Справа № 0909/2577/2012
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2012 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі :

судді Пятковського В.І.

секретаря Іванишин Х.І.

з участю прокурора Данищука Д.М., представника служби у справах дітей сім»ї та молоді ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, законних представників неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу про обвинувачення :

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого менеджером магазину «Мрія», м. Коломия, раніше не судимого,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, не одруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого, гр. України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця с.П»ядики, Коломийського району Івано-Франківської області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, українця, не одруженого, студента ІНФОРМАЦІЯ_9, раніше не судимого, гр. України,

- в скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 15 ч.2, 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудні таємно викрали чуже майно, за попередньою змовою групою осіб.

Даний злочин було скоєно за наступних обставин.

Так в першій декаді січня 2012 року підсудний ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна вступив у попередню змову із підсудним ОСОБА_4 і на автомобілі НОМЕР_1, яким керував Титик приїхали на територію садівництва «Мічуринець», що в м.Коломиї, де зайшли у господарство № 15 а, яке належить ОСОБА_7, звідки таємно викрали металічну ванну вартістю 200 гривень та приховалися з місця скоєння злочину.

Крім того, 18 січня 2012 року біля 15.00 год. підсудний ОСОБА_5 умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна вступив у попередню змову із ОСОБА_6 і на вищевказаному автомобілі приїхав з ним на територію даного садівництва звідки із господарства ОСОБА_8 повторно, таємно викрали металічні двері вартістю 680 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 28 січня 2012 року приблизно о 15.00 год. підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із території даного ж садівництва, аналогічним чином повторно, таємно викрали чуже майно, ОСОБА_9 із господарства № 177 - металічну бочку вартістю 110 грн. та 5,2 метри труби діаметром 5 см. вартістю 104 грн., а всього на загальну суму 214 грн.

Крім того у третій декаді січня 2012 року Титик умисно за попередньою змовою із ОСОБА_6 таким же способом, повторно таємно викрали із господарства ОСОБА_10, що на території садівництва «Мічуринець» - чавунну ванну вартістю 182 грн. та на автомобілі НОМЕР_1, яким керував Титик, покинули місце злочину.

В продовження злочинної діяльності підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, повторно 02 лютого 2012 року біля 16.30 год. за попередньою змовою між собою на вищевказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_5 приїхали на територію вищевказаного садівництва і з господарства № 172-а, що належить ОСОБА_11 таємно викрали металічний щит вартістю 250 грн., який завантажували в автомобіль, однак свій злочинний намір до кінця не довели з незалежних від їх волі причин, так як до місця вчинення злочину підійшли жильці сусідніх будинків і підсудні змушені були покинути місце події.

Свою вину у скоєному злочині підсудні визнали і дали суду наступні показання.

Так підсудний ОСОБА_5 вказав, що у січні цього року по роду роботи мав у кристуванні службовий автомобіль НОМЕР_1 і оскільки зароблених грошей не вистачало на проживання, то вирішив спільно із знайомим ОСОБА_4 вчинити крадіжку металевих речей із дачних господарств садівництва «Мічурінець» в м. Коломиї. Спочатку викрали металічну ванну, яку на автомобілі вивезли у металолом. Після через якийсь час спільно із ОСОБА_6 вчинили дві крадіжки із того ж садівництва викравши металічні двері та металічну бочку, які також на вказаному автомобілі вивезли і продали на металобрухт. Вирученими грошима ділились.

На початку лютого 2012 року всі троє приїхали у садівництво і стали викрадати металевий щит із одного із господарств, проте їх помітили сусіди і вони злякавшись покинули місце злочину.

Після виявлення злочину відшкодували потерпілим суми заподіяної шкоди.

У вчиненому щиро розкаюється, просить врахувати всі пом»якшуючі обставини і не карати суворо.

Підсудні ОСОБА_4 і ОСОБА_6 з приводу обставин злочинних дій дали аналогічні показання.

У вчиненому також щиро розкаюються і просять врахувати молодий вік та суворо не карати.

Виходячи із вимог ст. 299 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються і всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Таким чином в судовому засіданні знайшла підтвердження вина підсудних у таємному викраденні чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоєнні злочину передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання підсудним суд не вбачає.

До обставин, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_5 та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів суд відносить щире розкаєння у вчиненому, перше притягнення до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику, наявність постійного місця праці, відшкодування заподіяної шкоди, а тому вважає за можливе застосувати до нього ст. 69 КК України та призначити покарання нижче нижчої межі ніж визначено санкціями статей за яким він обвинувачується.

До обставин, що помякшують покарання підсудним ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ними злочинів суд відносить щире розкаєння у вчиненому, перше притягнення до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику, неповнолітній вік та відсутність життєвого досвіду, відшкодування заподіяної шкоди, а тому вважає за можливе застосувати до нього ст. 69 КК України та призначити покарання нижче нижчої межі ніж визначено санкціями статей за якими вони обвинувачуються.

Речові докази повернути за належністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_12, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 визнати винними за ст. 185 ч. 2 КК України та ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України і призначити покарання :

ОСОБА_12 :

за ст. 185 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України один рік шість місяців виправних робіт із стягненням щомісячно на користь держави 20-ти відсотків від заробітку;

за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України один рік шість місяців виправних робіт із стягненням щомісячно на користь держави 20-ти відсотків від заробітку.

На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим один рік шість місяців виправних робіт із стягненням щомісячно на користь держави 20-ти відсотків від заробітку.

ОСОБА_4 :

за ст. 185 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України сто годин громадських робіт;

за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України шістдесять годин громадських робіт.

На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш

суворого покарання більш суворим сто годин громадських робіт.

ОСОБА_6 :

за ст. 185 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України сто годин громадських робіт;

за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України шістдесять годин громадських робіт.

На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш

суворого покарання більш суворим сто годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженим до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речові докази : металічний щит, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_11 повернути йому у власність; автомобіль НОМЕР_1, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_13 - повернути їй у власність.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд на протязі пятнадцяти діб, з моменту проголошення.

Суддя П'ятковський В. І.