Справа № 1306/8859/2012
Провадження № 1/1306/513/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Грицай М.М..

при секретарі Коваль Л.М.

з участю прокурора Матолича О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, непрацюючого, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого: 17.10.1996 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ст..140 ч.2, ст..193 ч.3, ст..42 КК України до двох років позбавлення волі з конфіскацією майна; 27.04.1999 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ст..17, ст..140 ч.2 КК України до одного року позбавлення волі з конфіскацією майна; 10.04.2001 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ст..81 ч.3, ст.42 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна; 02.08.2005 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ст.185 ч.2 КК України до двох років 6 місяців позбавлення волі; 30.07.2009 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ст.185 ч.2 КК України до двох років 3 місяці позбавлення волі; в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 10 вересня 2012 року близько 10.30 год, знаходячись по місцю свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, де проживає разом зі своєю мамою, ОСОБА_2, і не маючи з нею спільно нажитого майна, скориставшись відсутністю останньої в будинку, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав гроші ОСОБА_2 в розмірі 300 грн., чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і пояснив, що йому потрібні були кошти для власних потреб. Оскільки він ніде не працює, а відповідно і не має грошей, він вирішив викрасти гроші у своєї матері ОСОБА_2 Скориставшись відсутністю останньої в будинку, він зайшов у кімнату, де у її чоботах знайшов заховані нею гроші в сумі 300 гривень. Просить не викликати свідків, не досліджувати інші докази, оскільки визнає вину повністю, щиро кається у вчиненому та обіцяє більше такого не вчиняти.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що проживає разом зі своїм сином ОСОБА_1 Останній ніде не працює і не заробляє ніяких коштів. 10.09.2012 року вона, маючи намір піти з будинку, заховала у свої чоботи 300 гривень, щоб син їх не викрав. Однак, повернувшись близько 14.00 год додому, виявила їх відсутність. Вона відразу звернулася до сина з претензіями щодо зникнення грошей, після чого той признався у їх викраденні. У результаті, вона звернулася в правоохоронні органи для того, щоб останнього притягнути до кримінальної відповідальності, оскільки це вже не перший злочин, ним вчинений. Вказує, що підсудний частково відшкодував їй завдані збитки, повернувши 150 гривень, однак, з цивільним позовом не зверталася. Просить карати ОСОБА_1 суворо.

Підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Таким чином, суд, вислухавши думку прокурора, переконавшись у правильному розумінні підсудним змісту цих обставин, та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позицій, відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, визнав доцільним обмежити дослідження доказів по справі допитом підсудного та поясненнями потерпілої.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він повторно вчинив крадіжку (таємне викрадення чужого майна).

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує тяжкість скоєного злочину. Як помякшуючі покарання обставини, суд бере до уваги повне визнання підсудним вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням вищенаведеного та особи винного, беручи до уваги стан його здоровя, суд прийшов до переконання, що виправлення і перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе при застосуванні покарання у виді арешту, яке є необхідне для його виправлення і перевиховання та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (пяти) місяців арешту.

Запобіжний захід - підписку про невиїзд - ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередньою.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ________________ Грицай М.М.