Справа № 761/7396/15-к
Провадження №1-кп/761/527/2015
В И Р О К
іменем України
23 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий: 15 березня 2011 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 04 жовтня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 05 квітня 2012 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; 16 листопада 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; 04 жовтня 2013 року звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 9 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив нові умисні злочини за наступних обставин.

Так, 19 січня 2015 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, у ОСОБА_7 , який перебував в приміщенні ПАТ «Альфа-Банк», що по вул. Десятинній, 4/6 в м. Києві, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 знаходячись в приміщенні ПАТ «Альфа-Банк», що по вул. Десятинній, 4/6 в м. Києві, з метою викрадення чужого майна, почав відчиняти різні кабінети та шафи, які знаходились в коридорі, розташованому на другому поверсі приміщення зазначеного банку, де могло б знаходитись будь-яке цінне майно. Після чого, ОСОБА_7 знаходячись в коридорі, розташованому на другому поверсі приміщення ПАТ «Альфа-Банк» звернув увагу на шафу-купе, яка знаходилась в зазначеному коридорі, в якій могло знаходитись цінне майно. ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, підійшов до вказаної шафи-купе, відчинивши дверцята якої, звернув увагу на напівпальто жіноче бренду «Manakas Frankfar Luxury Ermani» (норкову шубу чорного кольору), яка знаходилось у зазначеній шафі-купе, після чого таємно викрав із вказаної шафи-купе вказане напівпальто жіноче (норкову шубу чорного кольору), вартістю 52 000 гривень, яке належить ОСОБА_6 та в подальшому, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, 04 лютого 2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні кафе «Буланжері», що по вул. Ярославів Вал, 21/20 в м. Києві, звернув свою увагу на жіночу шкіряну сумку чорного кольору, яка висіла на спинці стільця та належала ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні кафе «Буланжері», що по вул. Ярославів Вал, 21/20 в м. Києві, сів за сусідній столик, спиною до ОСОБА_8 , де висіла на стільці жіноча шкіряна сумка, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв своєю правою рукою жіночу шкіряну сумку чорного кольору та помістив її під власне пальто чорного кольору та таким чином таємно повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: жіночу шкіряну сумку чорного кольору, вартістю 1 000 гривень; гаманець вартістю 300 гривень; гроші в сумі 2 600 гривень; банківську картку «Дельта Банк», яка матеріальної цінності не представляє; паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_8 , який матеріальної цінності не представляє; ідентифікаційний код, виданий на ім`я ОСОБА_8 , який матеріальної цінності не представляє.

А всього, ОСОБА_7 , таємно повторно викрав приватне майно ОСОБА_8 на загальну суму 3 900 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник, розпорядившись ним за власним розсудом.

Також, 08 квітня 2015 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні кафе «Пероговая «Николай», що по вул. Б.Хмельницького, 35 в м. Києві, звернув свою увагу на мобільний телефон марки «Nokia Lumia 925», який лежав в жіночій сумці, яка лежала на дивані праворуч від ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на таємне повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні кафе «Пероговая «Николай», що по вул. Б.Хмельницького, 35 в м. Києві, сидячи за сусіднім столиком праворуч від ОСОБА_9 та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 своєю лівою рукою витягнув з сумки мобільний телефон марки «Nokia Lumia 925» та помістив його під власне пальто чорного кольору з капюшоном і таким чином таємно повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia Lumia 925», чорного кольору, вартістю 1 500 гривень; червоний футляр, вартістю 120 гривень; сім картку мобільного оператора «Life», вартістю 25 гривень, на рахунку якої було 10 гривень.

А всього, ОСОБА_7 таємно повторно викрав приватне майно ОСОБА_9 на загальну суму 1 655 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник, розпорядившись ним за власним розсудом.

Крім того, 14 квітня 2015 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні ресторану «Lamberg», що по вул. Воровського, 1/37 в м. Києві, звернув увагу на мобільний телефон марки «HTC 1C», який лежав на барній стійці. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на таємне повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні ресторану «Lamberg», що по вул. Воровського, 1/37 в м. Києві, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, своєю лівою рукою таємно викрав з барної стійки мобільний телефон марки «HTC 1C», сірого кольору та помістив його в ліву зовнішню кишеню свого верхнього одягу і таким чином таємно повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон марки «HTC 1C», сірого кольору, вартістю 2 000 гривень; червоний футляр, вартістю 120 гривень; сім картку мобільного оператора «Life», вартістю 25 гривень, на рахунку якої знаходилось 10 гривень.

А всього, ОСОБА_7 , таємно, повторно викрав майно, що належить ОСОБА_10 , на загальну суму 2 155 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник, розпорядившись ним за власним розсудом.

Таким чином, ОСОБА_7 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинена повторно, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково, однак після зміни прокурором обвинувачення за епізодом від 19 січня 2015 року щодо потерпілої ОСОБА_6 визнав вину в повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальних актах, суду надав показання, що дійсно він вчинив крадіжки норкової шуби чорного кольору в приміщенні банку, жіночої сумочки з речами в приміщенні кафе та мобільними телефонами в приміщеннях кафе та ресторану.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала показання про те, що 19 січня 2015 року вона прийшла на роботу в ПАТ «Альфа-Банк», де роздягла свою норкову шубу та повісила її до шафи. Коли вона збиралася додому, вона виявила, що її шуба у шафі відсутня.

З урахуванням того, що ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість за епізодами від 04 лютого 2015 року, 08 квітня 2015 року та 14 квітня 2015 року щодо потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно обставин за даними епізодами, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У той же час, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 частково визнав свою винуватість за епізодом від 19 січня 2015 року щодо потерпілої ОСОБА_6 , суд після з`ясування думок учасників судового провадження, визначив обсяг та порядок дослідження доказів за даним епізодом.

Під час судового розгляду прокурор у відповідності до ст. 338 КПК України змінив обвинувачення за епізодом від 19 січня 2015 року щодо потерпілої ОСОБА_6 , з яким повністю погодився обвинувачений ОСОБА_7 , визнавши свою винуватість та підтвердивши обставини таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 , викладені у зміненому обвинуваченні.

Оскільки після зміни обвинувачення в суді учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за епізодом від 19 січня 2015 року щодо потерпілої ОСОБА_6 , то судом досліджено за вказаним епізодом лише показання обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, обставини їх вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, вчинив новий злочин маючи не зняту та не погашену судимість, що свідчить про схильність останнього до протиправної поведінки, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, суспільно-корисною працею не займається.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

У відповідності з вимогами ст. 65 КК України, із урахуванням тяжкості інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який маючи не зняту та не погашену судимість, належні висновки не зробив, на шлях виправлення не став, вчинив нові злочини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства не можливе, а покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 1 655 гривень підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки він повністю доведений і знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 25 травня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 1 655 гривень.

Речові докази: копії документів на норкову шубу бренду «Manakas Frankfar Luxury Ermani», надані потерпілою ОСОБА_6 ; копії документів на трьох аркушах на мобільний телефон «Nokia Lumia 925», надані потерпілою ОСОБА_9 ; чотири диски з камер відеоспостереження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ норкову шубу чорного кольору бренду «Manakas Frankfar Luxury Ermani», яка передана на зберігання ОСОБА_6 ,- повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: