Провадження №11-кп/772/186/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «09» лютого 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001834 від 20.03.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженки та жительки м. Вінниці
громадянки України,
раніше судимої :
-05.03.2014 року Вінницьким міським судом
Вінницької області за ч.2 ст. 186 КК України
у вигляді 4 років позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України звільнена з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченої: ОСОБА_6
потерпілого: ОСОБА_8
за апеляційною скаргою із доповненнями обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від «27» листопада 2015 року, -
В с т а н о в и в:
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2014 року та остаточну міру покарання ОСОБА_6 призначено у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно вироку суду, 24.02.2015 року ОСОБА_6 отримала доступ до мобільного телефону марки «Нокіа Х2-02» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою оператора, мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , який вона всупереч волі власника ОСОБА_8 незаконно утримувала в себе. В цей же день, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 ввімкнула зазначений мобільний телефон та прочитавши смс-повідомлення, що надійшли на даний телефон, адресовані ОСОБА_8 , в яких були зазначені відомості про стан належного останньому банківського рахунку № НОМЕР_3 в банку «ПриватБанк», одразу вирішила скористатись отриманою інформацією, а саме маючи умисел на незаконне збагачення та діючи повторно, умисно за допомогою дзвінка з вищевказаного мобільного телефону на номер телефону «3700», використовуючи послугу експрес платіж «ПриватБанку», перерахувала грошові кошти у розмірі 6000 грн. з рахунку «ПриватБанку» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 на власний рахунок «ПриватБанку» № НОМЕР_4 , чим спричинила останньому матеріального збитку на вищевказану суму.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 не оспарюючи фактичних обставин кримінального провадження, ставить питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2015 року щодо неї, в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу та вирок щодо неї допустити до самостійного виконання.
Вимоги свої мотивувала тим, що вирок в частині міри покарання щодо неї є занадто суворим, так як суд при призначенні покарання не врахував усіх пом`якшуючих її вину обставин, а саме що свою вину в інкримінованому злочині вона визнала у повному обсязі, сприяла розкриттю злочину, має позитивну характеристику, на її утриманні знаходиться малолітня дитина, 2013 року народження, крім того судом першої інстанції не враховано те, що вона в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_6 ставить питання про застосування до неї ст. 79 КК України, посилаючись на те, що в неї на утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_9 , 2013 року народження.
Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_6 , яка в повному обсязі підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, міркування прокурора, який вважає вирок щодо ОСОБА_6 законним та обґрунтованим та заперечує проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , думку потерпілого ОСОБА_8 , який вважає, що обвинувачену не потрібно позбавляти волі, лише в разі відшкодування йому завданої матеріальної шкоди, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги із доповненнями, суд вважає, що апеляційна скарга із доповненнями обвинуваченої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у умисному таємному викраденні чужого майна (крадіжка) , вчиненому повторно - є обґрунтованими.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглядалось відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду суд, тому визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи , які ніким не оспорювались.
Судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачена та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.
Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється.
Так, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання , суд на виконання вимог ст. 50 і ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», належно врахував характер і ступінь кримінального правопорушення, особу ОСОБА_6 .
При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував всі пом`якшуючі її вину обставини, відповідно до ст. 66 КК України, в тому числі і на які посилається обвинувачена в своїй апеляційній скарзі із доповненнями.
Разом з тим слід зазначити, що відповідно до вимог ч.6 ст. 79 КК України , якщо засуджена вчинила в період іспитового строку новий злочин, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вчинила даний злочин під час іспитового строку, відповідних висновків для себе не зробила, шкоду потерпілому не відшкодувала, тому апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченої відсутні.
Призначене обвинуваченїй ОСОБА_6 покарання є справедливим та обґрунтованим, яке грунтується на вимогах закону, а призначене у повній відповідності з вимогами ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд, -
Постановив:

Апеляційну скаргу із доповненнями обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3-х місяців, з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: