1-кп/381/279/15
381/4280/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого, який є цивільним відповідачем ОСОБА_4 ,

потерпілої, яка є цивільним позивачем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фастівського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 0001489 від 23 серпня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фастова Київської області, українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, -

встановив:

19 серпня 2015 року близько о 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 рухався на межі вулиць Соборна та вул. Дімітрова в м.Фастові Київської області та помітив зліва, на зустрічній смузі руху, припаркований поблизу бровки автомобіль «ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який стояв без нагляду.

На протязі наступних декількох днів, ОСОБА_4 , проходячи по вказаній вулиці, спостерігав за автомобілем та з`ясував, що автомобіль «ВАЗ- 21099» знаходився на тому ж місці без охорони, після чого у ОСОБА_6 виник корисливий злочинний умисел на незаконне заволодіння вище зазнаним автомобілем.

Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , приблизно о 00 год. 30 хв. 22 серпня 2015 року, прийшов до місця стоянки поміченого ним автомобіля «ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на межі вулиць Соборна та вул. Дімітрова в м.Фастові Київської області та який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та знаходиться в користуванні ОСОБА_7 , переконавшись, в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу до автомобіля, відкрив водійські дверцята автомобіля та проник в середину салону.

Завершуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи свідомо з корисливих мотивів, ОСОБА_4 перебуваючи в салоні автомобіля «ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом виривання дротів із замка запалення та їх перемикання завів двигун автомобіля, та з місця вчинення злочину зник, після чого розпорядився автомобілем ВАЗ-21099 номерний знак НОМЕР_1 на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду власниці ОСОБА_5 в розмірі 58 168 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині за ч.1 ст.289 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненому, дав правдиві покази щодо обставин вчиненого ним злочину.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винність в скоєному підтверджується матеріалами кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

В силу ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники судового провадження розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.

Суд проаналізувавши зібрані на досудовому слідстві та перевірені судом докази, вважає вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії кваліфіковані правильно за ч.1 ст.289 КК України за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст.ст. 65 - 68 КК України враховує, що він вчинив умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, умисним та корисливим. Також суд враховує обставини, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо. Обвинувачений не працює, є неодруженим та не має неповнолітніх дітей, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи вказані обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, призначаючи ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у наближеній до мінімальній межі, визначеною санкцією ч.1ст. 289 КК України, можливо застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.. 76 КК України.

На думку суду, таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має прав пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 заявлений цивільний позов у провадженні підтримала у повному обсязі, просила задовольнити тя стягнути на її користь із обвинуваченого ОСОБА_4 58168 грн майнової шкоди та 25000 грн моральної шкоди, завданої злочином.
Обвинувачений ОСОБА_4 пред`явлений цивільний позов в частині стягнення з нього майнової шкоди визнав повністю, а проти позову в частині стягнення з нього моральної шкоди заперечив.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, встановлено органом досудового розслідування, і підтверджено в ході судового розгляду матеріальна шкода потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_5 становить 58168 грн., які обвинуваченим у добровільному порядку не відшкодовано.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Так, частиною першою статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Таким чином, з урахуванням позиції обвинуваченого щодо повного визнання суми завданої майнової шкоди, позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 58168 грн. підлягають задоволенню.
Що ж стосується розміру моральної шкоди, то з урахуванням того, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 призвели до втрати потерпілою ОСОБА_5 транспортного засобу, який був для неї єдиним засобом пересування, у зв`язку із чим, потерпіла зазнала душевних страждань та переживань, порушення звичайного способу життя, суд виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, вважає необхідним позов останньої, відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, задовольнити частково, та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 3000 грн. У задоволенні решти позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди відмовити.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по провадженню відсутні. Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого судом не обирається.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 58168 (пятдесят вісім тисяч сто шістдесят вісім) грн. 00 коп. завданої майнової шкоди та 3000 (три тисячи) грн. 00 коп. завданої моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Речові докази: килим підлоги автомобіля чорного кольору; двигун автомобіля з коробкою перемикання швидкостей; металевий захист моторного відсіку; металеві колісні диски; кутова шліф машина; електричний фен; блок запобіжників автомобіля; механічний склопіднімач автомобіля, панель приладів автомобіля ВАЗ-21099; кермо водія; рульова рейка; рульова колонка; центральний тунель, передній бампер; задній бампер; скло переднє тоноване; два передніх сидіння автомобіля ВАЗ 21099; задня спинка та заднє сидіння автомобіля ВАЗ 21099; комплект електропроводки автомобільної; під рульові перемикачі автомобіля ВАЗ 21099; накладки пластикові центральної консолі автомобіля ВАЗ 21099;блок сигналізації «Алігатор 530»; панель приладів автомобіля ВАЗ 21099; частини пластикових накладок на боковий поріг білого кольору; документи на ім`я ОСОБА_8 , а саме квитанції в кількості 15 шт., кредитний договір № 32; страховий поліс № АВ 5885344; записник; автомагнітола магнітола «SUPRA»; талон про проходження ТО автомобіля ВАЗ 21099; квитанція на ім`я ОСОБА_8 ; бокові кишені карт дверних автомобіля ВАЗ 21099; скло переднє автомобіля ВАЗ 21099; резинові килимки салону; ущільнювач скла - комплект; дверні карти автомобіля ВАЗ 21099; ручки дверні; накладки стойок; стійкі автомобільні в зборі: супорта гальмівні; стабілізаторна тяга; салонні ручки; підкрилки автомобіля ВАЗ 21099; вихлопна система автомобіля ВАЗ 21099; покривало; задні стопи автомобіля ВАЗ 21099; передні фари автомобіля ВАЗ 21099; дах автомобіля ВАЗ 21099, які зберігаються згідно наказу по о/с Фастівського МВ № 299 від 01.07.2015 у боксі № 3 Фастівського МВ ГУМВС України в Київській області, - повернути власнику ОСОБА_5 ;

-оптичний носій інформації (компакт-диск CD-RW), на якому знаходиться відеозапис з камер відео спостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_9