Справа № 308/8843/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21.08.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-сс/777/282/15 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ФОП ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2015 про накладення арешту на майно ФОП ОСОБА_7 .
30.07.2015 старший слідчий СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адресованим слідчому судді клопотанням про накладення арешту на майно ФОП ОСОБА_6 , вилучене в ході проведення обшуку приміщення «ігрового залу» в АДРЕСА_1 .
Крім іншого, в обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що санкцією ч.1 ст.203-2 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації грального обладнання.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 03.08.2015 вказане клопотання слідчого задоволено.
В обґрунтування ухвали слідчий суддя зазначив, що вищевказані речі «мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та відомості, що містяться у вказаних речах можуть бути використані як речові докази».
В апеляційній скарзі з доповненнями адвокат ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні вказаного клопотання слідчого з наступним її обґрунтуванням.
Вказує, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 03.08.2015 накладено арешт на майно ОСОБА_9 без достатніх правових підстав.
Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Однак, ОСОБА_6 жодної підозри не пред`явлено.
Крім того, вказане клопотання слідчого про накладення арешту не відповідає вимогам ст.171 КПК України; не погоджене належним чином прокурором, оскільки поряд з підписом останнього не міститься печатки відповідного органу прокуратури в порушення вимог п. 9.5.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 15.01.2013.
Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не повідомивши про поважні причини свого неприбуття,хоча повідомлення апеляційного суду про дату, час та місце його проведення доставлено в прокуратуру Закарпатської області 18.08.2015, що у відповідності до реч.2 ч.1 ст.172, ч.1,4 ст.405, ч.1 ст.422 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження за клопотанням та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Апеляційним судом встановлено, що прокурором поряд з підписом погодження клопотання відсутня дата такого погодження у відповідній графі клопотання (а.п.2, перший абз. знизу).
Доводи адвоката ОСОБА_5 обґрунтовані та заслуговують на увагу з таких підстав.
Статтею 170 КПК визначено поняття арешту майна тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному.
У відповідності до вимог ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати, документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Жодних документів про власника наведених речей та документів, що належить арештувати , до клопотання не додано всупереч вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України; те саме стосується і доказів щодо протиправної діяльності наведеного у клопотанні слідчого «грального закладу» (пояснення/показання свідків, відповідні протоколи слідчих дій тощо); протокол обшуку на а.п. 6-9 не читається.
Таким чином, колегія суддів визнає, що наведені вище речі не відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України; саме по собі клопотання слідчого про арешт майна, витяг з ЄРДР та ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку за вказаною адресою не можуть бути достатньою підставою для накладення арешту на майно, власника якого не встановлено, та може призвести до порушення основних засад, визначених статтею 41 Конституції України щодо непорушності права власності.
З цих підстав ухвала слідчого судді від 03.08.2015 підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, якою в задоволенні зазначеного клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити з наведених підстав, як у передчасному.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах ФОП ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2015 про арешт вказаного майна скасувати.
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 про арешт вказаного майна відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: