику згідно якої ОСОБА_4 хворіє.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 являється щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Суд також враховує конкретні обставини справи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненому злочині і щиро розкаявся у цьому, раніше не засуджений, наявність обставин, що пом`якшують покарання і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України. Зважаючи на наявності обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд, вважає за можливе обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України одночасно поклавши на нього обов`язки, які передбачені ст. 76 КК України.

Відомості про цивільний позов, речові докази по справі та наявність судових витрат суду не надавались.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 331, 371-373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися на реєстрацію в орган кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1

15.09.2015