АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження 11-кп/774/555/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2015 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 11 вересня 2014 року за № 0002914, за яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України,

українець, з базовою загально-середньою освітою, одружений, має на утриманні

неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючий,

раніше судимий:

18.02.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської

області за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років,

на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений

з випробуванням строком на 3 роки,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок в частині призначеного покарання, у зв`язку з його суровістю і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, і частково приєднавши, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.02.2014 року, остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року ОСОБА_6 було визнано винним за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
Обвинувачений ОСОБА_6 11.09.2014 року приблизно о 02 год. 00 хв., маючи намір на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, знаходячись за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_3 , переліз через паркан присадибної ділянки біля вказаного будинку, тим самим незаконно проник на територію присадибної ділянки біля будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по АДРЕСА_1 , де здійснюючи свій злочинний умисел, з корисливих спонукань, шляхом розбиття скла в вікні, проник у вказаний будинок, звідки шляхом демонтажу, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_10 , а саме: 4 металеві батареї опалення по 10 секцій кожна (ціна за одну секцію 85 гривень), на загальну суму 3400 гривень, та алюмінієву драбину довжиною 5 метрів, вартістю 500 гривень, яка знаходилась біля будинку, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, звернувши його на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_10 , збитків на загальну суму 3900 гривень.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.02.2014 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Вирішено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в сумі 786,24 гривень.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що, він тривалий час не мав роботи та для утримання своєї родини і неповнолітньої доньки був змушений вчинити кримінальне правопорушення. На даний час він працює та має законний заробіток, потерпіла претензій до нього не має..

Як на його думку, обираючи остаточне покарання за сукупністю вироків, суд першої інстанції дуже багато приєднав до покарання за новим вироком не відбутої частини покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.02.2014 року, у зв`язку з чим, просить зменшити йому покарання.

Під час апеляційного розгляду прокурор заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити вирок суду без змін, обвинувачений підтримав свою апеляційну скаргу та просив пом`якшити покарання.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання та вироку суду, обвинувачений при розгляді кримінального провадження повністю визнав себе винним у скоєному кримінальному правопорушенні і не оспорював фактичні обставини провадження та кваліфікацію його дій.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувалися і стосовно яких, відповідно до вимог ч. 1 ст. 349 КПК України, докази не досліджувалися.

Як вбачається з вироку суду, при визначенні покарання обвинуваченому суд в повній мірі врахував:

ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів;

наявність пом`якшуючих, у відповідності до ст. 66 КК України, покарання обставин, таких, як щире каяття в скоєному, повне визнання своєї вини, добровільне відшкодування завданого збитку (а.к.п. 19);

дані про особу обвинуваченого, котрий за місцем мешкання характеризується позитивно (а.к.п. 56), перебуває на обліку у лікаря-нарколога з лютого 2014 року, з приводу вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками (а.к.п. 17), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п. 18), має на утриманні неповнолітню доньку (а.к.п. 55), не працює.

Крім того, суд першої інстанції зважив на те, що обвинувачений раніше був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.02.2014 року за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням на 3 роки (а.к.п. 16, 25-26). Однак на шлях виправлення не став та належних висновків не зробив, і приблизно через півроку знову скоїв кримінальне правопорушення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті 185 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі, проте остаточне покарання обрати із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, і таке рішення суду відповідає вимогам ст. 65 КК України.

При цьому, слід зазначити, що суд першої інстанції, обираючи остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, обрав останньому мінімальне покарання, оскільки покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 18.02.2014р. за ст. 121ч.1 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, обвинуваченим фактично не відбувалося.

З урахуванням викладеного, доводи обвинуваченого викладені в його апеляції не підлягають задоволенню, оскільки законних підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, та зміни вироку суду першої інстанції, у колегії суддів немає.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли б слугувати підставою скасування вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 11 вересня 2014 року за № 0002914відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4