печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

17 червня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Царевич О.І., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії прокурора,-

В С Т А Н О В И В :

14.06.2013 за підсудністю з Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії прокурора. В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на те, що 12.06.2007 він звернувся до Генерального прокурора України із заявою про скоєння особливо тяжкого злочину громадянами Республіка Білорусь. Однак його заява не була розглянута, у відповідності з положеннями ст. 97 КПК України (в редакції 1960 року). Окрім цього ним подано скаргу від 19.10.2012 до Генеральної прокуратури України на дії органу дізнання СБУ. Тому просить зобов'язати відповідного прокурора розглянути його скаргу від 19.10.2012 про скоєння відносно нього злочину ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 364, 365 КК України., з прийняттям рішень, передбачених ст. ст. 97-99 КПК України (в редакції 1960 року).

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.1 розділу Х «Прикінцеві положення» КПК України в редакції від 13.04.2012 з 20.11.2012 набрав чинності КПК України в редакції від 13.04.2012.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України ( в редакції 2012 року). Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України ( в редакції 2012 року), на досудовому провадженні можуть оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України ( в редакції 2012 року), бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України ( в редакції 2012 року), свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має бути подана після створення ЄРДР, а, по-друге, містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст.3 КПК України в редакції 1960 року, ст. 5 КПК України).

У відповідності до положень ст. 97 КПК України в редакції 1960 року дослідча перевірка за заявою чи повідомленням про злочин з прийняттям одного із рішень, передбачених ч. 2 ст. 97 КПК України, проводилася протягом десяти діб. При цьому, виходячи з положень ст. 95 КПК України 1960 в редакції 1960 року, заяви чи повідомлення як привід для проведення дослідчої перевірки визнавались такими лише за умови наявності в них об'єктивних даних (доказів) про реальність події злочину, в іншому випадку прийняття по таким заявам чи повідомленням рішення в порядку ст. 97 КПК України в редакції 1960 року було необов'язковим і це питання вирішувалось правозастосовним органом в залежності від конкретних обставин справи.

Таким чином, п. 3 Перехідних положень КПК України стосується внесення до ЄРДР лише тих заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, по яким визначений ст. 97 КПК України в редакції 1960 року десятиденний строк дослідчої перевірки на момент набрання чинності КПК України 2012 року не закінчився, а рішення про порушення або відмову в порушенні кримінальної справи в межах цього строку не прийнято. Заяви та повідомлення, що подані за межами десятиденного строку дослідчої перевірки, не охоплюються п. 3 Перехідних положень КПК України, оскільки могли бути розглянуті в іншому порядку, як такі, що не містили достатніх даних про наявність ознак злочину. (в іншому разі до ЄРДР мали бути внесені всі заяви та повідомлення подані з початку набрання чинності КПК України 1960 в редакції 1960 року, по яким не було прийнято рішення про порушення або про відмову в порушенні кримінальної справи).

Зі змісту скарги випливає, що заявник фактично оскаржує бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо неприйняття рішення в порядку ст. 97 КПК України в редакції 1960 року за його заявами від 12.06.2007 та 19.10.2012, що не є бездіяльністю слідчого чи прокурора в розумінні п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Зважаючи на викладене, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 у відповідності до положень ч. 4 ст. 303 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, ч.4 ст. 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: