14.06.2011 Провадження по справі № 1/1026/1496/11
Справа № 1-99/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2011 року Тетіївський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді: Лісовенко П.І.

при секретарі : Ковальчук В.А.

прокурора: Ємець І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві , кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, гр.України, одруженої, приватного підприємця, раніше не судимої, не військовозобов»язаної, жительки м.Тетієва, вул.Будьоного-50, Київської області, у вчиненні злочину передбаченого ст.172 ч.2 КК України,

встановив:

ОСОБА_1 згідно із свідоцтвом № 2 349 000 0000 001919 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, зареєстрована Тетіївською РДА 09.03.2010 року та взята на облік Тетіївською МДПІ, як приватний підприємець та платник податків.

З 2010 року ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність у вигляді роздрібної торгівлі продуктами харчування у власному кіоску-магазині, який розміщений в м. Тетієві, Київської області, по вул.Будьоного-70.

При здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_1, будучи службовою особою, що наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, в тому числі щодо прийняття на роботу та звільнення працівників, умисно, з метою ухилення від сплати передбачених Законами України «Про податок з доходів громадян», «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування, у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням, обовязкових податків, зборів, страхових внесків та платежів до управління ПФУ у Тетіївському районі, Тетіївського районного центру зайнятості та Ставищенського відділення виконавчої дирекції Київського обласного фонду соціального страхування населення від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, умисно грубо порушив законодавство України про працю.

Так, 24.10.2010 року ОСОБА_1 перебуваючи у власному кіоску-магазині в м.Тетієві, Київської області, по вул.Будьоного-70, за усною домовленістю з жителькою м.Тетієва, Київської області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка має сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, прийняла останню працювати продавцем у власний кіоск-магазин.

Режим роботи магазину визначено з 08:30 год. до 18:30 год., обідня перерва з 13:00 год. до 14:00 год., без вихідних днів.

ОСОБА_1 визначила ОСОБА_2 заробітну плату в розмірі 250 грн. за тиждень роботи, з режимом роботи тиждень через тиждень.

Далі продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_1 14.02.2011 року перебуваючи у власному кіоску-магазині в м.Тетієві, Київської області, по вул.Будьоного-70, за усною домовленістю з жителькою м.Тетієва, Київської області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, прийняла останню працювати продавцем у власний кіоск-магазин.

Режим роботи магазину визначено з 08:30 год. до 18:30 год., обідня перерва з 13:00 год. до 14:00 год., без вихідних днів.

ОСОБА_1 визначила ОСОБА_5 заробітну плату в розмірі 250 грн. за тиждень роботи, з режимом роботи тиждень через тиждень.

Відповідно до укладених з грубим порушеннями трудового законодавства України вказаних домовленостей при здійсненні реалізації продуктів харчування належних ОСОБА_1, ОСОБА_2 виконувала роботу продавця в кіоску-магазині, який розміщений в м.Тетієві, Київської області, по вул.Будьоного-70, в період з 24.10.2010 року по 31.03.2011 року, а ОСОБА_5 виконувала роботу продавця в період з 14.02.2011 року по 31.03.2011 року.

В порушення ст.24 Кодексу Законів про працю України, якою передбачено укладення трудового договору в письмовій формі з найманим працівником, ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено, що власник зобовязаний забезпечити достовірний облік виконуваної роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку та ст. 94 Кодексу Законів про працю України, згідно з якою передбачена виплата та розмір заробітної плати, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з найнятими працівниками ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у письмовій формі трудовий договір не укладався, табель робочого часу не вівся, не складалися відомості про нарахування та виплату заробітної плати найманому працівнику, не здійснювались відповідні відрахування до фондів обовязкового державного соціального страхування.

Вказаними діями, ОСОБА_1 істотним чином порушила передбачені Конституцією України гарантії і права громадянина на працю, соціальне страхування та на пенсійне забезпечення, чим позбавила ОСОБА_2 та ОСОБА_5 наданого їм законодавством України права реалізації та користування трудовими гарантіями і свободами.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину свою в пред»явленому її обвинуваченні визнала повністю та пояснила, що вона умисно порушувала законодавство про працю, в звя»зку з чим офіційно не оформила до себе на роботу ОСОБА_2 та ОСОБА_5. У вчиненому кається, просить суворо її не карати.

Потерпіла ОСОБА_2 та ОСОБА_5 суду пояснили, що вони претензій до підсудної не мають ніяких, оскільки у неї працювали без офіційного працевлаштування добровільно, міру покарання для підсудної покладають на розсуд суду.

У відповідності до ст.299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи в сукупності установлені і перевірені судовим слідством докази, суд вважає що вина ОСОБА_1 у грубому порушенні законодавства про працю доведена і її дії суд кваліфікує за ч.2 ст.172 КК України, оскільки вона скоїла злочин у відношенні до жінки, яка має дитину віком до чотирнадцяти років.

Вибираючи покарання підсудному суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винної, яка по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, щиро кається, сприяла розкриттю злочину.

Враховуючи всі обставини по справі суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудної можливе в умовах не повязаних з ізоляцією від суспільства, застосувавши до неї покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст.321 - 323; 324 КПК України , суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.172 КК України.

Призначити ОСОБА_1 покарання за ст.172 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п»ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб, а засудженною в цей же строк після вручення її копії вироку.

Суддя: