АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-149/11 Номер провадження 11/786/10/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участі
прокурора - ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Полтавської області на постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що будучи суддею та обіймаючи посаду голови Харківського районного суду Харківської області він систематично, з корисливих мотивів, вчиняв злочини за таких обставин.

Відповідно до договору купівлі-продажу №Н10-56 від 14.04.2000 року ОСОБА_7 придбав земельну ділянку з недобудованим житловим будинком, загальною площею 1500 кв. м., по АДРЕСА_1 .

Вищевказаний договір не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації Харківської області, в зв`язку із чим та з метою його реєстрації і визнання в подальшому права власності на житловий будинок та земельну ділянку ОСОБА_7 звернувся за допомогою до ОСОБА_8 і надав їй відповідну довіреність від 11.04.2011 року.

Діючи згідно довіреності та досягнутої з ОСОБА_7 домовленості, ОСОБА_8 в квітні 2011 року звернулась за допомогою до агентства нерухомості «Квартал», а саме до ОСОБА_9 та повідомила про виниклі обставини.

ОСОБА_9 зрозумівши, що для продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 необхідно отримати рішення суду про визнання права власності на нього за ОСОБА_7 , наприкінці квітня 2011 року звернулась до адвоката юридичної консультації Харківського району Харківської області ОСОБА_10 та поінформувала її про обставини, що виникли.

Після отримання від ОСОБА_9 всієї необхідної інформації у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на давання хабара судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 , реалізуючи який вона повідомила ОСОБА_9 , що для позитивного вирішення питання про визнання дійсним договору купівлі продажу №Н10-56 від 14.04.2000 року, визнання за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 та отримання відповідного судового рішення Харківського районного суду Харківської області, ОСОБА_9 повинна передати їй грошову винагороду в сумі 700 доларів США., на що остання погодилась. При цьому, ОСОБА_10 мала намір 50 відсотків від вказаної суми, а саме 350 доларів США, запропонувати судді ОСОБА_6 , як грошову винагороду (хабар) за прийняття судового рішення.

Грошові кошти, в сумі 700 доларів США, ОСОБА_9 передала ОСОБА_10 наприкінці квітня 2011 року, в денний час, поблизу станції метро «Холодна гора» в м. Харкові.

Наприкінці квітня 2011 року ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, звернулась до судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 з пропозицією, за грошову винагороду прийняти судове рішення про визнання дійсним договору №Н10-56 від 14.04.2000 року та визнання за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_10 зазначила, що ініціатор позову ( ОСОБА_9 ) для вирішення вищевказаного питання передала їй 700 доларів США, половину з яких, тобто 350 доларів США, вона готова передати судді ОСОБА_6 , як винагороду (хабар) за прийняття ним потрібних судових рішень, на що останній погодився.

Після чого, ОСОБА_10 , на початку травня 2011 року, в денний час, знаходячись в приміщенні юридичної консультації Харківського районного суду Харківської області, підготувала позовну заяву від імені ОСОБА_7 та подала її до канцелярії Харківського районного суду Харківської області.

В той же час ОСОБА_6 , який не мав повноважень, протягом 2011 року розглядати цивільні справи, реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на одержання хабара, будучи головою суду та маючи авторитет і вплив на працівників апарату суду, надав вказівку невстановленому працівнику апарату суду про реєстрацію цивільного позову ОСОБА_7 груднем 2010 року та передачу йому його на розгляд. Таким чином, позов ОСОБА_7 , який надійшов до Харківського районного суду Харківської області в травні 2011 року, було зареєстровано за №41006 від 30.12.2010 року і присвоєно реєстраційний номер цивільної справи №2-7234/10. У подальшому, з метою приховування слідів злочину, цивільній справі було присвоєно реєстраційний номер 2011 року №2-664/11р., як нерозглянутій справі 2010 року.

Після чого, 06.05.2011 року, приблизно об 11-00 год., ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання хабара, діючи умисно, в інтересах третіх осіб, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні власного службового кабінету №14 в будівлі Харківського районного суду Харківської області, що за адресою: Харківська область Харківський район с. Покотилівка, вул. Калініна, 18, одержав від адвоката ОСОБА_10 хабар в розмірі 350 доларів США за прийняття судового рішення про визнання дійсним договору купівлі-продажу №Н10-56, від 14.04.2000 року, та визнання за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, що по АДРЕСА_1 . 20.05.2011 року суддя ОСОБА_6 , іменем України, прийняв рішення про задоволення позовних вимог у цивільній справі №2-664/11р.

Відповідно до інформації Національного банку України, станом на 06.05.2011 року, 350 доларів США становить 2788, 94 грн., що згідно до примітки ст. 368 КК України є значним розміром.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , займаючи відповідальне становище, своїми умисними діями, які виразились в одержанні хабара в значному розмірі службовою особою за виконання дій в інтересах третіх осіб, з використанням наданої йому влади, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 368 КК України (в редакції до 01.07.11).

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, створюючи умови для вчинення вищевказаного злочину, після одержання пропозиції від ОСОБА_10 про прийняття судового рішення за позовом ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , маючи на меті зареєструвати позов в обхід автоматизованої системи документообігу суду та отримати до розгляду цивільну справу, будучи головою Харківського районного суду Харківської області, маючи авторитет та вплив на працівників апарату суду, в денний час, знаходячись в будівлі Харківського районного суду Харківської області, що за адресою: Харківська область Харківський район с. Покотилівка, вул. Калініна, 18, надав вказівку невстановленому працівнику апарату суду про реєстрацію цивільного позову ОСОБА_7 груднем 2010 року та передати йому на розгляд. Таким чином, позов ОСОБА_7 , який надійшов до Харківського районного суду Харківської області в травні 2011 року, було зареєстровано за №41006 від 30.12.2010 року і присвоєно реєстраційний номер цивільної справи №2-7234/10. В подальшому, з метою приховування слідів злочину, цивільній справі було присвоєно реєстраційний номер 2011 року - №2-664/11р, як нерозглянутій справі 2010 року.

Так, діючи умисно, будучи головою Харківського районного суду Харківської області та суддею даного суду ОСОБА_6 , втягнувши працівників апарату суду у свою злочинну діяльність, підірвав авторитет держави, дезорганізував діяльність апарату суду, чим завдав істотної шкоди інтересам держави, а саме судовій гілці влади та її структурним підрозділам.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, своїми умисними діями, які виразились у зловживанні владою, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом інтересам держави, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 364 КК України.

Також суддя ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, приховуючи свою злочинну діяльність, в травні 2011 року, в денний час, знаходячись в приміщенні службового кабінету №14 в будівлі Харківського районного суду Харківської області, що за адресою: Харківська область Харківський район с. Покотилівка, вул. Калініна, 18, вніс завідомо неправдиві дані до офіційного документу - ухвали про відкриття провадження у цивільній справі №2-664/11, про те, що він, нібито 10 лютого 2011 року, розглянув позовну заяву ОСОБА_7 , а також те, що позивач звернувся з позовом до Харківського районного суду Харківської області 30 грудня 2010 року, усвідомлюючи при цьому, що позовна заява надійшла до суду в травні 2011 року.

Також, незважаючи на те, що згідно квитанцій №991111 та №991102 про сплату державного мита та послуг інформаційно-технічного забезпечення, платник ОСОБА_8 , здійснила перерахунок грошових коштів в сумі 1700 гривень та 120 гривень через відділення АТ «Регіон-Банк» м. Харків 6 травня 2011 року, суддя ОСОБА_6 вніс до вищевказаної ухвали завідомо неправдиві відомості про те, що судом не виявлено обставин, що є підставою для повернення позову, або відмови в порушенні провадження у справі всупереч ч.1 ст. 121 ЦПК України, відповідно до якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без сплати судового збору чи не сплачено витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні службового підроблення службовою особою, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 366 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, суддя ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно вчинив злочин за наступних обставин.

Старшим слідчим слідчого відділу слідчого управління Харківського міського Управління ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_11 11.04.2011 року відносно ОСОБА_12 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, якій присвоєно реєстраційний номер 56110069.

За результатами досудового слідства у кримінальній справі №56110069 старшим слідчим ОСОБА_11 30.04.2011 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_12 , як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.

04.05.2011 року перший заступник прокурора міста Харкова ОСОБА_13 направив голові Харківського районного суду Харківської області для розгляду по суті кримінальну справу №56110069 за обвинуваченням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.

Автоматизованою системою документообігу суду суддею, який буде розглядати по суті вищевказану кримінальну справу, визначено суддю Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 .

27.05.2011 року суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 , провівши попередній розгляд кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, призначив її (номер реєстрації справи в суді 1-986/2011) до розгляду на 27.06.2011 року.

19.07.2011 року Харківський районний суд Харківської області, зокрема головуючий на розгляді кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_12 суддя ОСОБА_6 , постановив рішення допустити до участі в кримінальній справі, як захисника ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_14 , та оголосив перерву у справі до 28.07.2011 року.

В першій половині дня 28.07.2011 року (до початку судового засідання у справі ОСОБА_12 ,) адвокат ОСОБА_14 , якому стало відомо про набрання 28.07.2011 року чинності Законом України «Про амністію» від 08.07.2011 року, прибув до судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 та знаходячись в його службовому кабінеті №14 в будівлі Харківського районного суду Харківської області, що за адресою: Харківська область Харківський район с. Покотилівка, вул. Калініна, 18, повідомив судді ОСОБА_6 про набрання чинності вказаним законом та про те, що ОСОБА_12 , який має неповнолітню дитину, підлягає звільненню від покарання за вчинений ним злочин.

При цьому, адвокат ОСОБА_14 , розуміючи, що суддя ОСОБА_6 з 01.08.2011 року буде знаходитись у черговій щорічній відпустці, а також те, що якщо суддею ОСОБА_6 28.07.2011 року не буде прийнято рішення про звільнення ОСОБА_12 від покарання на підставі ЗУ «Про амністію», та розгляд справи буде відкладений і його клієнту впродовж цього часу доведеться знаходиться під вартою, повідомив судді ОСОБА_6 , що для вирішення питання про застосування 28.07.2011 року до ОСОБА_12 ЗУ «Про амністію» та звільнення його від кримінальної відповідальності, він має 3000 доларів США, з яких ОСОБА_14 попросив суддю ОСОБА_6 1000 доларів США залишити собі, як винагороду за посередницькі послуги у передачі останньому хабара. ОСОБА_6 одразу висловив свою згоду на отримання від ОСОБА_14 хабара у розмірі 2000 доларів США за прийняття у кримінальній справі рішення про звільнення ОСОБА_12 від покарання за вчинення ним злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, на підставі ЗУ «Про амністію».

Отримавши згоду судді ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_14 в денний час (відразу після висловлення суддею ОСОБА_6 згоди на одержання хабара), знаходячись в кімнаті відпочинку службового кабінету №14 в будівлі Харківського районного суду Харківської області, що за адресою: Харківська область Харківський район с. Покотилівка, вул. Калініна, 18, відрахував з наявних у нього грошових коштів в сумі 3000 доларів США, 1000 доларів США, яку залишив собі, а решту суми, в розмірі 2000 доларів США, передав судді ОСОБА_6 , як винагороду (хабар) за прийняття судового рішення про звільнення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію», а суддя ОСОБА_6 взяв вказані кошти (хабар в сумі 2000 доларів США) та поклав їх до кишені штанів.

Після цього, суддя ОСОБА_6 , 28.07.2011 року виніс постанову про звільнення ОСОБА_12 , який обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, від кримінальної відповідальності та закриття вказаної кримінальної справи на підставі ЗУ «Про амністію».

Згідно інформації Національного банку України, станом на 28.07.2011 року, 2000 доларів США, становить 15 942 грн., що згідно до примітки ст. 368 КК України є значним розміром.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , займаючи відповідальне становище, своїми умисними діями, які виразились в повторному одержанні хабара в значному розмірі службовою особою за виконання дій в інтересах третіх осіб, з використанням наданої йому влади, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 368 КК України.

По епізоду замаху на одержання ОСОБА_6 хабара від ОСОБА_10 28.07.2011 року.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , будучи суддею та обіймаючи посаду голови суду, з корисливих мотивів, вчинив злочин за наступних обставин.

В липні 2011 року ОСОБА_15 , маючи на меті продати житловий будинок, отриманий ним у спадщину від свого батька ОСОБА_16 , який знаходиться по АДРЕСА_2 , вирішив звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на вищевказаний житловий будинок, оскільки той не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації.

З цією метою ОСОБА_15 звернувся по допомогу до ОСОБА_17 , яка є дружиною його сина ОСОБА_18 .

Не маючи юридичної освіти та практики подання позовів до суду, з метою встановлення права власності на житловий будинок та подальшого продажу будинку, ОСОБА_17 звернулась за допомогою до адвоката юридичної консультації Харківського району Харківської області ОСОБА_10 .

Дізнавшись про виниклі обставини, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на давання хабара судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 , реалізуючи який вона повідомила ОСОБА_17 про те, що для отримання позитивного рішення суду про визнання права власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_2 , за ОСОБА_15 , остання повинна передати їй грошові кошти в сумі 1000 доларів США. В подальшому сума була збільшена до 1500 доларів США в зв`язку з стислими термінами отримання рішення. При цьому, ОСОБА_10 мала намір 50 відсотків від вказаної суми, а саме 750 доларів США, запропонувати судді ОСОБА_6 , як грошову винагороду (хабар) за прийняття позитивного судового рішення.

Крім того, ОСОБА_10 повідомила про те, що для подання позову потрібно отримати додаткові довідки на житловий будинок ОСОБА_15 , після чого вона зможе підготувати відповідний позов та надала ОСОБА_17 відповідні адвокатські запити.

Отримавши відповіді на надані ОСОБА_10 запити ОСОБА_17 , в першій половині дня 28.07.2011 року прибула до юридичної консультації Харківського району Харківської області, де передала ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1500 доларів США та надала отримані довідки.

В цей же день, тобто 28.07.2011 року, в денний час ОСОБА_10 , знаходячись в приміщенні службового кабінету №14 в будівлі Харківського районного суду Харківської області, що за адресою: Харківська область Харківський район с. Покотилівка, вул. Калініна, 18, звернулась до судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 з пропозицією за грошову винагороду прийняти судове рішення про визнання права власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_2 , за ОСОБА_15 .

На таку пропозицію ОСОБА_10 , ОСОБА_6 погодився, але зазначив, що особисто він розглянути цивільну справу за позовом ОСОБА_15 про визнання за ним права власності на житловий будинок не зможе, проте, за грошову винагороду (хабар) в розмірі 600 доларів США, він, як голова суду та особа, яка має авторитет серед працівників суду, звернеться до судді, в чиєму провадженні буде знаходитись цивільна справа, із пропозицією за грошову винагороду (хабар), ймовірно в сумі 500 доларів США, прийняти рішення на користь ОСОБА_15 та визнати за ним право власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_2 .

В свою чергу, на пропозицію судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 , ОСОБА_10 погодилась і вирішила передати ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 600 доларів США, раніше отримані від ОСОБА_17 . В той же час, суддя ОСОБА_6 повідомив, що в даний час мусить їхати у справах і що вона може передати йому обумовлену суму грошових коштів в інший час.

Довести до завершення свій злочинний умисел судді ОСОБА_6 та адвокату ОСОБА_10 не вдалося через викриття їх протиправної діяльності працівниками правоохоронного органу, тобто з причин, що не залежать від їх волі.

Згідно інформації Національного банку України, станом на 28.07.2011 року, 600 доларів США становить 4 782, 6 грн., що згідно до примітки ст. 368 КК України, є значним розміром.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , займаючи відповідальне становище, своїми умисними діями, які виразились в замаху на повторне одержання хабара в значному розмірі службовою особою за виконання дій в інтересах третіх осіб, з використанням наданої йому влади вчинив злочин, передбачений ст.15, ч.3 ст.368 КК України.

Постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 28.09.2015 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.368 КК України (в редакції до 01.07.2011 року), ч.3 ст.368, ст.15 ч.3 ст.368, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України повернуто заступнику Генерального прокурора України для організації додаткового розслідування.

Постановляючи таке рішення, суд послався на те, що допущена неповнота та неправильність досудового слідства по справі не може бути усунута в судовому засіданні.

Зокрема, суд послався на неконкретність пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, а також на не усунення органом досудового слідства суперечливих показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 ; відсутність оцінки прокурора законності постанов слідчого про відмову в порушенні кримінальних справ щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_14 ; відсутність оригіналів аудіо- та відеозаписів, зроблених за результатами проведення оперативно-технічних заходів відносно ОСОБА_6 та відсутність експертних досліджень цих записів; не встановленні предметів злочину грошових коштів, тощо.

Зазначивши, що встановлені під час судового розгляду неповнота та неправильність досудового слідства є суттєвими та такими, що мають істотне значення для всебічного та повного з`ясування всіх обставин справи, суд вказав на необхідність проведення додаткового розслідування, під час якого необхідно усунути всі вказані вище недоліки та порушення вимог закону, а також: - встановити наявність правових підстав для проведення відносно ОСОБА_19 оперативно-технічних заходів, зокрема, у встановленому законом порядку легалізувати всі матеріали щодо проведення цих заходів, щодо отримання дозволу на їх проведення, долучити відповідні матеріали до матеріалів справи; встановити відомості про конкретне місце, час, дату проведення оперативно-технічних заходів, долучити відповідні підтверджуючі документи до матеріалів справи; встановити місцезнаходження оригіналів аудіо- та відеозаписів, зроблених за результатами проведення оперативно-технічних заходів відносно ОСОБА_6 , долучити їх до матеріалів справи; провести експертні дослідження щодо цих оригіналів аудіо- та відеозаписів з метою встановленні їх оригінальності, монтажу, ідентифікації місця, подій, осіб, їх мовлення, голосу, предметів, зображених на відеозаписах; встановити предмет злочину грошові кошти за всіма інкримінованими ОСОБА_6 епізодами злочинів, передбачених ст.368 КК України; провести експертні дослідження щодо грошових коштів предметів злочину, зокрема, з метою встановлення їх справжності та їх ідентифікації з предметами, зображеними на відеозаписах; встановити осіб, яким, на думку органу слідства, ОСОБА_6 надавались вказівки про реєстрацію цивільних справ, зокрема, цивільної справи за позовом ОСОБА_7 недостовірною датою, допитати цих осіб про вказані обставини; усунути протиріччя у показаннях свідків у справі; за результатами проведення додаткового розслідування вирішити питання про законність постанов слідчого від 30.09.2011 року про відмову в порушенні кримінальних справ відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_14 ; виконати всі інші можливі слідчі дії, з метою встановлення істини у справі.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати постанову суду в зв`язку з неповнотою та однобічністю судового слідства та істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону. Кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Обгрунтовуючи свою апеляцію, прокурор посилається на те, що фактично судове слідство завершене не було. У зв`язку з задоволенням клопотання захисту про направлення справи на додаткове розслідування сторона обвинувачення була позбавлена можливості заявляти клопотання про дослідження певних доказів, зокрема, протоколу допиту свідка ОСОБА_8 .. Також апелянт посилається на те, що питання та вказівки, зазначені в постанові суду не потребують проведення додаткових слідчих дій та можуть бути перевірені шляхом ретельного допиту обвинуваченого, свідків, в разі необхідності надання судових доручень в порядку ст.315-1 КПК України (1960 року) органу досудового слідства, призначення експертиз.

Інші учасники судового розгляду постанову не оскаржували.

До апеляційного суду надійшли письмові заперечення ОСОБА_6 на апеляційну скаргу прокурора зі змісту яких вбачається, що він просить залишить без змін постанову суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; прокурора ОСОБА_5 на підтримання доводів своєї апеляційної скарги; заперечення ОСОБА_6 проти її задоволення; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень в порядку, передбаченому ст. 315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Цих вимог процесуального закону суд першої інстанції при розгляді кримінальної справи не дотримався, та незважаючи на те, що справа тривалий час знаходиться в його провадженні не вжив всіх заходів для усунення неповноти досудового слідства а, натомість, безпідставно постановив повернути кримінальну справу на додаткове розслідування.

За таких обставин постанову суду про направлення справи на додаткове розслідування не можна вважати обґрунтованою, а тому апеляція прокурора підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Оскільки зі змісту постанови вбачається, що вона майже повністю дублює клопотання сторони захисту про повернення справи на додаткове розслідування, колегія суддів вважає, що суд фактично не висловив свою оцінку зібраних по справі доказів, формулювання та доведеності обсягу обвинувачення, правильності кваліфікації вчиненого, а тому новий судовий розгляд справи має здійснюватись в тому ж складі суду.

При новому судовому розгляді справи суду слід більш ретельно дослідити зібрані по справі докази та дати їм належну оцінку. В разі необхідності вжити всіх передбачених законом заходів для усунення виявленої неповноти чи неправильності досудового слідства і в залежності від встановленого прийняти законне та обгрунтоване рішення по суті справи.

Керуючись статтями 365,366,367,374 КПК України (в редакції 1960 року) колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 28.09.2015 року про повернення заступнику Генерального прокурора України для організації додаткового розслідування кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.368 КК України (в редакції до 01.07.2011 р.), ч.3 ст.368, ст.15, ч.3 ст.368, ч.1 ст.364,, ч.1 ст.366 КК України скасувати, а кримінальну справу щодо ОСОБА_6 направити на новий судовий розгляд в тому ж складі суду.

С У Д Д І :
ОСОБА_20 ОСОБА_21 ОСОБА_22