АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11сс/790/1393/14 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: ст. 194 КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10. 2014 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.10.2014 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження № 0000418 від 15.08.2014 року, -

в с т а н о в и л а:

17 жовтня 2014 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, погоджене з прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, який має вищу освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2014 року клопотання було задоволено.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вважав, що заявлені прокурором ризики при застосуванні запобіжного заходу не зменшились, на даний час існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведена обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину, у кримінальному провадженні проведено певний обсяг процесуальних дій, і до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу необхідно отримати проведення оперативно-технічних заходів та висновки судово-фоноскопічної експертизи, відкрити доступ до матеріалів досудового розслідування та ознайомити з ними підозрюваного і його захисника. Тому слідчим суддею було прийнято рішення про продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування до 21.12.2014 року.

З таким рішенням не погодився захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , який подав апеляційну скаргу, просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що в своєму клопотанні слідчий не наводить жодних об`єктивних причин чому всі процесуальні дії, які передбачені КПК України не були зроблені в двохмісячний строк, і причини, які заважали їх зробити.

Апелянт вважає, що у клопотанні слідчого не наведені обставини, які б свідчили про наявність будь-яких ризиків, та про неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Автор апеляційної скарги зазначає, що підозра щодо його підзахисного є необґрунтованою, так як інкриміновані ОСОБА_8 дії начеб то з отримання неправомірної вигоди мали місце 21 серпня 2014 року, а при цьому відповідно до Наказу МВС № 1637 від 20.08.2014 року ОСОБА_8 звільнено з посади заступника начальника Харківської філії Центральної бази ресурсного забезпечення МВС України з режиму, і таким чином, на момент 21.08.2014 року ОСОБА_8 вже не був суб`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Також апелянт вважає, що при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу не враховано, що він має сім`ю, дітей, онуків, проживає разом з ними, характеризується позитивно.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до наданих до суду матеріалів ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 01.10.2014 року між ФОП ОСОБА_9 та Харківською філією Центральної бази ресурсного забезпечення МВС України, в особі начальника ОСОБА_10 укладено договір відповідального зберігання № 7/12, відповідно до якого ОСОБА_9 сплачував щомісячно офіційні платежі в сумі 1 000,35 гривень за зберігання його устаткування у приміщені філії. Під час підписання вказаного договору заступником начальника Харківської філії Центральної бази ресурсного забезпечення МВС України ОСОБА_8 , який працював на посаді заступника начальника Харківської філії Центральної бази ресурсного забезпечення МВС України, маючи спеціальне звання підполковника міліції, тобто будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище висунуто умову щодо сплати особисто йому 10 000 - 11 000 гривень щомісячно за безперешкодне використання наданого ОСОБА_9 приміщення, на що останній погодився.

Після сплати офіційного платежу в листопаді 2013 року у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 гроші в сумі 5 000 гривень, на що ОСОБА_8 повідомив, що до того часу, поки ОСОБА_9 не передасть йому повну суму 10 000 гривень, він його не допустить до обладнання. ОСОБА_9 відмовився виконувати вказані вимоги, у зв`язку з чим 01.12.2013 року договір відповідального зберігання № 7/12 за ініціативою Харківської філії Центральної бази ресурсного забезпечення МВС України розірвано, після чого ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що до того часу поки останній не сплатить особисто йому 15 000 гривень за листопад та грудень 2013 року він не поверне устаткування, що перебувало на відповідальному зберіганні.

Упродовж 2014 року ОСОБА_9 неодноразово намагався забрати власне обладнання, але його не пропускали на територію філії. В ході зустрічі в серпні поточного року ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що за повернення обладнання наразі йому необхідно 29 000 гривень. Під час спілкування ОСОБА_8 погодився на отримання 25 000 гривень.

ОСОБА_8 вимагав та отримав 21 серпня 2014 року від ОСОБА_9 у своєму службовому кабінеті, що знаходиться у будівлі Харківської філії Центральної бази ресурсного забезпечення МВС України, розташованій за адресою: с. Васищево Харківського району Харківської області, вул. Промислова, 9, неправомірну винагороду у сумі 25 000 грн. за організацію безперешкодного вивезення з охоронюваної території вказаної бази устаткування, що знаходилося там на зберіганні та належало ОСОБА_9 .

Після одержання ОСОБА_8 при вищевказаних обставинах неправомірної вигоди в розмірі 25 000 грн. він був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

Встановлено, що 15 серпня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2014 року стосовно підозрюваного ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі до 19.10.2014 року.

Постановою першого заступника прокурора Харківської області від 17.10.2014 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до чотирьох місяців до 21.12.2014 року, оскільки є необхідність отримання матеріалів проведених оперативно-технічних заходів та проведення судово-фоноскопічної експертизи, відкриття доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення ОСОБА_8 і його захисника з матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування продовження вказаного запобіжного заходу слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України, що підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколами допитів ОСОБА_9 ; протоколом огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 21.08.2014 року; протоколом обшуку від 21.08.2014 року, в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 25 000 грн, які ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 та на руках ОСОБА_8 виявлено сліди спеціального засобу, якими було помічено грошові кошти.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК України суд, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення слідчий обґрунтував з посиланням на докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Слідчим суддею обґрунтовано зазначено про існування вказаних в судовій ухвалі ризиків, а також необхідність врахування обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та встановлено, що для його завершення необхідно провести певний обсяг процесуальних дій, які зазначені у клопотанні слідчого та наведені вище, від яких залежать подальші процесуальні дії та рішення органу досудового розслідування.

За таких обставинах суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про продовження ОСОБА_8 строк тримання під вартою, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції за доводами апеляції захисника ОСОБА_7 колегія суддів не находить.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.12.2014 року залишити без змін.

Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий

Судді