Номер провадження: 11-кп/785/1248/15
Номер справи місцевого суду: 497/1816/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу прокурора прокуратури Болградського району Одеської області на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 20.08.2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000160 від 03.03.2014 року відносно -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, не одруженого, працюючого оперуповноваженим сектору карного розшуку Болградського РВ ГУ МВС України в Одеській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, повернуто прокурору Одеської області для усунення недоліків, -

встановив:
28.07.2015 року до Болградського районного суду Одеської області з прокуратури Одеської області, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 03.03.2014 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 20.08.2015 року обвинувальний акт було повернуто прокурору Одеської області, для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам діючого КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції в своїй ухвалі, вказав на невідповідність обвинувального акту від 14.02.2014 року вимогам ст. 291 КПК України, зазначивши, що в обвинувальному акті не викладе формулювання обвинувачення, в порушення вимог ст.109 КПК України в обвинувальному акті безпідставно викладені показання потерпілих, свідків, висновки експертиз, зміст проведених під досудового розслідування слідчих дій, якими орган досудового розслідування обґрунтовує обвинувачення.

Не погодившись з ухвалою районного суду, прокурор прокуратури Болградського району Одеської області ОСОБА_8 вказує, що ухвала районного суду, як незаконна та винесена в порушення положень КПК України, підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту на новий розгляд до суду першої інстанції. Прокурор зазначає, що доводи суду, щодо порушення вимог ст.291 КПК України безпідставні, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин справи, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закон, а порушення п.1 ч.2 ст.109 КПК України не є перешкодою для призначення обвинувального акту для розгляду по суті, крім того, вказує, що викладений зміст слідчим процесуальної дії не визначає повний зміст показів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків викладені в ст.291 КПК України, а відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що за результатами підготовчого судового засідання районний суд прийшов до вірного висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону.

Так, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію, але в ньому відсутнє формулювання обвинувачення, що свідчить про недотримання слідчим та прокурором вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження.

Апеляційний суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Викладення фактичних обставин провадження з підсумком про те, що особа вчинила те чи інше кримінальне правопорушення, як це зроблено в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , не може замінити формулювання обвинувачення, оскільки за змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України формулювання обвинувачення в обвинувальному акті має бути викладено незалежно від викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, а за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, апеляційний суд приходить до висновку про наявність обставини, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, є безпідставними, а висновок районного суду щодо невідповідності обвинувального акту положенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України, є обґрунтованим.

Крім того, заслуговують на увагу висновки суду першої інстанції щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ч.2 ст.109 КПК України.

Положеннями ч.1 ст.109 та п.1 ч.4 ст.291 КПК України регламентовано, що до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який, у відповідності до вимог ч.2 ст.109 КПК України повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Зазначений перелік відомостей є вичерпним, та розширеному, або вільному тлумаченню не підлягає.

При цьому, з огляду на вимоги ч.2 ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором як процесуальній документ фіксування кримінального провадження, та є інформаційним додатком до обвинувального акту. Реєстр повинен містити виключно формально-довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження. Тобто, реєстр матеріалів досудового розслідування жодним чином, до стадії безпосереднього дослідження доказів під час судового розгляду, не повинен розкривати, зокрема, суть показань допитаних органом досудового розслідування свідків, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доведеність вини обвинуваченого та змісту інших доказів по справі.

Разом з цим, як вбачається з реєстру досудового розслідування долученого до обвинувального акту по даному кримінальному провадженню, в ньому фактично викладені покази допитаних по справі свідків та наведений зміст інших процесуальних документів, які є доказами обвинувачення, що суперечить вимогам ч.2 ст.109 та ч.4 ст.291 КПК України та свідчить про те, що реєстр не відповідає вимогам закону. Вказане порушення, з урахуванням положень ст.7 та ч.6 ст.9 КПК України, є суттєвим порушенням вимог КПК України, яке унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, та на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України тягне за собою повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

Є вірними висновки районного суду про те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ч.2 ст.109 КПК України, з посиланням на положення п.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з прав людини. Вказані положення Конвенції гарантують кожній людині право на справедливий, неупереджений та всесторонній суд, а повідомлення про докази тих, чи інших обставин до судового розгляду справи є неприпустимим та є прямим втручання сторони обвинувачення у судочинство.

Крім того, апеляційним судом встановлені інші порушення вимог закону, які вказують на невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, після його складання слідчим, затверджується прокурором.

З повернутого судом обвинувального акту вбачається, що він підписаний прокурором, але в ньому відсутня печатка відповідної прокуратури. Більш того, жоден з матеріалів, які були направлені до суду першої інстанції, не містить відбитку печатки, що свідчить про неналежне затвердження обвинувального акту, а також про підстав розглядати надані суду матеріали, як офіційні документи.

З урахуванням наведеного апеляційний суд не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК України, для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали районного суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Разом з цим, що апеляційним судом були встановлені інші недоліки обвинувального акту, а тому суд, відповідно до положень ст.407 КПК України, вважає за необхідне змінити та доповнити мотивувальну частину ухвали районного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Болградського району Одеської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 20.08.2015 року, якою обвинувальний акт №0001869 від 29.03.2013 року відносно ОСОБА_7 обвинуваченого за ч. 1 ст. 296 КК України повернутий прокурору Одеської області для усунення недоліків змінити.

Доповнити мотивувальну частину ухвали Болградського районного суду Одеської області від 20.08.2015 року іншими підставами повернення обвинувального акту прокурору, які були встановлені апеляційним судом та зазначенні в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду.
В решті ухвалу районного суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4