490/6575/15-к 24.11.2015
н/п 1-кп/490/506/2015
Справа № 490/6575/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2015 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Балаклія, Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який проходив військову службу за мобілізацією на посаді старшини 3 стрілецького взводу 11 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні прапорщик, місце проживання: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, ч.4 ст.407 КК України, -
Сторони кримінального провадження
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
Відповідно до ст.39 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, громадянин ОСОБА_3 02 квітня 2014 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних Сил України.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.04.2014 року №72 прапорщика ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшини 2 взводу 8 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
07 листопада 2014 року близько 11.00 години прапорщик ОСОБА_3 , не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово не виконувати обов`язки військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в пункті постійної дислокації частини розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд за місцем свого постійного проживання в АДРЕСА_1 .
11 грудня 2014 року близько 9-00 години прапорщик ОСОБА_3 самостійно з`явився у військову частину НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини від 06.02.2015р. №39 прапорщика ОСОБА_3 призначено на посаду старшини 3 стрілецького взводу 11 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .
27 березня 2015 року близько 08 години 30 хвилин прапорщик ОСОБА_3 усвідомлюючи характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в пункті постійної дислокації частини за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та без поважних причин незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд за місцем свого постійного проживання в АДРЕСА_1 .
25 червня 2015 року близько 08 години 00 хвилин прапорщик ОСОБА_3 самостійно з`явився у військову прокуратуру Миколаївського гарнізону із зізнанням.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, надав суду показання, що у день і час який не пам`ятає, двічі залишав військову частину НОМЕР_1 . В одному із випадків, покинув військову частину виконуючи наказ командування, в другому випадку покинув самовільно, та перебував за місцем свого проживання. У вчиненому щиро кається.
Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суду показали, що ОСОБА_3 за період проходження військової служби за мобілізацією був їм підлеглим, захарактеризував себе недисциплінованим військовослужбовцем, поставленні завдання виконував не завжди вчасно, двічі самовільно залишав військову частину НОМЕР_1 , про місце свого перебування не повідомляв, часто вживав алкогольні напої. Будь яких наказів на залишення військової частини НОМЕР_1 прапорщику ОСОБА_3 за час проходження ним військової служби не надавали.
Аналізуючи обставини, зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць, та за ч.4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 на обліку в обласному наркологічному диспансері та у лікаря психіатра не перебуває, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, за місцем проходження служби характеризувався посередньо, наказом командира військової частини від 30.09.2015р. №233 звільнений з військової служби у запас, офіційно не працює, в порідку ст. 89 КК України не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні і з`явлення зі зізнанням.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, в ході розгляду справи не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відносяться до тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, обставин що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 407 КК України до двох років позбавлення волі, за ч.4 ст. 407 КК України на строк три роки позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. В порядку п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти передбачені даною нормою закону обов`язки.
Речових доказів, процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 373, ст. 374 КПК України суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, ч. 4 ст. 407 КК України і призначити покарання:
за ч.3 ст. 407 КК України - позбавлення волі строком на 2 роки.
за ч.4 ст. 407 КК України - позбавлення волі строком на 3 роки
Згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням.
Іспитовий строк встановити 2 роки.
На підставі ст.76 КК України ОСОБА_3 зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1