Справа № 308/1220/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 09.02.2016 року про закриття кримінального провадження (в порядку ст. 303 КПК України),-

ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_2 в порядку ст.303 КПК України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 09.02.2016 року про закриття кримінального провадження (в порядку ст. 303 КПК України).

Скаргу обґрунтовує тим, що на виконання судового рішення від 19.11.2014 року , що винесено за наслідками розгляду заяви ОСОБА_4 , слідчим відділом прокуратури Закарпатської області 05.12.2014 року до ЄРДР за № 0000229 внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, ст. 197, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 206, ч. 1 ст. 206-2, ст. 232, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 387, ч. 1 ст. 388 КК України. Крім того, 05.01.2016 р. за заявою ОСОБА_4 про начебто давання ОСОБА_2 завідомо неправдивих показань при проведенні одночасного допиту у кримінальному провадженні № 0000130 до ЄРДР за № 0000002 внесено відомості за ч. 1 ст. 384 КК України. 06.01.2016 р. за заявою ОСОБА_4 про начебто її притягнення ОСОБА_2 як завідомо невинної до кримінальної відповідальності внесено відомості до ЄРДР за № 0000005 за ч. 2 ст. 372 КК України. Всі вищезазначені кримінальні провадженні за заявами ОСОБА_4 об`єднані в одне кримінальне провадження за№ 0000130. За результатами розслідування стосовно ОСОБА_2 указаним слідчим 09.02.2016 р. прийнято рішення (постанову) про закриття кримінального провадження за заявами ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діяннях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 5 ст. 191, ст. 197, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 206, ч. 1 ст. 206-2, ст. 232, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 387, ч. 1 ст. 388, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 384 КК України. Вважає, що рішення про закриття щодо нього кримінального провадження повинно бути вмотивоване саме п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто відсутністю події кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 5 ст. 191, ст. 197, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 206, ч. 1 ст. 206-2, ст. 232, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 387, ч. 1 ст. 388, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 384 КК України. Відтак, постанова слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 09.02.2016 р. про закриття кримінального провадження за заявами ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_2 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діяннях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 5 ст. 191, ст. 197, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 206, ч. 1 ст. 206-2, ст. 232, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 387, ч. 1 ст. 388, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 384 КК України, є необгрунтованою та підлягає скасуванню.
На підставі вищенаведеного ОСОБА_2 просить суд постанову слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 09.02.2016 р. про закриття кримінального провадження за заявами ОСОБА_4 стосовно нього на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діяннях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 5 ст. 191, ст. 197, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 206, ч. 1 ст. 206-2, ст. 232, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 387, ч. 1 ст. 388, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 384 КК України скасувати та зобов`язати слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 закрити кримінальне провадження за заявами ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю події вказаних кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Кримінально-процесуальним законодавством чітко визначено, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. У даному випадку у матеріалах скарги відсутні докази того, що ОСОБА_2 є заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Так, в ч. 1 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а такожюридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як вказано у ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію.
Тобто, відповідно до вимог вказаної статті, заявником може бути люба фізична або юридична особа, але саме та, що звернулась до відповідного органу державної влади із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення. До того ж, вказана норма закону не передбачає можливість представництва інтересів заявника.
Тому враховуючи вищезазначене, слід дійти висновку про те, що оскаржити постанову слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 09.02.2016 року про закриття кримінального провадження, в порядку ст. 303 КПК України, може лише сам заявник,потерпілий (його представник чи законний представник).
Як видно з матеріалів скарги, cаме за зверненням гр. ОСОБА_4 прокуратурою Закарпатської області проводилося досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження № 0000130. Таким чином , заяву подав не ОСОБА_2 , а саме ОСОБА_4 , як фізична особа, яка і є заявником у даному випадку у розумінні вимог ч.1 ст. 60 КПК України, тому відповідно до положень чинного законодавства саме вона вправі оскаржувати вказану дію органу досудового розслідування.
При цьому, суд вважає необхідним врахувати і положення ч.1 ст. 58 КПК України, відповідно до якої інтереси потерпілого у кримінальному провадженні може представляти його представник, тобто особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.
З матеріалів скарги не вбачається, що скаржник має статус особи, яка має право на звернення з відповідною скаргою.
Відповідно до ч.2 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, повертаються, у тому числі якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.
У зв`язку з вищевикладеним вважаю, що скарга підлягає поверненню скаржнику, як така, що подана особою, яка не має право подавати скаргу.
Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє його право повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 09.02.2016 року про закриття кримінального провадження (в порядку ст. 303 КПК України) повернути скаржнику.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1