Справа № 372/3318/15-к
Провадження №1-кп- 164/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвнувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000640 від 20 серпня 2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Українка Обухівського району Київської області, українця,громадянина України, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, освіта середня, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Обухів Київської області, українця,громадянина України, неодруженого, освіта середня, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
20 серпня 2014 року близько 12.00 години ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на заподіяння сильного фізичного болю, шляхом нанесення тілесних ушкоджень спільній знайомій ОСОБА_5 , з метою примусити вчинити дії, що суперечать її волі, а саме: зізнатись в крадіжці мобільного телефону, в якій вони її підозрювали, та покарати її за це, змусивши пройтись по вулиці з прив`язаною мотузкою на кінці якої знаходиться порожня бляшанка, що принижує її честь та гідність, прийшли на закинутий будівельний майданчик, що розташований неподалік будинку АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які не перебували з ними у злочинній змові та не передбачали можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді катування ОСОБА_5 , де зустрілись з останньою. ОСОБА_10 наніс потерпілій близько 5 ударів руками в обличчя та голову. Після чого почав звинувачувати її в крадіжці, обзиваючи нецензурними словами та погрожувати фізичною розправою, при цьому продовжуючи наносити удари долонями в обличчя, спричинюючи їй сильний фізичний біль. ОСОБА_5 просила ОСОБА_10 відпустити її, однак останній взяв її правою рукою за шию та наніс близько 5-6 ударів кулаком лівої руки в живіт.

Діючи з єдиним умислом ОСОБА_10 погрожуючи ОСОБА_5 , взяв у ОСОБА_11 ніж, який дав заздалегідь. ОСОБА_9 став позаду ОСОБА_5 , взяв її правою рукою за волосся міцно тримаючи, щоб вона не втекла. ОСОБА_10 замахнувся ножем в шию потерпілої, показуючи правдивість своїх намірів, чим завдав їй сильного морального страждання, що виразилось в побоюванні за своє життя, після чого взяв потерпілу лівою рукою за праве плече та почав повільно засовувати лезо ножа в правий плечовий суглоб ОСОБА_5 , дійшовши до кістки висунув його з тіла, заподіявши їй сильного фізичного болю та морального страждання.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 проти волі ОСОБА_5 прив`язали їй мотузку на пояс, на кінці якої знаходилась порожня бляшанка та погрожуючи фізичною розправою змусили пройтись з нею по вулиці, що принижувало її честь і гідність та завдало сильного морального страждання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 не визнав вчинення інкримінованого злочину, пояснив, що 20.08.2014 року проходячи біля будівельного майданчика на вул.Каштановій в м.Обухів з ОСОБА_15 зустрів знайому ОСОБА_5 , яку вважає винною у викрадені належних йому речей під час святкування дня народження. Він підійшов до неї та наніс два-три удари по обличчю. При цьому обзивав її та вимагав зізнання у вчиненому. Як він так і потерпіла раніше відбували покарання у місцях позбавлення волі і за правилами тих місць така його поведінка є прийнятною. Мотузку з банкою на кінці потерпіла самостійно прив`язала до себе та за власним бажанням пішла з нею по вулиці. Заперечив наявність у нього ножа та причетність до вказаних подій ОСОБА_9 . Вважав, що його дії слід кваліфікувати по ст.125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав повністю, і показав, що 20.08.2014 року він був у гостях у Ліберт Я. Направляючись додому виявив відсутність ключів і повернуся щоб їх забрати. Коли проходив поблизу шиномонтажу по вул.Каштановій в м.Обухові біля дитячого садочку побачив як ОСОБА_16 розмовляв з ОСОБА_5 , а неподалік стояли ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 . До обвинуваченого та потерпілої він не підходив, однак бачив, як ОСОБА_10 наніс ОСОБА_20 кілька ударів в обличчя. Потерпілу він не тримав, мотузку не прив`язував. Кілька хвилин поспілкувався з ОСОБА_15 та пішов додому.

Суд, допитавши обвинувачених, потерпілу, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що вина обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.127 КК України доведена наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 20 серпня 2014 року їй на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_18 та запропонувала зустрітись та поговорити на будівництві біля садочка «Дударик» по вул.Каштановій на що вона погодилась. Коли прийшла на зустріч і почала розмовляти з ОСОБА_18 до них підійшли ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_22 .. ОСОБА_10 відразу підійшов до неї та наніс кілька ударів по голові та в обличчя долонею. При цьому ображав, називав «крисою», погрожував та вимагав зізнатися у крадіжці та повернути викрадені речі. Всі присутні це бачили, однак ніхто не втручався. Їй було страшно та боляче, вільно розпоряджатися своїми діями вона не могла, просила ОСОБА_23 відпустити її. На прохання ОСОБА_10 ОСОБА_24 дала йому ніж. Ззаду її ОСОБА_9 тримав за волосся, оскільки саме його про це попросив ОСОБА_10 . ОСОБА_25 замахнувся ножем їй по шиї, а потім взяв її за плече лівою рукою та повільно засовував ніж у верхню частину її правого плеча доки він не вперся в кістку. Потім ОСОБА_10 попросив у ОСОБА_9 мотузку. Той дістав з пакета мотузку, до кінця якої була прив`язана пуста консервна банка та прив`язав їй цю мотузку на пояс, а ОСОБА_10 обв`язав їй мотузку навколо шиї, попросив ОСОБА_18 зробити її фото з консервною банкою на голові, що та і зробила. З мотузкою на поясі вона була змушена йти по вулиці серед білого дня кілька сот метрів, оскільки обвинувачені її супроводжували. ОСОБА_10 продовжував ображати її, називав «крисою», консервна банка гриміла по асфальту та привертала увагу перехожих. Біля кіоску з табачними виробами по АДРЕСА_4 вона відчепила мотузку і пішла додому, де сестра викликала їй швидку допомогу і вона була госпіталізована до лікарні.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вітку 2014 року зустрічалася з ОСОБА_10 . Їй відомо, що ОСОБА_26 викрала в нього речі. 20.08.2014 року погано себе почувала і вийшла на вулицю з ОСОБА_10 щоб прогулятись. Вони дійсно зустріли потерпілу поблизу дитячого садочку «Дударик» і обвинувачений з нею про щось говорив. Вона з ОСОБА_15 стояли в стороні та розмовляли. Пізніше до них підійшов і ОСОБА_9 . Що відбувалося навкруги вона не звертала уваги. Ножа у неї не було.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_9 її син. Він веде спокійний, розсудливий спосіб життя. В вересні 2014 року вона відшкодувала потерпілій матеріальну та моральну шкоду спричинену сином в розмірі 2500 грн. З розмов з останньою їй відомо, що вона претензій до сина не має.

Свідок ОСОБА_21 батько обвинуваченого ОСОБА_9 дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_27 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що 20.08.2014 року в обідній час вийшов прогулятись з ОСОБА_28 . Поблизу будівництва по вул.Каштановій 9 в м.Обухів він бачив, як ОСОБА_5 розмовляла з обвинуваченими. Біля них знаходились ОСОБА_15 та дівчина ОСОБА_29 . Всі вони наглядно знайомі між собою ОСОБА_18 взяла у потерпілої телефон і віддала йому та вони пішли. В те, що відбувалося він не втручався.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що вони знайомі з потерпілою і раніше спілкувались доки та не викрала її речі. 20.08.2014 року у неї в гостях були ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 та його цивільна дружина ОСОБА_30 . Вони вийшли на вулицю прогулятись. На будівельному майданчику біля дитячого садочку зустріли потерпілу і ОСОБА_10 сказав, що б вона повернула речі, які викрала, а потім дав їй кілка ляпасів. Це була нормальна розмова, оскільки у своїх красти не можна. Потерпіла сама вдягла собі «крисиний хвіст» з консервною банкою, який знаходився на місці розмови і за власним бажанням пішла з ним вулицею міста. Ножа на місці події не бачила. Кров у потерпілої була на щоці і на прохання ОСОБА_23 давала їй серветки.

Свідок ОСОБА_31 пояснив суду, знайомий з ОСОБА_5 та за два дні до Дня Незалежності в 2014 році вони разом вживали спиртні напої в м.Обухові. В цей час вона не знаходилась у лікарні і тілесних ушкоджень на ній ніяких не було.

Свідок ОСОБА_32 пояснила суду, що після 20 серпня 2015 року дала потерпілі 500 грн. щоб остання з міліції забрала заяву щодо ОСОБА_9 . ОСОБА_5 запевнила її, що жодних претензій до ОСОБА_9 не має.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що раніше товаришувала з ОСОБА_5 20.08.2014 року вона зустріла потерпілу біля її будинку по АДРЕСА_3 , вони розмовляли. Пізніше до них підійшов ОСОБА_10 та почав з потерпілою про щось розмовляти, а потім він вдарив її по обличчю і в неї пішла кров. При цьому були присутні ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_24 та ОСОБА_33 . Що було далі вона точно не пам`ятає. З ОСОБА_34 вони перші пішли додому.

Згідно довідки Обухівської ЦРЛ б/н від 20.08.2014 року ОСОБА_5 зверталась за медичною допомогою. Діагноз: підорбітальна гематома справа. Різана рана правого плеча. Твереза.

З висновку судово-медичної експертизи №105 від 06.10.2014 року вбачається, що у ОСОБА_5 виявленні тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, підорбітальної гематоми справа, колото-різаної рани правого плечового суглобу. Тілесні ушкодження в області голови утворились від дії тупим твердим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею, рана в області правого плечового суглобу від дії предмета з колючо-ріжучими властивостями. Вказані тілесні ушкодження відносяться: комплекс ушкоджень в області голови та рана в області правого плечового суглобу - до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я.

Вина обвинувачених у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.127 КК України також підтверджується протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.08.2014 року, протоколами огляду місця події від 20.08.2014 року з ілюстративною таблицею до нього; протоколом огляду місця події від 20.08.2014 року, протоколом огляду місця події від 22.08.2014 року; заявою потерпілої від 20.08.2014 року щодо початку кримінального провадження з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень.

Винність обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується також речовими доказами оглянутими в судовому засіданні носіями інформації згідно яких ОСОБА_10 зазначає, що випадок з ОСОБА_5 дійсно мав місце і в зв`язку з цим працівники міліції оглядають квартиру ОСОБА_15 , а потерпіла вказує на обвинувачених, як на осіб, що вчинили щодо неї неправомірні дії 20 серпня 2014 року та показує наявні тілесні пошкодження.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно осіб, яким висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд вважає, що винність ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.127 КК України доведена у повному обсязі, а їх умисні дії, які виразились у катуванні, тобто умисному заподіянні сильного фізичного болю та морального страждання шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілу вчинити дії, що суперечать її волі, у тому числі отримати від неї визнання, та з метою покарати її за дії, у скоєнні яких вона підозрюється, вчинені за попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковані по ч. 2 ст.127 КК України.

Покази обвинуваченого ОСОБА_9 та частково покази ОСОБА_10 щодо обставин даного кримінального провадження суд вважає неправдивими і такими, що направлені на ухилення від відповідальності за скоєний злочин, оскільки вони спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів, зокрема, письмовими доказами, речовими доказами, показами потерпілої, свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_35 в частині, що узгоджується з показами потерпілої та висновком судово-медичної експертизи.

В іншій частині суд покази вказаних свідків не приймає до уваги, оскільки вони перебувають в дружніх стосунках з обвинуваченими і зацікавлені в уникненні ними відповідальності.

Покази свідка ОСОБА_36 , що 22 серпня 2015 року потерпіла вживала з ним спиртні напої та будь-які тілесні пошкодження на ній були відсутні, спростовуються висновком судово-медичної експертизи та протоколом допиту потерпілої.

Крім того, наявність вини обвинувачених у вчиненні вказаного злочину узгоджується із показаннями самих обвинувачених та свідків присутніх на місці події 20.08.2014 року, що до зустрічі з обвинуваченими потерпіла тілесних пошкоджень не мала.

Такі обставини, в сукупності з показами потерпілої, свідків спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_10 , що він вчиняв кримінальне діяння 20 серпня 2014 року самостійно, без ОСОБА_9 .

Аналіз свідчень обвинувачених в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших встановлених судом обставин, дає підстави вважати їх покази в частині заперечень щодо вчинення злочину групою осіб, за попередньою змовою, неправдивими.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження за обставин встановлених судом.

Неправдиві покази обвинуваченого ОСОБА_9 та частково неправдиві покази обвинуваченого ОСОБА_10 суд розцінює як спосіб захисту та намір пом`якшити кримінальну відповідальність за скоєне діяння.

Суд не знаходить в доводах захисту та обвинувачених переконливих доводів про необ`єктивність досудового розслідування та про допущення таких порушень, які б перешкоджали прийняттю об`єктивного рішення у данному провадженні.

Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд вважає добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання вказаному обвинуваченому, згідно ст.67 КК України, суд не вбачає.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченим, суд також враховує суспільну небезпеку та наслідки вчиненого злочину, ставлення кожного з них до вчиненого, їх вік, стан здоров`я, наявність на утриманні ОСОБА_10 неповнолітньої дитини, негативну ОСОБА_10 та посередню ОСОБА_9 характеристики з місця проживання, що вони раніше притягались до кримінальної відповідальності, думку потерпілої, яка не мала претензій до обвинувачених та при призначенні покарання покладалась на розсуд суду, інші обставини, що характеризують їх особи в сукупності і вважає за необхідне призначити їм покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, оскільки виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів без ізоляції від суспільства є неможливим.

Підстав для застосування положень ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинувачених.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.127 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в Київському СІЗО продовжити до 20 лютого 2016 року. Запобіжний захід втрачає чинність з вступом вироку в законну силу.

Час відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 20 серпня 2014 року.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.127КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 у виді тримання під вартою в Київському СІЗО продовжити до 20 лютого 2016 року. Запобіжний захід втрачає чинність з вступом вироку в законну силу.

Час відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 20 серпня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 процесуальні витрати на користь держави в розмірі 1774 грн. 08 коп. з кожного.

Речові докази у кримінальному провадженні: три паперові серветки, зразок крові ОСОБА_5 , фрагмент джинсової тканини, 3 патрони калібру 6,62, які передані на зберігання до кімнати речових доказів Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області знищити; футболку надану потерпілою, яка зберігається в кімнаті речових доказів Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області- повернути потерпілій ОСОБА_5 ; мобільний телефон NOKIA 1800, ІМЕІ: НОМЕР_1 з сімкартою «Лайф», переданий на зберігання до кімнати речових доказів Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області - повернути ОСОБА_13 ; диск з відеозаписом ОМП та диск з відеозаписом допиту потерпілої залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1