Справа № 481/954/15-к
Провадж.№ 1-кп/481/74/2015
В И Р О К
іменем України

21.08.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000496 від 20 червня 2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кринички, Миколаївського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) при наступних обставинах:

Так, 14.06.2015 року близько 23.00 години, обвинувачений ОСОБА_3 , з метою крадіжки металевих листів, бувших у використанні, зайшов на господарський двір потерпілої ОСОБА_5 зі сторони городу, та скориставшись відсутністю сторонніх осіб і знаючи, що потерпіла ОСОБА_5 відпочиває у будинку, підійшов до скирти сіна, біля якої знаходились металеві листи, бувші у використанні, розміром 1.0 * 2,0 м 3 штуки, та розміром 1,0 * 1,4 м 1 штука, загальною вагою 47 кг по ціні 3 грн за 1 кг брухту чорних металів, та таємно викрав їх. Викрадені металеві речі виніс за межі домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши при цьому ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 141 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .

Під час досудового розслідування 26 червня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення , яка направлена до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі, сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України .

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме - у виді громадських робіт на строк 120 (ста двадцяти) годин та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що угоду між ним та потерпілою укладено добровільно, без будь-якого примусу, погроз, без застосування насильства та обіцянок і що він ознайомлений із наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ч.1 ст.473 КПК України, щодо обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 та ст.424 цього Кодексу , а також наслідками її невиконання, передбаченими ст.476 КПК України та повідомив про відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 ч.5 ст.474 цього Кодексу. Вину у скоєнні злочину визнав повністю і щиро розкаявся.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладанні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення від 26 червня 2015 року і призначити узгоджене покарання і пояснила, що угоду між нею та обвинуваченим укладено добровільно, без будь-якого примусу , погроз , без застосування насильства та обіцянок . Також, зазначила , що претензій матеріального характеру вона до обвинуваченого не має і їй зрозумілі наслідки укладання та затвердження умов угоди , передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Заслухавши осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, вивчивши зміст обвинувального акта та угоди про примирення, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, крадіжка - таємне викрадення чужого майна, яке згідно з ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Узгоджене в угоді про примирення покарання установлене в межах санкції ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України, а саме в угоді про примирення зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода повністю відповідає вимогам Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Речові докази відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 373, 376, 394, 474, 475 КПК України, суд

Ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 червня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 20 червня 2015 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому, узгоджене сторонами угоди про примирення від 26 червня 2015 року , покарання у виді 120 ( ста двадцяти ) годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуюча суддя по справі: