г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/873/14-к
Номер провадження 1-кп/213/3/15
В И Р О К
Іменем України
27 листопада 2015 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі кримінальне провадження за № 0001985 у відношенні,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює дробарником дробарної фабрики ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», раніше не судимого,

за ст.286 ч.2 КК України,

за участю за участю сторін кримінального провадження:

-з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ; брали участь у судовому розгляді представник потерпілого ОСОБА_6 та представник цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

-з боку захисту захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2013 року близько 14.00 годин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21121» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині дороги вул. Салютна зі сторони вул. Нова в напрямку руднику ПАТ «ІнГЗК» та наближався до нерегульованого перехрестя з вул. Бонч-Бруєвича в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу.

В цей же час до зазначеного перехрестя, рухаючись по проїзній частині вул. Бонч-Бруєвича справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21121», наближався автомобіль «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , в салоні якого знаходились пасажири ОСОБА_5 та ОСОБА_12 .

При цьому, по ходу руху кожного з вказаних транспортних засобів, були відсутні ознаки головної чи другорядної дороги, а також знаки пріоритету, які б встановлювали черговість проїзду перехрестя відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, а саме: п.1.10 «...головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1 -1.23.4 и 2.3…; п.8.4.б) «Знаки пріоритету». Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги»; розділ 33 Дорожні знаки (додаток №1) п. 2 «Знаки пріоритету»: 2.1 «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорогі; 2.3 «Головна дорога». Надається право першочергового проїзду нерегульованих перехресть».

Таким чином, в даній дорожній обстановці перехрестя вул. Салютна з вул. Бонч-Бруєвича в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу, водії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , повинні були розцінювати як нерегульоване перехрестя рівнозначних доріг.

Однак, водій ОСОБА_10 , продовжуючи рух в напрямку нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не дав дорогу автомобілю «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який наближався до нього праворуч, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п. 1.5, 2.3 б) та 16.12 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

*«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків »;

*«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну,... і не відволікатися від керування ним у дорозі »;

- «16.12. На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч ... ».

Внаслідок вищезазначених порушень вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_10 керуючи автомобілем «ВАЗ 21121» в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу на перехресті проїзних частин вул. Салютна та вул. Бонч-Бруєвича скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti» під керуванням водія ОСОБА_11 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажира автомобіля «Chevrolet Lacetti» - ОСОБА_13 , 1926 року народження, було травмовано.

27 листопада 2013 року ОСОБА_13 , знаходячись на стаціонарному лікуванні в КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2», померла.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2441 від 11.12.2013 року смерть ОСОБА_14 наступила від сполученої травми голови, тулубу, яка супроводжувалася переломами кісток скелету, ушкодженням внутрішніх органів, ускладнилася поліорганною недостатністю, тобто від травми, отриманої за 12 діб до моменту настання смерті, під час дорожньо-транспортної пригоди.

Між порушенням водієм ОСОБА_10 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.16.12 Правил дорожнього руху України і наслідками - смертю ОСОБА_14 , є прямий причинний зв`язок.

Своїми необережними діями ОСОБА_10 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України не визнав, та суду пояснив, що водійський стаж у нього більше 8-ми років.

15.11.2013 року приблизно о 13.30 год. він рухався на автомобілі ВАЗ-21121 по вул. Салютній зі сторони вул. Нова в напрямку вул. Кочубея, як він вважає, по головній дорозі. Цією дорогою він їздить близько 16 років. В салоні керованого ним автомобіля знаходились 3 пасажири: на передньому сидіння, поруч з ним сидів ОСОБА_15 , а на задньому сідінні ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . При виїзді на перехрестя з вул. Бонч-Бруєвича він побачив автомобіль Chevrolet Lacetti чорного кольору, який рухався з правої сторони, та сталося зіткнення. Він рухався зі швидкістю приблизно 50-60 км/год. Гальмування перед зіткненням він не застосовував, оскільки все сталося несподівано, та автомобіль перед собою він побачив в останній момент. Ні в попутному, ні в зустрічному напрямку транспортні засоби не рухались, дорога була вільною. Оглядовість перехрестя з вул. Бонч-Бруєвича з обох боків обмежена будовами та заборами, які розташовані на незначній відстані від меж проїзної частини. Перед вказаним перехрестям, як по напрямку руху автомобіля ВАЗ-21121, так і по напрямку руху автомобіля Chevrolet Lacetti будь-які дорожні знаки не встановлені, дорожня розмітка відсутня, світлофорів немає. Його автомобіль ВАЗ-21121 контактував своєю передньою частиною з задньою лівою бічною частиною автомобіля Chevrolet Lacetti. Швидкість руху автомобіля Chevrolet Lacetti вказати не може, так як все відбулось дуже швидко. Після ДТП його автомобіль і автомобіль Chevrolet Lacetti розвернуло на 180 градусів. Пасажири його автомобіля не постраждали. Після ДТП водій ОСОБА_18 , як він тепер знає ОСОБА_11 , підійшов, та почав вибачатися, казав, що він не правий. Сказав, що в автомобілі знаходиться потерпілий та його мати. Визвали швидку допомогу, яка приїхала та забрала потерпілих.

Обвинувачений вважає, що він рухався по головній дорозі, оскільки перед початком дороги на перехресті з вул.Каткова, був знак «Головна дорога» для вул.Салютної, та потім ніякого знаку, що головна дорога закінчилася не було. Вул.Салютна має проїзну частину та тротуари, асфальтобетонне покриття, а вул.Бонч-Бруєвича, на його думку, примикає (є примиканням) до вул. Салютної, в`їздом до дворів, а тому водій ОСОБА_19 повинен був надати йому дорогу.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_10 не заперечував, що до перехрестя з вул. Бонч-Бруєвича, після знаку «Головна дорога» було ще 3 перехрестя, що вул.Бонч-Бруєвича має асфальтне покриття, та що ніяких дорожніх знаків на перехресті, де сталася ДТП не було. Також визнає, що саме від зіткнення його автомобіля та автомобіля під керуванням ОСОБА_19 , потерпіла ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження, внаслідок яких померла. Він співчуває потерпілому ОСОБА_5 з приводу смерті його матері, тому відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду. Що стосується вимог потерпілого ОСОБА_5 до Страхової компанії, то він просить їх задовольнити в повному обсязі, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована в УСК «ГАРАНТ-АВТО» згідно договору від 20.01.2013 року / поліс №АЕ/1465923 /.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_20 своєї вини, встановлені судом обставини, та вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел, як показання потерпілого, свідків, експерта, висновків судових експертиз, та письмових матеріалів кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 15.11.2013 року після 13 год. він та його мати ОСОБА_13 зібралися їхати до нотаріуса, щоб оформити заповіт. Він викликав таксі, оскільки його мати похилого віку. При цьому, його знайомий таксист був зайнятий, та сказав йому що приїде інша машина. Коли приїхала машина Chevrolet Lacetti чорного кольору, він сів на переднє сидіння біля водія, а його мати сіла на заднє сидіння за водієм. Від`їхавши від будинку матері, який знаходиться на АДРЕСА_2 , водій автомобіля Chevrolet Lacetti, як він тепер знає, Кобзар, прискорюючись, почав рухатись в напрямку вул. Салютної. Під`їжджаючи до перехрестя з вул.Салютною, який знаходиться на відстані приблизно 150м від їх будинку, швидкість руху автомобіля була приблизно 60-70 км/год. Тільки-но їх автомобіль виїхав на перехрестя, відразу відбулось зіткнення. Він втратив свідомість, а коли прийшов до тями, то побачив, що їх автомобіль розвернувся на 180 градусів та зупинився за перехрестям на узбіччі. Він подивився на матір, та побачив, що її обличчя в крові. Він сів біля неї на сидіння, намагався їй допомогти та заспокоїти. Зразу викликали швидку допомогу, а коли «швидка» приїхала, то їх відвезли до 17-ї міськлікарні. В нього ніяких тілесних ушкоджень не було, а у його матері були численні переломи ребер, розрив легенів. Через дуже важкий стан матір перевели з 17-ї міськлікарні до 2-ї міськлікарні. Їй зробили операцію. Вона знаходилася спочатку у реанімації, а потім її перевели у відділення політравм. Всі ліки, предмети гігієни, він покупав за особисті кошти. На придбання ліків, систем, предметів гігієни, він потратив 1861,45 грн. Смерть матері змінила його життя, він дуже сильно переживав, йому було дуже важко, і до цього часу не може змиритися з її втратою. За життя матері він фактично проживав разом з нею, міг завжди розраховувати на її підтримку, душевну близькість, пораду. У неї не було ніяких серйозних хвороб і вона могла прожити ще якийсь час, вона дуже боролася за життя. Увесь час, коли вона знаходилася у лікарні, він знаходився разом з нею, здійснював догляд за нею, купував ліки. Він відчуває дуже сильний емоційний дискомфорт, пов`язаний з втратою самої близької людини, відчуває сильні моральні страждання. Тому він заявив цивільний позов, та просив стягнути на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю його матері 100000 грн., в тому числі 5000 грн. зі страхової компанії. Крім того, на поховання матері він витратив 6606,29 грн., та ці кошти він також просить стягнути зі страхової компанії. Що стосується його цивільного позову в частині вимог до обвинуваченого, то від своїх позовних вимог у відношенні ОСОБА_21 він відмовляється, оскільки обвинувачений відшкодував йому і матеріальну, і моральної шкоду, та ніяких претензій до обвинуваченого він не має. Наслідки відмови від позову йому роз`яснені та зрозумілі.

Представник потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги від 11.08.2014 року підтримала, пояснюючи, що діями обвинуваченого ОСОБА_10 потерпілому було заподіяно майнову шкоду, яка складається з наступного: суми витрат на лікування ОСОБА_13 , яка знаходилася у стаціонарному відділенні КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» у період з 15.11.2013року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 , що становить 1861,45 грн. Всі витрати підтверджені відповідними медичними документами та оригіналами чеків та довідок, про те, що ця сума була сплачена ОСОБА_5 . На поховання матері потерпілим ОСОБА_5 було витрачено 3180 грн. на ритуальні послуги та придбання атрибутів поховання, на пам`ятник - 1750 грн. та 450 грн., на копання могили - 756,29 грн., на проведення СМЕ - 470грн., а всього ним витрачено 6606,29 грн. Крім того, витрати за організацію поминального обіду склали 1035 грн. Отже просить стягнути зі страхової компанії на відшкодування матеріальної шкоди 8467,74грн. та на відшкодування моральної шкоди 5000 грн., а суми витрат за поминальний обід та залишок моральної шкоди, стягнути з обвинуваченого. В судове засідання 27.11.2015 року представник потерпілого ОСОБА_6 не з`явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності /а.с. 212, т.4/, потерпілий ОСОБА_5 проти розгляду справи за відсутності свого представника не заперечував.

Представник цивільного відповідача ПАТ«УCK«ГАРАНТ-АВТО» ОСОБА_7 , яка брала участь в судових засіданнях на початку судового розгляду, позовні вимоги не визнала, оскільки потерпілий, хоч і надав позовну заяву, але документів, передбачених п. 35.2. ст. 35 Закону «Про обов,язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надав. Зазначила, що відповідно до п.п.16 п.2 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який набрав чинності 04.02.2013 року, ст.27 було викладено в новій редакції. Згідно п.2 розділу 2 вищезазначеного Закону, норми цього Закону не застоссвуготься до договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом. Відповідно до п.12 Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/1465923, він був укладений 20.01.2013року, а тому при розрахунку розміру страхового відшкодування, яке повинно виплатити ПАТ «УСК«ГАРАНТ-АВТО», позивачу необхідно керуватись нормами Закону в редакції від 18.11.2012 року, яка діяла на момент укладання полісу обов`язкового страхування.

Відповідно до п.22.1 ст.22 вищезазначеного Закону, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Зазначені витрати повинні бути підтверджені документально відповідним медичним закладом.

За період стаціонарного лікування з16.11.2013 року по 27.11.2013року заявлено за платіжними документами суму 1861,45 грн. Представник цивільного відповідача вважає, що обґрунтованими та підтвердженими відповідними медичними документами - є витрати за платіжними документами на суму 426,80 грн., в копії чеку №00000*05302 від 18.11.2013 року загальна сума товарів різниться із сумою вказаних тозарів на 8,25 грн., товари на суму 197,88 грн. не зазначені в листах Криворізької МКЛ №2, як необхідні для лікування, а товар загальною сумою 1 грн. (пакет) не є витратами, відшкодування яких передбачено ст. 24 вищезазначеного Закону. Відповідно до п. 27.5. ст. 27 Закону витрати на поховання мають бути обґрунтовані та відшкодовуються при наданні страховику оригіналу свідоцтва про смерть та документів, які підтверджують такі витрати. Представник цивільного відповідача підтвердила, що потерпілим наданий товарний чек №5 від 29.11.2013 на суму 3180,00 грн. та квитанція від 29.11.2013 на суму 470,00 грн., документи, щодо спорудження надгробного пам`ятника на суму 2 750,00 грн., а отже загальна заявлена сума витрат на поховання - 6606,29 грн.- є обґрунтованою, та підтверженою відповідними документами. Щодо стягнення з ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн., то представник відповідача проти цих вимог заперечує, оскільки вважає, що ця виплата повинна виплачуватися безпосередньо потерпілому, а не її родичам. В наступному, представник цивільного відповідача в судове засідання з`являтися перестав, повідомлявся своєчасно, тому суд вирішував цивільний позов за відсутності представника цивільного відповідача.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що 15.11.2013 року, близько 14 год. він знаходився в салоні автомобіля ВАЗ-21121 на задньому пасажирському сидінні біля правих дверей. Ліворуч від нього знаходився свідок ОСОБА_22 , а на передньому пасажирському сидінні - свідок ОСОБА_23 . Вони їхали на роботу, зміна з 15.00 год. Автомобіль ВАЗ-21121 рухався по проїзній частині вул. Салютної, з боку вул. Нова в напрямку вул. Кочубея зі швидкістю руху приблизно 50км/год. Автомобіль ВАЗ-21121 рухався ближче до правого краю проїзної частини, по своїй смузі руху. По ходу руху проїзна частина була вільною. Попереду автомобіля ВАЗ-21121 знаходилось перехрестя вул. Салютної з вул. Бонч-Бруєвича. Оглядовість на данному перехресті була обмеженою будівлями, які розташовані на незначній відстані від меж проїзних частин. Дорожні знаки, які регулюють пріоритетність проїзду вказаного перехрестя, по напрямку руху автомобіля ВАЗ-21121 були відсутні. Наближаючись до перехрестя з вул. Бонч-Бруєвича, водій Рой не змінював швидкість та напрямок руху керованого ним автомобіля ВАЗ-21121, та рухався прямолінійно. В той момент, коли автомобіль ВАЗ-21121 виїхав на перехрестя, він побачив легковий автомобіль чорного кольору, який рухався справа наліво відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ-21121, та відразу після цього відбулось зіткнення. До удару водій Рой гальмування не застосовував. Швидкість руху автомобіля Chevrolet Lacetti була більше, ніж швидкість їх автомобіля. Автомобіль ВАЗ-21121 контактував своєю передньою частиною з задньою лівою бічною частиною автомобіля Chevrolet Lacetti. Від удару автомобілі ВАЗ-21121 та Chevrolet Lacetti розвернулись та зупинились. Автомобіль ВАЗ-21121 знаходився на проїзній частині, а автомобіль Chevrolet Lacetti - на узбіччі. До приїзду співробітників ДАІ автомобіль ВАЗ-21121 та Chevrolet Lacetti не переміщувались Водій Chevrolet Lacetti став вибачатися, говорив, що він думав, що проскочить. Потім приїхала «швидка» забрала ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , та пасажирів «Chevrolet». Він також вважає, що дорога по якій вони їхали - головна. Підтвердив, що на час зіткнення, ніяких дорожніх знаків на перехресті не було. За його участю проводили слідчий експеримент, свої пояснення на слідчому експерименті підтверджує у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_15 суду прояснив, що 15.11.2013 року, приблизно о 13.40 год. він знаходився в автомобілі ВАЗ-21121, яким керував ОСОБА_10 , на передньому пасажирському сидінні. Автомобіль ВАЗ-21121 рухався по проїзній частині вул. Салютної в напрямку вул. Кочубея, зі швидкістю приблизно 60км/год., ближче до правого краю проїзної частини, по своїй смузі руху. Перед виїздом на перехрестя з вул..Бонч-Бруєвича, йому потрібно було подзвонити, та він не дивився на дорогу. В процесі подальшого руху відчув, що автомобіль ВАЗ-21121 з чимось зіткнувся. Автомобіль ВАЗ-21121 розвернувся та зупинився. Вийшовши з автомобіля, він побачив, що автомобіль ВАЗ-21121 зіткнувся своєю передньою частиною з лівою задньою частиною автомобіля Chevrolet Lacetti. До зіткнення водій ОСОБА_10 гальмування не застосовував. Підтвердив, що метрів за 300 до вул. Бонч-Бруєвича, є знак головна дорога для вул.Салютна. А от на перехресті, де відбулося зіткнення, дорожніх знаків не було. Водій Chevrolet підходив до них, вибачався, питав чи все нормально. Вважає, що вул. Салютна головна. Підтверджує свої покази на слідчому експерименті, в якому він брав участь.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що 15.11.2013 року після 13.00год. за ним заїхав ОСОБА_10 . Вони забрали ще ОСОБА_17 та ОСОБА_15 та всі разом на автомобілі ОСОБА_21 ВАЗ 21121 їхали на роботу на ПАТ «ІнГЗК». Він сидів на задньому сидінні по центру та дивився на дорогу. Вони їхали по вул. Салютна в напрямку вул. Кочубея, зі шидкістю приблизно 60 км/год. Проїзна частина була вільною, зустрічного транспорту не було. Перед перехрестям вул. Салютної з вул. Бонч-Бруєвича оглядовість обмежена будівлями та заборами, які розташовані на незначній відстані від меж проїзних частин. Дорожні знаки відсутні, але раніше на цьому перехресті був знак «Дати дорогу». Коли автомобіля ВАЗ-21121 під керуванням ОСОБА_24 став виїжджати на перехрестя, він побачив легковий автомобіль чорного кольору, який вискочив, як йому здалося, аж підлетів, бо там бугорок, та рухався справа наліво відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ-21121, та відразу після цього відбулось зіткнення. До удару водій Рой гальмування не застосовував, так як не встиг. Автомобіль ОСОБА_18 він побачив, коли той вже знаходився на перехресті перед автомобілем ВАЗ-21121. Швидкість руху автомобіля Chevrolet Lacetti була більше, ніж їх автомобіля, але яка саме сказати не може, цей автомобіль також не гальмував та можливо навіть прискорювався. Автомобіль ВАЗ-21121 контактував своєю передньою частиною з задньою лівою бічною частиною автомобіля Chevrolet Lacetti. Від удару автомобілі ВАЗ-21121 та ОСОБА_18 розвернулись та вони зупинились. Проводився слідчий експеримент, де він все розповів, як все відбувалося. Але, на його думку, автомобіль Chevrolet на експерименті їхав повільніше.

Свідок ОСОБА_11 , допитаний у присутності свого захисника ОСОБА_25 , суду пояснив, що 15.11.2013року він рухався на автомобілі Chevrolet Lacetti по вул.Бонч-Бруєвича в м.Кривому Розі. Під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя з вул. Салютною, швидкість руху керованого ним автомобіля складала приблизно 40 км/год, автомобіль рухався на відстані не більше 1м від правого краю проїзної частини, прямолінійно. Ніяких дорожніх знаків по напрямку руху автомобіля Chevrolet Lacetti встановлено не було, дорожня розмітка була відсутня. Наближаючись до вказаного перехрестя, він спочатку подивився праворуч. Впевнившись у відсутності автомобілів та не змінюючи швидкості руху, він виїхав на перехрестя. Після цього він подивився ліворуч та побачив, що в напрямку його автомобіля рухається автомобіль ВАЗ-21121. Швидкість руху автомобіля ВАЗ-21121 складала приблизно 60 км/год. Після цього відбулось зіткнення. Автомобіль ВАЗ-21121 контактував своєю передньою частиною з лівою боковою частиною автомобіля Chevrolet Lacetti, а саме удар прийшовся в районі лівої задньої двері та лівого заднього крила автомобіля Chevrolet Lacetti. До удару ні він, ні Рой гальмування не застосовували, рухалися прямолінійно. Від удару автомобіль Chevrolet Lacetti, а також автомобіль ВАЗ-21121 розвернуло та вони зупинились. Коли він побачив автомобіль Роя, то спочатку намагався проїхати вперед, щоб уникнути зіткнення, та зіткнення все одно сталося. Якщо б водій Рой загальмував, то зіткнення можливо і не було. Ніяких дорожніх знаків не було на перехресті. Виїжджаючи на перехрестя, оскільки не було знаків, він спочатку подивився праворуч, як зазначено в ПДР, а потім ліворуч, та побачив автомобіль ВАЗ 21121. Підтвердив, що ліворуч, по напрямку руху автомобіля Chevrolet Lacetti, та праворуч, по напрямку руху автомобіля ВАЗ-21121, знаходився гараж, який обмежував оглядовість. Дорога горизонтальна по вул. Бонч-Бруєвича рівна, з асфальтним покриттям. Він дійсно підходив, та питав, як справи, оскільки переживав. Хвилювався за пасажирку, надавав грошові кошти на придбання ліків. Вважає, що ПДР він не порушував, оскільки від знака «головна дорога», який стоїть на іншому перехресті при в`їзді на Інгулець до перехрестя, ще 3 чи 4 перехрестя, та там ніяких знаків також немає. Він вважає, якщо немає дорожніх знаків, не можливо вважати, що дорога «головна». Свої пояснення на слідчому експерименті підтримує.
Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що він проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_21 за ст.286ч.2 КК України. Первісний протокол огляду місця події ДТП складав інший слідчий. Він особисто проводив слідчі експерименти за участю Роя, потерпілого ОСОБА_27 , а також свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 . Йому відомо, що на момент огляду та на момент проведення слідчих експериментів дорожніх знаків не було на цьому перехресті. При проведенні слідчих експериментів, був присутній експерт-автотехнік. Учасники слідчих експериментів в присутності понятих давали пояснення, відповідали на питання, все фіксувалося, складалися схеми, фото таблиці, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження. Автотехнічну експертизу він призначав за декількома варіантами, за показами кожного з учасників. Ніяких кардинальних протиріч в поясненнях учасників експериментів не було, ніяких клопотань, щодо необхідності проведення інших експертиз не поступало. Вважає, що слідство проведено об`єктивно. Оскільки і вул. Салютна і вул. Бонч-Бруєвича, мають асфальтобетонне покриття, знаки на перехресті були відсутні, а отже водій повинен був діяти, як при перетині перехрестя рівнозначних доріг.

Він також керувався вимогами ДСТУ п.10.44, в якому зазначено, що ОСОБА_29 2.3 «Головна дорога» повинен застосовуватись для позначення ділянки дороги, під час руху якою транспортні засоби мають переважне право проїзду перехрестя, і установлюється на початку такої ділянки дороги. У населених пунктах знак 2.3 повинен повторюватись перед кожним перехрестям, де надано переважне право проїзду перехрестя.

Вина обвинуваченого ОСОБА_21 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за ст.286 ч.2 КК України також підтверджується:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 15.11.2013 року, та доданими до протоколу схемою ДТП та фото таблицею, які зафіксували місце скоєння ДТП, оточуючу обстановку, в тому числі відсутність дорожніх знаків на перехресті, напрямок, траєкторію руху транспортних засобів; та підтверджують факт скоєння обвинуваченим ДТП /а.с.6-14,т.2/;

- посвідченням водія серія НОМЕР_3 категорії В, виданого 18.05.2007 року на ім`я ОСОБА_10 , яке підтверджує водійський стаж обвинуваченого /а.с.23.т.2/;

- копієй свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21121 2007 року випуску серії НОМЕР_4 про належність транспортного засобу ОСОБА_10 /а.с.23,т.2/

- постановою про визнання та залучення до справи речових доказів від 15.11.2013 року, а саме: автомобіля Chevrolet Lacetti АЕ 77 05ЕИ , який належить ОСОБА_11 та автомобіля «ВАЗ 21121» реєстраційний № НОМЕР_1 , визнані речовими доказами та передані на зберігання власникам, розписками про отримання транспортного засобу для зберігання /а.с. 15, 31,36, т.2/;

- полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за № АЕ/1465923, відповідно до умов якого водій ОСОБА_10 застрахував цивільно-правову відповідальність на строк з 21.01.2013 року по 20.01.2014 року у СК «ГАРАНТ-АВТО» зі страховим лімітом 100 тис. грн. за шкоду заподіяну життю та здоров`ю, та 50 тис. за шкоду, заподіяну майну /а.с.23, зворот, т.2/;

- протоколом огляду трупа потерпілої ОСОБА_13 , 1926 року народження, смерть якої наступила 27.11.2013 року /а.с.35- 36,т.2/;

- висновком судово-медичної експертизи №2441 від 28.11. - 11.12.2013 року , відповідно до підсумків якого, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_13 , 1926 року народження, виявлено ушкодження: садна лівої брови та лівої надбрівної області, спинки носа справа, лівого крила носу, лівої щоки, мочки лівої вушної раковини, синці підборіддя; крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох тім`яних часток, лівої лобової частки, потиличних часток; переломи 3-7 ребер справа по передньо-пахвовій лінії; 2-10 ребер зліва по задньо-пахвовій лінії, 2-7 ребер зліва по біляхребетній лінії; крововиливи тканини селезінки, довколониркової клітковини ліворуч, корінь брижі та стінку попереково-ободової кипі. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від ударних дій тупих твердих предметів або при ударах об них за 12 діб до моменту настання смерті.

Усі виявлені ушкодження входять до комплексу «сполучена травма голови та тулубу», відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя як такі, що мають єдиний механізм виникнення. Причиною смерті ОСОБА_13 є сполучена травма голови, тулубу, яка супроводжувалася переломами кісток скелету, ушкодженням внутрішніх органів, ускладнилася полі органною недостатністю, що підтверджується наявністю ушкоджень, даними медичних документів, результатами судово-гістологічного дослідження та даними розтину трупа /а.с.41-44,т.2/;

- протоколами проведення слідчих експериментів від 09.01.2014 року за участю ОСОБА_11 /а.с.104-110,т.2/; за участю ОСОБА_10 /а.с.111-115,т.2/; за участю свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та потерпілого ОСОБА_5 /а.с.116-127, т. 2/, в ході проведення яких останні в присутності понятих та експерта авто техніка, розказали та показали, де саме та за яких обставин, сталося зіткнення; долученими до протоколів схемами та фото таблицями щодо події ПДР;

- висновком судової авто-технічної експертизи № 58/27-12 від 17.01.2014 року, відповідно до якого: - за варіантом №1(згідно свідчень ОСОБА_11 ). При заданих вихідних даних, водій ОСОБА_11 не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «ВАЗ 21121»; варіант № 2 (згідно свідчень ОСОБА_10 ). З причин викладених в дослідницькій частині дійсного висновку, визначити наявність (відсутність) технічної можливості для водія ОСОБА_11 запобігги зіткненню з автомобілем «ВАЗ 21121», не надається можливим; варіант № 3 (згідно свідчень ОСОБА_5 ). При заданих вихідних даних, водій ОСОБА_11 не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «ВАЗ 21121»; варіант № 4 (згідно свідчень ОСОБА_17 ). При заданих вихідних даних, водій ОСОБА_11 не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «ВАЗ 21121»; варіант № 5 (згідно свідчень ОСОБА_16 ). З причин викладених в дослідницькій частині дійсного висновку, визначити наявність (відсутність) можливості для водія ОСОБА_11 запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ21121, не надається можливим;

- за варіантом № 1 (згідно свідчень ОСОБА_11 ). Відносно ОСОБА_10 . При заданих вихідних даних, в діях водія ОСОБА_10 по керуванню автомобілем «ВАЗ 21121» вбачаються невідповідності вимогам п. 16.12 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією, яка розглядається.

Відносно ОСОБА_11 - при заданих вихідних даних, в діях водія ОСОБА_11 по керуванню автомобілем «Chevrolet Lacetti», невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли знаходитись в причинному зв`язку з ДТП, не вбачається;

- за варіантом № 2 (згідно свідчень ОСОБА_10 ). З причин викладених в дослідницькій частині дійсного висновку, дати оцінку водіям ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, не надається можливим.

- за варіантом № 3 (згідно свідчень ОСОБА_5 ) відносно ОСОБА_10 . При заданих вихідних даних, в діях водія ОСОБА_10 по керуванню автомобілем «ВАЗ 21121» вбачаються невідповідності вимогам п.16.12 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією, яка розглядається.

Відносно ОСОБА_11 . При заданих вихідних даних, в діях водія ОСОБА_11 по керуванню автомобілем «Chevrolet Lacetti», невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли знаходитись в причинному зв`язку з ДТП, не вбачається;

- за варіантом № 4 (згідно свідчень ОСОБА_17 ) відносно ОСОБА_10 . При заданих вихідних даних, в діях водія ОСОБА_10 по керуванню автомобілем «ВАЗ 21121» вбачаються невідповідності вимогам п. 16.12 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією, яка розглядається /а.с.136-140, т.2/.

Допитаний в судовому засіданні експерт-автотехнік ОСОБА_30 , суду пояснив, що він повністю підтверджує всі висновки судової авто-технічної експертизи.

Даних, які були зазначені в постанові слідчого про призначення авто технічної експертизи було достатньо для її проведення. До того ж, він приймав участь у проведенні слідчих експериментів з усіма їх учасниками. Ніяких суперечностей щодо проведення експертизи, щоб унеможливлювало її проведення не було. Він виконував експертизу в рамках поставлених слідчим питань, виходити за межі він не має права. Він був на місці, бачив обстановку, та підтверджує, що перехрестя, де сталося зіткнення нерегульоване;

- схемою магістралей міського транспорту, де видно дороги по вул. Салютна та вул. Бонч-Бруєвича /а.с.178, т.2/;

- відповіддю Інгулецького РВК, що згідно інформації КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 29.10.2013 року на перехресті вул. Салютна та Бонч-Бруєвича необхідно встановити знак 2.1 «Дати дорогу» З боку вул. Бонч-Бруєвича, та направити пропозицію, щодо необхідності встановлення такого знаку /а.с.182, т.2/;

- листом Інгулецького РВК від 26.09.2014 року, щодо прийняття рішень Інгулецькою районною у місті радою про встановлення дорожніх знаків на вул.Салютній та 50 років Жовтню, та щодо затвердження схем організації дорожнього руху /а.с.100-102,т.3/;

- актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги вул. Салютна від 16.11.2013 року, в якому зазначено, що по вул..Салютній в напрямку вул..Бонч-Бруєвича 15.11.2013 року близько 14.00 год. рухався автомобіль ВАЗ 21 121 № НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_21 , який на перехресті рівнозначних доріг, вул.Салютна та вул. Бонч-Бруєвича, не надав перевагу у русі, та скоїв зіткнення з автомобілем Шевроле Лачетті під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався праворуч, та який містить висновок про необхідність встановлення дорожніх знаків /а.с.177,т.3/;

- паспортом вул. Бонч-Бруєвича, в якому зазначено, що це саме вулиця, довжина вулиці 1020 метрів, вулиця має проїзну частину та тротуари, дорога має асфальтобетонне покриття, стан покриття нормальний/ а.с.180-186,т.3/, що спростовує твердження обвинуваченого, з приводу того, що вул.Бонч-Бруєвича не має дороги, є з`їздом до дворів будинків, а перетин з вул.Салютнною, є примиканням, а не перехрестям; інформацією щодо відсутності паспорту вулиці Салютна /а.с.179, т.3/;

- висновком комплексної комісійної судової транспортно-трасологічної, дорожньо-технічної, та авто технічної експертизи № 2096/2097/4962 від 21.05.2015 року , згідно підсумків якої: відповідно до генерального плану схеми магістралей міського транспорту вул. Салютної та відповідно до вимог п.1.5 ДБН В.2.3-5-2001 та п. 7.26 ДБН 360 можна віднести до категорії магістральної вулиці районного значення. З причин, які вказані в дослідницькій частині висновку, вирішити питання, до якої категорій відноситься дана вулиця експертним шляхом не уявляється можливим.

З причин, які вказані в дослідницькій частині висновку, вирішення питання: «Чи відповідає трикутник видимості на перехресті вул. Бонч-Бруєвича та вул. Салютної вимогам ДСТУ 3587», - позбавлено логічного сенсу.

З технічної точки зору, виходячи з загальних положень Правил дорожнього руху та визначення терміну «головна дорога» перехрестя вулиць Салютної та Бонч-Бруєвича в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області є рівнозначним.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21121 ОСОБА_10 та водій автомобіля Chevrolet Lacetti ОСОБА_11 , з технічної точки зору, повинні були оцінювати перехрестя проїзних частин вул. Салютної та вул. Бонч-Бруєвича, де сталося ДТП, як перехрестя рівнозначних доріг.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Chevrolet Lacetti ОСОБА_11 , з технічної точки зору, мав перевагу в русі, а водій автомобіля ВАЗ-21121 ОСОБА_10 - не мав переваги в русі та повинен був дати дорогу водію автомобіля Chevrolet Lacetti ОСОБА_11 .

З причин, які вказані в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Чи можливо по інформації слідів, що відображена в протоколі огляду місця пригоди та схеми до протоколу огляду (осип скла, пластмаси та ін. предметів від автомобіля) з урахуванням зміщення транспортних засобів після їх первинного контакту, встановити конкретне, точне місце розташування транспортних засобів після їх первинного контакту, відносно меж проїзної частини. Якщо можливо, то де воно було?», - експертним шляхом не уявляється можливим.

Якщо виходити з умов, які вказані водієм ОСОБА_10 , а саме: місце зіткнення автомобілів ВАЗ-21121 та Chevrolet Lacetti розташовувалось на відстані 3,2 м від правого краю проїзної частини вул. Салютної, по напрямку руху автомобіля ВАЗ-21121, та на відстані 5м від правого краю проїзної частини вул. Бонч-Бруєвича, по напрямку руху автомобіля Chevrolet Lacetti, керований ним автомобіль ВАЗ-21121 перед ДТП рухався на відстані 1,5 м від правого краю проїзної частини, по напрямку свого руху, то швидкість руху автомобіля ВАЗ-21121 на момент зіткнення становила 70,3 км/год, величина швидкості автомобіля Chevrolet Lacetti у вказаний момент становила 32,1 км/год.

З причин, які вказані в дослідницькій частині висновку, встановити швидкість руху автомобілів ВАЗ-21121 та Chevrolet Lacetti з урахуванням їх пошкоджень по показанням водія ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 експертним шляхом не уявляється можливим.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-21121 ОСОБА_10 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху України.

Якщо швидкість руху автомобіля ВАЗ-21121 складала 70,3 км/год, яка була встановлена експертним шляхом, виходячи з умов, вказаних водієм ОСОБА_10 , то в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-21121 ОСОБА_10 додатково повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем Chevrolet Lacetti для водія автомобіля ВАЗ-21121 ОСОБА_10 визначалась шляхом виконання ним вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-21121 ОСОБА_10 не відповідали вимогам п. 16.12 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходились в причинйо`му зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо швидкість руху автомобіля ВАЗ-21121 складала 70,3 км/год, яка була встановлена експертним шляхом, виходячи з умов, вказаних водієм ОСОБА_31 , то в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-21121 ОСОБА_10 також не відповідали вимогам п.п.12.4,12.9 (б) Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, невідповідності дій водія автомобіля ВАЗ-21121 ОСОБА_10 вимогам п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України не знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Chevrolet Lacetti ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Якщо швидкість руху автомобіля Chevrolet Lacetti перед зіткненням складала 70 км/год, як вказує свідок ОСОБА_16 , то в даній дорожній обстановці водій автомобіля Chevrolet Lacetti ОСОБА_11 додатково повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

З причин, які вказані в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Чи мав водій ОСОБА_11 технічну можливість запобігти ДТП, та чи є в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б перебували в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою у даних дорожніх умовах?», - виходячи із показань водіїв ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , на даному етапі дослідження експертним шляхом не уявляється можливим, та додатками до комплексної експертизи: фототаблицею на 7 арк.; масштабними схемами №№1-5 /а.с.15-54,т.4/;

- доказами, які підтверджують витрати потерпілого ОСОБА_5 на лікування ОСОБА_13 / а.с.148, т.1, 175-176,т.1, на лікування :

- рецептами на ліки та медикаменти та відповідними товарними чеками, які підтверджують витрати потерпілої на придбання ліків у період з січня по лютий 2013 року, відповідно до яких загальна вартість придбаних потерпілою медикаментів становить /а.с.180-182,т.1, а.с. 15, 21-28, 36,т.3, а.с.147.т.4/;

- договорами замовленнями, квитанціями, рахунками, які підтверджують витрати потерпілого ОСОБА_5 на поховання, поминальний обід-канун, СМЕ померлої, ритуальні послуги /а.с. 7-11, 17-20, т.3/.

Оцінивши у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, доведена в судовому засіданні повністю. Кваліфікація дій обвинуваченого за ст.286 ч.2 КК України правильна.

При цьому суд критично відноситься до тверджень обвинуваченого та його захисників, щодо того, що Правил дорожнього руху обвинувачений не порушував, та його вина в скоєному ДТП відсутня, оскільки вони спростовуються вищезазначеними зібраними у справі доказами: поясненнями потерпілого, свідків, висновками судово-медичної, автотехнічної, комплексної судової експертизи, якими доводиться, що перехрестя на якому сталося ДТП є нерегульованим перехрестям рівнозначних доріг, що також підтверджується витягом з ДСТУ розділ « Знаки дорожні» /а.с.129,т.2/, в якому зазначено, що в межах населеного пункту , якщо перед перехрестям відсутній знак, то він вважається нерегульованим. Твердження захисників обвинуваченого, щодо того, що вул. Бонч- Бруєвича є з`їздом до дворів, та примиканням до головної дороги, також не знайшло свого підтвердження, оскільки встановлено, що це -вулиця (є паспорт вулиці) встановлено, що вул. Бонч Бруєвича має асфальтобетонне дорожнє покриття, та що на момент ДТП дорожні знаки на цьому перехресті були відсутні.

В ході судового засідання встановлено, що на зазначеному перехресті, дійсно повинні бути встановлені знаки, але на момент ДТП ці знаки були відсутні. За таких підстав, суд вважає, що переваги у русі обвинувачений ОСОБА_10 не мав. Твердження обвинуваченого, що саме водій ОСОБА_19 порушив Правила ДР та винен у ДТП, спростовуються зібраними в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_32 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_21 , суд відносить, поганий стан його здоров`я, оскільки він хворіє на хронічні захворювання: Дисциркуляторна енцефалопатія 11ст., сложного ґенеза, вертеброгенна радикулопатія з больовим синдромом, гіпертонічна хвороба 11 ст. Крім того, він має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дружину - інваліда 3-ї групи.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_10 вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, за місцем роботи та проживання характеризується виключно позитивно.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_10 , обставини, які пом`якшують його покарання, а саме те, що він має поганий стан здоров`я, вперше притягається до кримінальної відповідальності, а також те, що злочин у скоєнні якого він обвинувачується, вчинено з необережності, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та при призначенні обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, до нього можливо застосувати ст.75 КК України, надавши іспитовий термін для виправлення. Приймаючи до уваги наслідки кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_10 подав заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року зі змінами від 06.05.2014 року, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого з необережності 15.11.2013 року, тобто до набрання чинності Законом «Про амністію…», та має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні до якої батьківських прав не позбавлявся, а тому підпадає під дію ст.1 п.в вищезазначеного закону, та від призначеного покарання.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову, суд враховує, що потерпілий ОСОБА_5 від позовних вимог у відношення обвинуваченого ОСОБА_10 відмовився, оскільки Рой йому матеріальну та моральну шкоду відшкодував добровільно, тому суд вважає, що є підстави для прийняття відмови цивільного позивача від позову в цій частину.

Що стосується позовних вимог до страхової компанії, то суд вважає, що вони обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.22, п.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.23 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов`язана: з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого.

Так судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_10 була застрахована. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за № АЕ/1465923, від 20.01.2013 року відповідно до умов якого водій ОСОБА_10 застрахував цивільно-правову відповідальність на строк з 21.01.2013 року по 20.01.2014 року у СК «ГАРАНТ-АВТО», страховий ліміт за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 100 тис. грн. , та за шкоду, заподіяну майну 50 тис. грн.

Потерпілим ОСОБА_5 доведена сума витрат на придбання ліків в розмірі 1861,45грн.(88,30+16,64+6,63+106,49+26,50+17,85+35,35+91,86+371,96+35,35+522,11 НОМЕР_5 ). Так, ним надані суду відповідні квитанції, чеки, рецепти на вищезазначені суми. Заперечення цивільного відповідача, щодо не зазначення в рецептах лікарів предметів гігієни та догляду, є недоречними, оскільки необхідність застосування цих предметів для хворого, який переніс операцію та знаходився в реанімації, є беззаперечним. Крім того, листом медичної установи підтверджується, що всі ліки та предмети догляду придбані за кошти родичів потерпілої, а з пояснень ОСОБА_5 вбачається, що всі ліки, предмети гігієни він купував особисто. Неврахування вартості поліетиленового пакету,на думку суду також є необґрунтованим, оскільки придбані ліки необхідно було в чомусь переносити.

Підлягають задоволенню та стягненню зі страхової компанії витрати на поховання та ритуальні послуги в сумі 6606, 29 грн., в тому числі: 3180 грн. на ритуальні послуги та придбання атрибутів поховання, 1750 грн. та 450 грн. - на пам`ятник , на копання могили - 756,29 грн., на проведення СМЕ - 470грн. В своїх поясненнях цивільний відповідач з даною сумою погодився.

Суд вважає безпідставними заперечення цивільного відповідача в частині відмови в відшкодуванні моральної шкоди, так як відповідно до ст.22, п.22.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки ліміт визначений у п.9.3 ст.9 цього закону становить 100000грн., то 5% складає -5000грн. В такому розмірі підлягає відшкодуванню моральна шкода потерпілому.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд вважає, що пошкоджені автомобілі, які переданий для зберігання обвинуваченому та свідку ОСОБА_19 необхідно залишити власникам. Оскільки в ході досудового розслідування на автомобіль ОСОБА_21 був накладений арешт, шкоду потерпілому обвинувачений відшкодував, суд вважає, що арешт з автомобіля можливо зняти.

Витрати за проведення судових експертиз покладаються на обвинуваченого ОСОБА_10 .

Підстави для обрання запобіжного заходу ОСОБА_32 відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, Законом України «Про застосуванні амністії» в Україні в редакції від 02.06.2011 року зі змінами, Законом України «Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року зі змінами від 06.05.2014 року, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного йому основного покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, якщо протягом іспитового строку двох років, він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_10 періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання та роботи.

Відповідно до ст.1 п. «в», ст.14 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року із змінами, внесеними згідно із Законом №1246-У11 від 06.05.2014 року, звільнити ОСОБА_21 від відбування призначеного йому цим вироком як основного у виді 4-х років позбавлення волі, так і додаткового у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути на користь потерпілого ОСОБА_5 з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО»:

- на відшкодування матеріальної шкоди 8467 (вісім тисяч чотириста шістдесят сім) гривень 74 копійки, в тому числі: на відшкодування витрат на лікування - 1861 гривню 45 копійок, на відшкодування витрат на поховання 6606 гривень 29 копійок;

- на відшкодування моральної шкоди 5000 /п`ять тисяч/ гривень.

Прийняти відмову цивільного позивача (потерпілого) ОСОБА_5 від цивільного позову в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_21 , а провадження в цій частині позовних вимог закрити.

Стягнути з ОСОБА_21 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 58/27-12 від 17.01.2014 року в сумі 978 гривень 88 копійок, та за проведення комплексної комісійної судової транспортно-трасологічної, дорожньо-технічної, та автотехнічної експертизи № 2096/2097/4962 від 21.05.2015 року в сумі 9228,00 гривень.

Скасувати арешт у формі тимчасового позбавлення ОСОБА_21 можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та користуватись, його майном, а саме арешт на автомобіль «ВАЗ 21121» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , який було накладено ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_34 від 22.01.2014 року.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ 21121» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається у ОСОБА_21 - залишити ОСОБА_10 ; автомобіль «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається у ОСОБА_11 - залишити ОСОБА_11 .

Запобіжний захід ОСОБА_32 до набрання вироком законної сили не обирати.

Провадження №0001985 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/873/14-к.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1