Справа № 344/4624/15-к
Провадження № 11-кп/779/384/2015
Категорія ч. 2 ст. 186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зучастю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ст.ст. 186, ч. 2, 263 ч. 1 КК України за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 на вирок Івано-Франківського міського суду від 09 липня 2015 року, з участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_6 , який судимий 15.02.2012 року Івано-Франківським міським судом за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 2, КК України до 1 року і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування даного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік , 19.04.2012 року Тлумацьким районним судом за ч. 2 ст 185 КК України до 100 годин громадських робіт, 19.10.2012 року Івано-Франківським міським судом за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч. 3 , 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, відповідно до постанови Коломийського міськрайонного суду від 22.12.2014 року умовно-дострокового звільненого від відбування покарання на невідбутий термін 10 місяців 27 днів, визнано винуватим та засуджено за:

- ч.2 ст. 186 КК України, на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 263 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 визначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_6 частково приєднано не відбуте покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 19.10.2012 року та призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в доход держави 1843 грн. 20 коп. за проведення судово-дактилоскопічної та судово-балістичної експертиз.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Судом встановлено, що 30 січня 2015 року близько 23 год. ОСОБА_6 перебуваючи неподалік АЗС «Формула», що в м. Івано-Франківську по вул. Івасюка, підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_9 та нахилив її в сторону, внаслідок чого вони двоє впали на землю і покотились по схилу, під час цього обвинувачений вирвав у потерпілої сумочку, вартістю 222 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung Corbi», вартістю 343 грн. та гроші в сумі 400 грн., чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 965 грн.

Крім цього у 2012 році ОСОБА_6 перебуваючи у лісі неподалік с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, де знайшов предмет, ззовні схожий на рушницю, який згідно висновку експерта № 185 від 08.04.2015 року є вогнепальною нарізною зброєю і не маючи передбаченого законом дозволу незаконно привласнив його та зберігав по місцю свого проживання. У лютому 2015 року цей предмет він перевіз на територію дачного масиву, що по вул. Івасюка у м. Івано-Франківську, де 25 березня 2015 року добровільно віддав його працівникам міліції.

Надалі 16 квітня 2015 року близько 21 год. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 29 по вул. Січових Стрільців у м. Івано-Франківську, побачивши потерпілу ОСОБА_10 із мобільним телефоном марки «Nokia Х2-00» вартістю 582 грн. в якому знаходилась сім картка мобільного зв`язку МТС вартістю 11 грн., якого вона тримала у руці, він підбіг до неї та вирвав його у неї, чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 539 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає вирок суду відносно себе надто суворим, просить звернути увагу суду на те, що він повністю розкаявся, працював зі слідством, потерпілі до нього претензій не мають, він не завдав їм ні фізичної ні фінансової шкоди, а тому застосувати до нього положення ст. 69 КК України і зменшити покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 2 КК України та правильності кваліфікації його дій, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок тяжкості. Звертає увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено, а відшкодування шкоди взагалі не враховано у вироку, а тому рішення суду про призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць є необґрунтованим. Просить змінити покарання в сторону пом`якшення, призначивши основне покарання , нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 2 КК України. На підставі ст. 71 КК України повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 19.10.2012 року.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_6 підтримав подану ним апеляційну скаргу та апеляційну скаргу свого захисника в повному обсязі, просив задовольнити їх з мотивів, наведених у них;

- захисник ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу свого підзахисного ОСОБА_6 , просив її задовольнити з мотивів, наведених у них;

- прокурор заперечив апеляційні скарги, вважав, що вони не підлягають до задоволення, просив залишити вирок щодо ОСОБА_6 без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, вивчивши матеріали та з`ясувавши обставини кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення виходячи з такого.

Оскільки правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційних скаргах не оскаржується, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряється.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні та оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Даних вимог закону судом дотримано.

Згідно з п.п.1,2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.220 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції повністю дотримався загальних засад призначення покарання, встановлених у ст. 65 КК України та призначив йому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дані про його особу, його негативне ставлення до вчиненого, щире каяття та повне визнання вини, а також і обтяжуючу обставину рецидив злочинів.

Покликання апелянтів про те, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд не врахував такі обставини як відшкодування завданих збитків, що потерпілі не заявляли цивільного позову та не брали участь у судових засіданнях, колегія суддів вважає необгрунованими, оскільки відшкодування шкоди, тобто повернення викраденого ним майна потерпілій ОСОБА_10 не залежало від його волі, так як він був затриманий на місці вчинення злочину посторонніми особами, а неподання позову про відшкодування шкоди потерпілою ОСОБА_9 не свідчить про відшкодування їй заподіяної цим злочином шкоди, а відсутність потерпілих під час розгляду даного провадження в суді першої інстанції не стверджує про відсутність у них до нього претензій.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни. про що йдеться в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника, немає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 405, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду від 09 липня 2015 року щодо нього без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4