Провадження № 1-кс/520/1767/15
УХВАЛА
28.09.2015 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 , який входить до групи слідчих, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого ОСОБА_5 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, працю оператором-перевантажувачем на площадці металобрухту ООО «ЮГ-ЖК», зареєстрований та проживає з батьком ОСОБА_7 ( НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , його мати ОСОБА_8 ( НОМЕР_2 ) проживає за адресою: АДРЕСА_2 , його брат ОСОБА_9 ( 67-486-69-67), у якого він мешкає, коли приїздить до м.Одеси, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст.89 КК України не має судимості,

підозрюваний у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 03 серпня 2014 року, приблизно о 03.00 годині, у темний час доби, ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме допустив порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 «б», 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України.

Порушення виразилися в тому, що водій ОСОБА_6 , у вказану ніч та час, керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-211140», реєстраційний номер НОМЕР_3 та здійснював рух по вул. Мала Арнаутська в Приморському районі м.Одеси, з боку вул. Преображенська в напрямку вул. Катерининської. Зупинившись у середній смузі трирядної смуги руху між будинками № 76 та №105 по вул. Мала Арнаутська та, простоявши нетривалий час у нерухомому стані, водій ОСОБА_6 проявив неуважність, перед початком руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не звернувся за допомогою інших осіб, після чого, допустивши вищевказані порушення, поновив рух та став рухатися заднім ходом, в результаті чого скоїв наїзд пішохода ОСОБА_10 , яка знаходилась позаду автомобіля у нерухомому стані.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід - потерпіла ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 565 від 25.03.2015 отримала наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, забита рана обличчя; відкрита рана гомілковостопного суглобу у вигляді повного вивиху стопи досередини, розриву капсульно-зв`язкового апарату і наявністю забито-рваної рани області гомілковостопного суглобу. Вказані ушкодження супроводжувались розвитком травматичного шоку легкого ступеню. Наслідками травми лівого гомілковостопного суглобу стали:

-Травматична невропатія лівого більш гомілкового нерву на рівні нижньої третини лівої гомілки, що відповідно до ст. 11-а «Таблиці втрати загальної працездатності» до «Інструкції про порядок організації та проведення лікарняно-страхової експертизи» (1986 р.) викликає стійку втрату загальної працездатності в розмірі 5%;

-Різко виражене обмеження рухів у лівому гомілковостопному суглобі (згинання та розгинання в межах 10%), що відповідно до ст. 156-в «Таблиці відсотків втрати загальної працездатності» до «Інструкції про порядок організації та проведення лікарняно-страхової експертизи» (1986 р.) викликає стійку втрату загальної працездатності в розмірі 25%.

Таким чином, сумарна, стійка (постійна) втрата загальної працездатності у гр. ОСОБА_10 складає 25+5=30%.

Тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_10 не були небезпечними для життя, викликали розлад здоров`я, пов`язане зі стійкою втратою працездатності менш ніж на одну третину (менш 33%) і за цим критерієм, згідно п.2.1.6 «Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 289 від 02.02.2015 в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, виконуючи вимоги п.п. 10.1 і 10.9 ПДР України та порушення ним вказаних вимог знаходиться у причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

03.08.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000817 внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

15.06.2015 року слідчий склав повідомлення ОСОБА_6 про підозру, погоджену з прокурором, про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, яке вручити ОСОБА_6 не представилося можливим, оскільки він ухилявся від органів досудового слідства.

16.06.2015 року слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси надав дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відношенні ОСОБА_6 строк дії якого закінчився 16.09.2015 року.

25.09.2015 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний, хоча і вчинив злочин невеликої тяжкості, але з 03.08.2014 року переховується від органів досудового слідства та суду, за місцем мешкання та реєстрації не проживає, змінив номер мобільного телефону, може скоїти інше кримінальне правопорушення, офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, переховувався від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. 25.09.2015 року слідчий вручив ОСОБА_6 повідомлення про підозру і клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання та просив задовольнити клопотання.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, вважаючи, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді застосувати найбільш суворий захід до підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_6 , під час розгляду клопотання був ознайомлений з правами, скарг на незаконні дії працівників органів МВС не мав, відмовився від призначення захисника. При цьому підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що він не мав наміру ухилятися від органів досудового слідства та суду, а неявка до слідчого пов`язана з тим, що його ніхто не викликав. Паспорт та телефон у нього вкрали і він зараз займається поновленням паспорту. Крім того, він постійно проживав за місцем реєстрації, коли бував в м. Одесі, відвідував слідчого, але того не було на місці, він офіційно працевлаштований, а якщо його затримають, він втратить місце офіційної роботи.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою обґрунтована підозра та наявні ризики.

Як встановлено в суді, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Разом з тим, слідчий не довів в суді існування інших ризиків, а саме, можливого незаконно впливу на потерпілого чи свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, або що він може продовжити злочинну діяльність та продовжувати переховуватися від органів досудового слідства та суду.

При цьому слідчий не обґрунтував, чому недостатньо застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Більш того запобіжні заходи в виді тримання під вартою, домашнього арешту та застави застосовуються до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів за які законом передбачено покарання у виді тримання під вартою на певний строк. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні необережного злочину невеликої тяжкості, за яким законом не передбачене покарання у виді тримання під вартою. Тому застосування іншого запобіжного заходу, окрім особистого зобов`язання або застави не є можливим.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, якщо слідчий та прокурор довели лише наявність обґрунтованої підозри та наявність лише одного з ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, обставин злочину і тяжкості покарання за цей злочин, вік та стан здоров`я підозрюваного, соціальні зв`язки, відсутність утриманців тощо, наявність в нього соціальних зв`язків, а саме батьків та брата, наявність постійного місця роботи, слідчий суддя вважає, що запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного необхідно покласти додаткові обов`язки.
Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 186, 193-194, 196-197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 в обранні щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок прибувати до слідчого ОСОБА_4 , прокурора чи суд, в залежності від стадії процесу, за першою вимогою, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Строк дії ухвали слідчого судді в частині покладення додаткових обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, становить 60 (шістдесят) днів і припиняє свою дію 27.11.2015 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст.179 ч.2 КПК України, у разі невиконання умов запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання або покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1