Справа №577/4748/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/734/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001463, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України, і за цим законом йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, а також вирішено долю речових доказів,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оборони, а саме у тому, що він 24 липня 2015 року близько 23 години за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з дружиною ОСОБА_10 і погрожування з її сторони сокирою, вхопив ніж зі столу для самозахисту та відбиваючись від сокири, наніс потерпілій клинком кухонного ножа чотири удари, із них два - удари в ліву ділянку грудної клітини, заподіявши ОСОБА_10 проникаючі поранення з пошкодженням білясердечної сорочки і серця, які призвели до гострого малокрів"я внутрішніх органів і як наслідку - смерті потерпілої 25.07.2015 року о 4 годині в реанімаційному відділенні Конотопської ЦРЛ.

У поданій апеляційній скарзі прокурор у судовому провадженні ОСОБА_6 не погоджується з вироком суду, порушила питання про скасування ухваленого щодо ОСОБА_7 вироку як незаконного і необгрунтованого, та просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Так, за змістом доводів апеляційної скарги прокурор не погоджується з висновками суду про те, що під час заподіяння потерпілій смертельних поранень обвинувачений перебував в стані необхідної оборони. На думку прокурора такі висновки базуються лише на показах самого обвинуваченого, зокрема про те, що в руках у потерпілої знаходилась сокира і була реальна загроза його життю.

Також прокурор вважає, що суд усупереч вимогам ст. 374 ч.3 КПК України у мотивувальній частині вироку не зазначив всього обсягу первинного обвинувачення пред`явленого ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні про скоєння ним злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, та не дав оцінку доказам, наданим стороною обвинувачення, а також не зазначив, з яких саме підстав він приймає до уваги як правдиві покази обвинуваченого та відкидає інші докази.

Апеляційний розгляд проведено за неявки потерпілого ОСОБА_11 , від якого заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини кримінального провадження та зміст поданої апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 і зміст поданих захисником ОСОБА_9 заперечень проти доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 , яка апеляційну скаргу підтримує, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 і думку захисника ОСОБА_9 , які проти апеляційної скарги заперечують, вважають вирок суду першої інстанції законним і обгрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла до переконання, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винною, суд за змістом мотивувальної частини вироку має зазначити, зокрема, формулювання пред"явленого особі обвинувачення, визнаного судом доведеним, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необгрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Судом першої інстанції під час судового розляду у даному провадженні вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону належно виконані не були, у зв"язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу.

Так, з матеріалів судового провадження убачається, що відповідно до обвинувального акта ОСОБА_7 було пред"явлено обвинувачення за ч.1 ст. 115 КК України у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_10 .

При цьому, за змістом обвинувального акта, складеного слідчим та затвердженого прокурором на виконання вимог ст. 291 КПК України, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими з кваліфікацією саме за ч.1 ст. 115 КК України, та формулювання пред"явленого обвинувачення.

Зокрема, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачений в тому, що він 24 липня 2015 року, близько 23 години, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , на грунті сварки, що виникла на побутовому грунті і була обумовлена з"ясуванням особистих неприязних відносин, наніс дружині ОСОБА_10 не менше 7 ударів кулаками в область грудної клітини та верхніх кінцівок, спричинивши потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переломів 3-4 ребер зліва, легкі тілесні ушкодження у вигляді саден та крововиливів на рівні 7-8 ребер зліва по середньоключичній лінії, в обласні лівого передпліччя, на тильній поверхні лівої кисті, та намагався з використанням ножа завдати потерпілій інші удари по тілу, від яких ОСОБА_10 захищалася, прикриваючись руками, внаслідок чого їй було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді різаної рани на передній зовнішній поверхні правої голені, подряпин на поверхні правого передпліччя, на передній внутрішній поверхні лівої голені, крововиливу на лівій голені, а також, переслідуючи мету на вчинення вбивства дружини, наніс ОСОБА_10 клинком кухонного ножа два удари в ліву ділянку грудної клітини потерпілої, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння, що є несумісними з життям людини, у вигляді рани на рівні 5-6 ребер зліва, проникаючої у плевральну порожнину з пошкодженням білясердечної сорочки та серця, і рани , проникаючої в ліву плевральну порожнину, з пошкодженням білясердечної сорочки та серця, і внаслідок заподіяних зазначених проникаючих поранень лівої половини грудної клітини ОСОБА_10 померла о 4 годині 25 липня 2015 року в реанімаційному відділенні Конотопської ЦРЛ.

Разом з тим, , за змістом мотивувальної частини ухваленого щодо ОСОБА_7 вироку суд першої інстанції усупереч вимогам ч.3 ст. 374 КПК України визнав доведеним обвинувачення за ст. 118 КК України, яке ОСОБА_7 фактично не пред"являлося, не зазначив фактично пред"явленого у даному кримінальному провадженні обвинувачення, підстави визнання пред"явленого обвинувачення у вчиненні умисного вбивства необгрунтованими та не дав оцінку доказів сторони обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і не зазначив мотиви, з яких він ці докази відкидає.

Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки вони перешкодили ухваленню судом першої інстанції законного та обгрунтованого судового рішення.

За таких обставин, на підставі вимог п.3 ч.1 ст. 409 КПК України ухвалений щодо ОСОБА_7 вирок підлягає скасуванню як незаконний і необгрунтований.

Разом з тим, враховуючи вимоги ст. 404 КПК України, переглядаючи ухвалений щодо ОСОБА_7 вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів позбавлена можливості ухвалити новий вирок за відсутності клопотання прокурора про це і за відсутності клопотань учасників судового провадження щодо повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження та щодо дослідження доказів.

Тому, на підставі п.6 ч.1 ст. 407, ч.1 ст. 412 КПК України, скасовуючи незаконний і необгрунтований вирок у даному провадженні , колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції, не вирішуючи наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення за ч.1 ст. 115 КК України, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими.

Також, враховуючи те, що на даний час існують передбачені ст. 177 КПК України ризики того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може вдатися до переховування від суду, незаконного впливу на свідків, колегія суддів убачає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою в порядку запобіжного заходу.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 405, 407, 409, ч.1 ст. 412, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в порядку застосованого до нього запобіжного заходу продовжити до 01 лютого 2016 року включно.

Ця ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4