Справа № 752/8139/15-к
Провадження по справі № 1-кс/752/3315/15

У Х В А Л А
Іменем України
21.05.2015 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля у кримінальному провадженні №0003349, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту, накладеного у кримінальному провадженні №0003349 на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», 2013 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

У клопотанні заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.04.2015 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0003349 від 03.04.2015 року, та накладено арешт на належний йому автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», 2013 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Цією ж ухвалою слідчого судді надано дозвіл на вилучення вказаного автомобіля та передачу його на відповідальне зберігання директору ТОВ «Новатор» ОСОБА_5 .

Заявник вказує на те, що 14.03.2015 року ним було придбано вказаний транспортний засіб, поставлено на облік в Центр ДАІ №6 та отримано державний номерний знак НОМЕР_2 .

Як зазначає заявник, перед купівлею автомобіля було отримано витяг із Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 13.03.2015 року, виданий приватним нотаріусом ОСОБА_6 , згідно з яким жодних обтяжень автомобіль не мав. Під час зняття з обліку та постановки на облік автомобіль не перебував у розшуку та під арештом, будь-яких інших перешкод для придбання автомобіля не було.

Заявник вказує на те, що транспортний засіб придбаний на законних підставах та у спосіб, що не суперечить чинному законодавству, а він є законним добросовісним набувачем цього автомобіля, вважає накладення арешту на належне йому майно та передачу його на зберігання іншій особі незаконним, таким, що порушує його права як власника майна.

Посилаючись на викладене, заявник просить скасувати арешт, накладений на автомобіль згідно з ухвалою слідчого судді від 23.04.2015 року.

В судовому засіданні заявник клопотання про скасування арешту, накладеного на автомобіль, підтримав, просив скасувати, вказав на безпідставність накладення арешту, вважає, що автомобіль має бути повернутий слідчим саме йому.

Старший слідчий СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду матеріали кримінального провадження №0003349.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження в обсязі, необхідному для розгляду цієї скарги, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання про скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом .

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з положеннями ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу , тобто в разі достатності підстав вважати, що таке майно :

1) підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалося (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим, зокрема, з витягу від 21.04.2015 року з кримінального провадження №0003349, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 внесено відомості про незаконне заволодіння автомобілем марки Фольцваген, д.н.з НОМЕР_3 .

Згідно з ухвалою слідчого судді від 23.04.2015 року накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», 2013 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Крім цього, зазначеною ухвалою слідчого судді надано дозвіл на вилучення вказаного автомобіля та передачу його на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Новатор» директору ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, наявні підстави вважати автомобіль предметом кримінального правопорушення та таким, що отриманий внаслідок протиправних дій, має значення доказу у кримінальному провадженні, а тому відповідає критерію, визначеному ч.2 ст.167 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність визначених кримінальним процесуальним законодавством підстав для накладення арешту на майно, оскільки слідчим доведено, що накладення арешту необхідно з метою усунення ризику втрати або пошкодження вказаного майна, упередження настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Окрім вказаного, слідчий суддя зазначив про те, що вилучений автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні №0003349.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 23.04.2015 року, наявні підстави вважати автомобіль предметом кримінального правопорушення та таким, що отриманий внаслідок протиправних дій, має значення доказу у кримінальному провадженні, а тому відповідає критерію, визначеному ч.2 ст.167 КПК України.

Додані заявником до скарги документи вказують на належність автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», 2013 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , на який накладено арешт ухвалою слідчого судді від 23.04.2015 року, ОСОБА_3 . Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 13.03.2015 року інформація про обтяження автомобіля в реєстрі відсутня, 14.04.2015 року автомобіль зареєстрований в органах ДАІ за ОСОБА_3 .

Підтвердження належності автомобіля на час його вилучення іншим особам матеріали кримінального провадження не містять.

Згідно з приписами ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

ОСОБА_3 надав свої пояснення у кримінальному провадженні №0003349, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 289 КК України, яке розслідується в цьому провадженні, ОСОБА_3 не повідомлялося, статусу обвинуваченого у провадженні ОСОБА_3 також не має, отже, відсутні підстави, передбачені ч.1 ст.170 КПК України, щодо накладення арешту на майно, яке згідно з офіційними документами належить ОСОБА_3 .

Вважаю, що встановлена слідчим суддею в ухвалі від 23.04.2015 року відповідність вилученого майна критерію, визначеному ч.2 ст.167 КПК України, зважаючи на наслідки арешту майна для його власника, обмеження його право власності, не може бути визнана співрозмірною із завданням кримінального провадження.

Згідно з постановою слідчого СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_7 від 22.04.2015 року про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Passat В-7», номер кузова НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1-2 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Згідно з п.19 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 року №51/401/649/471/23/125 , зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.

При вилученні, а також при передачі на зберігання транспортного засобу за обов`язковою участю співробітника Державної автомобільної інспекції або спеціаліста, а при можливості і за участю його власника складається документ про технічний стан транспортного засобу.

Аналіз наведених норм вказує на те, що речові докази якнайшвидше повинні бути повернуті власнику майна, а в разі неможливості передачі власникові їх зберігання здійснюється за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду відповідними службами правоохоронних органів.

Документів, які підтверджували б належність автомобіля на час його придбання ОСОБА_3 ТОВ «Новатор», директорові якого ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 23.04.2015 року передано на зберігання автомобіль, матеріали кримінального провадження не містять. Згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, власником автомобіля 14.03.2015 року зареєстрований ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, вважаю накладення арешту на автомобіль та його передачу на відповідальне зберігання директорові ТОВ «Новатор» ОСОБА_5 необґрунтованими.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність скасування арешту, накладеного на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», 2013 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя: -

у х в а л и в:
клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля у кримінальному провадженні №0003349, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», 2013 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно з ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 23.04.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя