ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 556/1267/15-к
Рядок статзвіту № 39

19.08.2015 року. Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Володимирець кримінальне провадження №0000080 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Борщів, Тернопільської області, жителька АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, не одружена, освіта вища, лікар-анестезіолог Володимирецької ЦРЛ, не судима;

за ч.1 ст. 309 КК України,-
в с т а н о в и в:
Відповідно до обвинувального акту від 31.07.2015 року, ОСОБА_4 , точної дати та часу в ході слідства не встановлено, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбала у невстановленому місці три напівнаповнені шприци ємністю по 2 мл кожен, в яких знаходився морфін загальною масою 0,034 г., який згідно з переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженим постановою КМУ №700 від 06.05.2000р. відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено та у жіночій сумці перенесла їх у будинок за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишила зберігати для особистого вживання, без мети збуту.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

31 липня 2015 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала вину у зазначеному діянні і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинна понести обвинувачена у разі затвердження такої угоди, а саме: ОСОБА_4 призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч.2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ч.4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просила зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому остання беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в обсязі підозри та дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості. Шкода даним кримінальним правопорушенням не завдана. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що прокурор та ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі викладеного, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 незаконно придбала та зберігала наркотичні засоби без мети збуту, а тому кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 309 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, враховуючи при цьому обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 31 липня 2015 року про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді - 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу в дохід держави, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: