Справа № 755/8251/15-к
В И Р О К
іменем України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської обл., м. Бровари, українця, громадянина України, студента 2-го курсу Академії муніципального управління, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 15.04.2015 року між ОСОБА_5 та представником потерпілого ТОВ "Бершка Україна" укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.
Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.
Представник потерпілого, розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п. 2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважав за необхідне угоду затвердити.
Прокурор, в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.
Суд, заслухавши думку сторін угоди та прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України(далі - КПК України) та закону приходить до наступного.
Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що останній 04 березня 2015 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_5 зайшов до приміщення ТРЦ Sky Mall, розташованого по пр. Ватутіна, 2-Т в м. Києві. Перебуваючи в приміщенні вищевказаного торгівельного центру, ОСОБА_5 зайшов до приміщення магазину Бершка, де почав вибирати необхідний собі одяг. В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині Бершка, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до стелажу з одягом, звідки взяв джинси, артикул 0274/268/802/40, загальною вартістю 242 грн. 44 коп., які належать ТОВ Бершка.
В подальшому, ОСОБА_5 , тримаючи при собі дані джинси пішов до примірочної магазину Бершка, де приміряв їх, після чого вирішив таємно викрасти. Так, ОСОБА_5 за допомогою ножиць зрізав з вищевказаних джинсів захисний магніт та сховав їх до рюкзака, який тримав при собі.
Не маючи наміру розраховуватися за вищевказані джинси, ОСОБА_5 намагався вийти з магазину, але, проходячи повз сигнальній рамки в магазині Бершка, був затриманий працівником охорони магазину.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.
Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.
Безпосередньо в самій угоді про примирення викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.
Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.
Таким чином, судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України,Кримінального кодексу України та закону.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у провадженні, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстави його визначення на цьому етапі відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 грн. на користь держави.
Речовий доказ у кримінальному провадженні джинси, сірого кольору, артикул 0274/268/802/40 залишити у володінні ТОВ Бершка Україна.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження.

Суддя: