Справа № 474/80/16-к
Провадження № 1-кп/474/8/16
ВИРОК
Іменем України
25.01.16 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

учасники судового провадження:
секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачена ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про примирення в рамках кримінального провадження № 0000004 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Початки, Острожського району Рівненської області, громадянки України, освіта неповна-середня, не працюючої, пенсіонерка, місце проживання: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
18.01.2016 р. до Врадіївського районного суду надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 27.12.2015 року близько 20:00 години перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . В той час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_5 . Після чого перебуваючи на території подвір`я за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , побачила металеву трубу розміром 6 см. х 4 см., товщиною 3 мм. та довжиною 5 м., що лежала біля житлового будинку останнього. Переслідуючи корисливу мету та умисел направлений на викрадення чужого майна, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , навмисно та таємно викрала належну ОСОБА_5 , металеву трубу вартістю 270 грн., та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, спричинивши при цьому останньому матеріальну шкоду на суму 270 грн., яка в ході досудового слідства відшкодована в повному обсязі.

Досудовим розслідуванням встановлено обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обставини, які обтяжують покарання - відсутні.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, крадіжка, а саме таємне викрадення чужого майна.

14.01.2016р. ОСОБА_4 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

16.01.2016 р. потерпілим по кримінальному провадженні № 00000004 від 02.01.2016р. ОСОБА_5 з одного боку та підозрюваною у вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_4 з іншого боку, відповідно до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення наступного змісту:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 за погодженням повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.12.2015 року близько 20:00 години перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . В той час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_5 . Після чого перебуваючи на території подвір`я за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , побачила металеву трубу розміром 6 см. х 4 см., товщиною 3 мм. та довжиною 5 м., що лежала біля житлового будинку останнього. Переслідуючи корисливу мету та умисел направлений на викрадення чужого майна, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , навмисно та таємно викрала належну ОСОБА_5 , металеву трубу вартістю 270 грн., та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, спричинивши при цьому останньому матеріальну шкоду на суму 270 грн., яка в ході досудового слідства відшкодована в повному обсязі.

Таким чином ОСОБА_4 скоїла злочин передбачений ст. 185 ч. 1 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна.

Обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України: добровільне відшкодування завданих збитків; щире каяття (п. 1 ст. 66 КК України).

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України: відсутні.

Підозрювана ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та повністю відшкодувала матеріальну шкоду, заподіяну потерпілому ОСОБА_5 в ході досудового розслідування, що підтверджується розпискою потерпілого, що міститься в матеріалах кримінального провадження.

Сторони угоди погоджуються на призначення підозрюваній ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання при умові, якщо вона на протязі одного року не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п. 2,3 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Із запропонованим видом та мірою покарання згодна ( ОСОБА_4 ).

Підозрювана ОСОБА_4 зобов`язується відшкодувати повністю розмір судових витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 306 грн. 90 коп.

Підозрювана ОСОБА_4 розуміє, що відповідно ст. 473 КПК України наслідки укладення та затвердження цієї угоди для сторін є:

а) для підозрюваної - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

б) для підозрюваної - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого їй кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив винести вирок на підставі угоди про примирення.
Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та пояснила, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачена повідомила про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджене покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладання угоди про примирення та те, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, претензій до підозрюваної ОСОБА_4 не має. Просив затвердити угоду про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.
Хоча, вказана угода в частині, що стосується визначення її сторонами узгодженого покарання та умов звільнення підозрюваної від його відбування має недоліки, оскільки, згідно приписів ч. 3 ст. 75 КК України, виключно суд має право визначати тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням, однак суд зазначає, що це не є підставою для відмови у затвердженні угоди.
Крім того, у вказаній угоді не зазначено наслідки укладення та затвердження угоди для потерпілого, однак враховуючи те, що відповідно до ч. 8 ст. 374 КПК України, повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається, судом в судовому засіданні роз`яснено потерпілому наслідки укладення та затвердження угоди, з якими останній погодився, а відтак суд вважає, що враховуючи приписи ст. 474 КПК України, у суду відсутні підстави для відмови у затвердження вказаної угоди.
Таким чином, зміст угоди про примирення, укладеної 16.01.2016р. між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 в цілому відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно ч. 2 ст. 468 та ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Покарання, запропоноване сторонами із застосуванням ст. 75 КК України є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, обставини, які пом`якшують її покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, є необхідним та достатнім для виправлення підозрюваної та попередження нових кримінальних злочинів.
Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.
З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 16 січня 2016 року про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 і підозрюваною ОСОБА_4 , та призначення останній узгодженого сторонами покарання, яке буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка є особою раніше не судимою, щиро розкаялася та добровільно відшкодувала завданий збиток.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 374, 375, 474 та 475 КПК України, суд, -

вирішив:
Угоду про примирення від 16 січня 2016 року укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо вона протягом встановленого судом іспитового строку - 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд.
Відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є:
для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;
для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статтей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Згідно ч. 3 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити потерпілому і засудженій.

Суддя ОСОБА_1