справа № 208/349/16-к
№ провадження 1-кп/208/226/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 .

Розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002562 від 24.12.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . раніше судимого:

- 23.12.2005 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком у 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком у 2 роки, звільнений з зали судового засідання; на підставі постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.08.2007 скасувати іспитовий строк і направити до ВК строком на 4 роки.

-22.08.2008 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком в 1 рік, на підставі ст.. 71 КК України частково приєднати не відбутий строк 3 роки 1 місяць за вироком Заводського районного суду від 23.12.2005 до відбуття визначити 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

-23.03.2012 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком у 3 роки, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання строком в 1 міс. за попереднім вироком від 22.08.2008, звільнений 15.07.2014 з Солонянської ВК Дніпропетровської області умовно-достроково, ст.81 КК України, не відбутий строк 8 місяців 1 день, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
23.12.2015 приблизно у період часу з 05.00 до 05.30 год. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 проходячи у сквері по пр. Леніна, поблизу кафе «Камелія», що розташоване за адресою: пр. Леніна, 30 Г, побачив сплячого на лавці, раніше не знайомого йому чоловіка, на вигляд 30-35 років. Підійшовши до чоловіка, та впевнившись в тому, що чоловік, через стан алкогольного сп`яніння та сон, перебував у безпорадному стані та втратив контроль за своїм майном, у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, ОСОБА_5 , 23.12.2015 у період часу з 05.00 до 05.30 год. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) перебуваючи поблизу кафе «Камелія», що розташоване за адресою: пр. Леніна, 30 Г, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, перевіривши вміст кишень куртки потерпілого, знайшовши в лівій нагрудній кишені куртки майно, повторно викрав мобільний телефон "Samsung Galaxy S3 Duos", темно-синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 : ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 3999 грн., чоловічий зажим для купюр вартістю 114 грн., що належить потерпілому ОСОБА_4 , та поклавши мобільний телефон і зажим для купюр до власної кишені, пішов в сторону площі Леніна у м. Дніпродзержинську.

Заволодівши майном потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4113,00 грн.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як, таємне викрадення чужого майна (крадіжка ), вчинена повторно.

19.01.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні за № 0002562 від 24.12.2015 року.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину. Згідно з п.2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст.476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, вказав, що повністю відшкодував шкоду, яку він спричинив, що обставини події кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено правильно.

Потерпілий ОСОБА_4 , пояснив, що, йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просить затвердити зазначену угоду,та підтверджує, що обставини події кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено правильно, обвинувачений відшкодував спричинену шкоду.

За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, які, згідно з положеннями ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілому роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно ст.314 КПК України між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.

Питання щодо речових доказів та судових витрат потрібно вирішити в порядку, передбаченому ст.., ст.100, 124 КПУ України.

Керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 469, 471,474-475 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 19 січня 2016 року у кримінальному провадженні за №0002562 від 24.12.2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, якщо, обвинувачений протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину. Згідно з п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 6559-15 від 11.01.2016 року в розмірі 123,00 грн. стягнути з ОСОБА_5 .

Речові докази: чоловічій зажим для грошових коштів, чорного кольору, зшитий з гладкого на дотик шкірозамінника, горизонтального пошиву, з саморобною наклейкою з шкірозамінника коричневого кольору, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити у потерпілого.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Дніпропетровська через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Головуючий суддя ОСОБА_1