У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2014 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання підозрюваної ОСОБА_2 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

До суду 21.11.2014 року надійшло клопотання підозрюваної ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 21.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування посилалась на те, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року було накладено арешт на майно, яке перебуває у її власності, а саме: легковий седан-В марки «KIA RIO 1.4», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та легковий комбі-В марки «FORD FIESTA», номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

Однак, як зазначала заявниця, сторона обвинувачення в особі слідчого ОСОБА_3 під час розгляду клопотання про накладення арешту ввела суд в оману та не надала для вивчення необхідних доказів в його обґрунтування, пославшись лише на припущення та факт наявності статусу підозрюваної у ОСОБА_2 , чим було порушено вимоги ст.173 КПК України.

Крім того, вказувала заявниця, що факту розтрати майна не було, оскільки не було події кримінального правопорушення, т. я. 81 бочка ємністю 235 л з рідиною з запахом спирту, яка передана на відповідальне зберігання ТОВ «Панда Спецсервіс», досі знаходиться на складі підприємства, що встановлено Актом звірки, складеного за результатами повторного огляду та інвентаризації 19.09.2014 року, а тютюнові вироби не стоять на обліку в ГУ Міндоходів у Київській області, адже відсутні в переліку переданого майна взагалі. Тобто дане майно не підлягало до звернення в дохід держави, а, отже, збитків не могло бути апріорі.

В судове засіданні адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_2 , в не з`явився, що не перешкодою розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК).

Слідчій ОСОБА_5 , в провадженні якої перебуває дане кримінальне провадження, просила відмовити в задоволенні клопотання.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №0000034 за підозрою директора ТОВ «Панда Спецсервіс» ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що директор ТОВ «Панда Спецсервіс» ОСОБА_2 у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи з корисливих спонукань, шляхом зловживання службовим становищем вчинила умисний особливо тяжкий злочин, направлений на розтрату майна, яке було їй передано для відповідального зберігання.

Так, 23.10.2013 року та 24.10.2013 року співробітниками СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області в ході розслідування кримінального провадження №0000041 вилучено майно: сигарети марки «Минск» в кількості 946 000 пачок, сигарети марки «Brendal» в кількості 137 000 пачок, сигарети марки « 7 Фест» в кількості 140 460 пачок, сигарети марки «Portal» в кількості 60 000 пачок, сигарети марки «NZ блек» в кількості 474 000 пачок, сигарети марки «NZ голд» в кількості 307 500 пачок, сигарети марки «Фест» (червона) у кількості 23 000 пачок, тобто вилучено тютюнові вироби в загальній кількості - 2 087 960 пачок. Також вилучено 81 бочку ємністю 235 літрів з рідиною із запахом спирту. Загальна вартість вилученого майна складає 14 914 780 грн.

З метою належного зберігання вилученого майна 24.10.2013 року укладено два договори зберігання з директором ТОВ «Панда Спецсервіс» ОСОБА_2 , відповідно до умов яких ОСОБА_2 приймала матеріальні цінності з метою здійснення послуг, пов`язаних із забезпеченням відповідального зберігання матеріальних цінностей без права використання у господарському обороті з подальшим поверненням таких матеріальних цінностей. Фактичне місце відповідального зберігання є складське приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

23.10.2013 року, 24.10.2013 року та 09.12.2013 року вилучені тютюнові вироби та рідину із запахом спирту співробітниками СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області відповідно до договорів зберігання від 24.10.2013 року та актів прийому товарно-матеріальних цінностей від 23.10.2013 року, 24.10.2013 року та від 09.12.2013 року, підписаних директором ТОВ «Панда Спецсервіс» ОСОБА_2 та звірених печаткою вказаного підприємства, передано для зберігання на ТОВ «Панда Спецсервіс».

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, директор ТОВ «Панда Спецсервіс» ОСОБА_2 , будучи відповідальною особою за зберігання товарно-матеріальних цінностей, вчинила розтрату в особливо великих розмірах переданого їй для зберігання майна, чим завдала державі збитків на суму 14914780 грн.

Відсутність товарно-матеріальних цінностей, переданих згідно з договорами зберігання від 24.10.2013 та актів прийому товарно-матеріальних цінностей від 23.10.2013 року, 24.10.2013 року та від 09.12.2013 року на ТОВ «Панда Спецсервіс», підтверджується протоколом від 21.08.2014 року огляду складського приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

21 серпня 2014 року ОСОБА_2 затримана в порядку ст. 208 КПК України.

22 серпня 2014 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування постановою від 01.09.2014 року на майно підозрюваної ОСОБА_2 , а саме: легковий седан-В марки «KIA RIO 1.4», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та легковий комбі-В марки «FORD FIESTA», номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , накладений арешт.

Арешт майна (ст. ст. 170-174 КПК) ? це тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно чи заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Арешт може бути накладено на майно, зокрема підозрюваного та є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним. При цьому не допускається заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи, не допускається.

Арешт майно застосовується з метою забезпечення: виконання вироку в частині цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили ( ч.2 ст.170 КПК); можливої конфіскації майна в справах про кримінальні правопорушення за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Фактичною підставою накладення арешту на майно є сукупність фактичних даних, що вказують на завдання кримінальним правопорушенням матеріальної та/чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість заявлення такого позову та накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду.

Необхідність накладення арешту на майно зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.

Необхідність скасування накладення арешту майна можуть обумовити такі обставини: відшкодування підозрюваним, обвинуваченим завданої ним шкоди, з метою забезпечення відшкодування якої був накладений арешт; зміна кваліфікації дій підозрюваного, обвинуваченого на статтю КК, санкція якої не передбачає додаткового виду покарання у виді конфіскації майна, якщо арешт майна був накладений саме з метою її забезпечення; установлення обставин, які свідчать, що майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК; помилкове накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.

Разом з тим, підозрюваною ОСОБА_2 не було доведено, що в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, оскільки зазначені в клопотанні обставини вже були предметом дослідження в апеляційному порядку 15.10.2014 року під час перегляду ухвали від 01.09.2014 року про накладення арешту, яка була визнана правильною, та, окрім того, спростовуються матеріалами кримінального провадження №0000034 від 21.08.2014 року.

Таким чином, з матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що викладені в клопотанні доводи не встановлюють наявність всіх умов, які мають бути підставою скасування накладеного арешту майна відповідно до вимог ст.ст. 173,174 КПК, тому вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки вмотивованих правових підстав та посилання на певні обставини клопотання не містить.

Керуючись ст.ст. 173,174,376 КПК України, слідчій суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання підозрюваної ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 21.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1