Єдиний унікальний номер 234/3784/15-к
Номер провадження 11-кп/775/174/2015

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в м. Артемівську в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

з участю

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області в м. Артемівську апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 8 червня 2015 року, у кримінальному провадженні внесеному у ЄДРДР за № 0000087 від 23.02. 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 258-3 КК України до 8 років позбавлення волі з ізоляцією обвинуваченого та поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу, без конфіскації майна.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення за таких обставин..

На підставі Указу Президента України №405/2014 від 14.04.2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території Донецької області триває антитерористична операція, спрямована на припинення діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка».

Вказана терористична організація створена на території Донецької області на початку квітня 2014 року та має стійку, організовану структуру військового типу, єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність, дисципліну, члени якої мають у своєму розпорядженні сукупність технічних пристроїв та засобів, що застосовуються для ураження живої сили, техніки, споруджень та інших цілей, у тому числі вогнепальну зброю, важке військове озброєння та техніку.

Основною метою її діяльності є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України шляхом створення незаконного державного утворення «ДНР», встановлення своєї терористичної псевдо влади, вчинення терористичних актів, диверсій, військове протистояння правоохоронним органам та Збройним силам України, органам державної влади, фізичне знищення їх особового складу, матеріальних засобів та об`єктів інфраструктури, залякування населення, а також скоєння тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Вказані формування дислокувались та дислокуються у різних населених пунктах та місцевостях Донецької області, мають загальне керівництво та координацію діяльності.

У період часу з квітня 2014 року по липень 2014 року представники терористичної організації «ДНР» діяли на території м.Краматорська Донецької області.

Наказом начальника ГУМВС України в Донецької області №361о/с від 14.08.2013 року ОСОБА_7 призначено на посаду помічника оперуповноваженого сектору розкриття майнових злочинів відділу карного розшуку Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Обвинувачений ОСОБА_8 являвся працівником правоохоронного органу, який в порушення вимог ст.2 Закону України «Про міліцію» та порушуючи Присягу працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №382 від 28.12.1991 року протягом квітня-липня 2014 року, більш точну дату не встановлено, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків від них, поділяючи погляди учасників та мету терористичної організації «ДНР», активно сприяв діяльності вказаної терористичної організації.

Так, 11.05.2014 року на території Донецької області представниками терористичної організації «ДНР» проведено незаконний референдум з питань самостійності так званої «ДНР». Референдум організовано для надання ознак легітимності незаконним діям терористів шляхом залучення громадськості до процесу насильницької зміни меж території та державного кордону України.

11.05.2014 року в період часу приблизно з 07-50 годин до 22-00 годин обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, охороняв місце проведення учасниками терористичної організації «ДНР» незаконного референдуму - будівлю ЗОШ №22, розташовану у м.Краматорську по вул.Двірцева, 3.

Крім того, 17.06.2014 року в період часу з 19-00 годин до 22-00 годин обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні на другому поверху захопленої учасниками терористичної організації «ДНР» адміністративної будівлі виконавчого комітету Краматорської міської ради, розташованої у м.Краматорську, пл.Леніна, 2, діючи умисно, опитував громадянина ОСОБА_9 , якого 17.06.2014 року невстановлені учасники «ДНР» незаконно позбавили волі, щодо причетності останнього до перешкоджання діяльності «ДНР».

В апеляційних скаргах адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 просять вирок суду першої інстанції скасувати, виправдати ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 258-3 КК України. Апелянт посилається на той факт, що ні досудовим слідством ні під час судового розгляду не знайшли своє підтвердження факт активного сприяття діяльності терористичної організації «ДНР», якими саме діями та яким способом. Вказує, що ОСОБА_8 не знав про проведення референдуму та у вказаний у обвинувальному акті час патрулював вул. Двірцева м. Краматорська, охороною ЗОШ №22, розташованої по вул.Двірцева, де в той день проводився референдум, не займався, участі у референдумі не приймав. Декілька разів заходив до вказаної школи, де користувався туалетом. В обґрунтування своїх вимог посилається на показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які під час проведення референдуму ОСОБА_8 не бачили. Вказують, що ДНР не було визнано терористичною організацією, а тому судом не визначено коли саме обвинувачений вступив до терористичної організації, та які саме функції в ній виконував. Апелянти вказують, що оскільки ОСОБА_8 в силу своїх службових повноважень займався розшуком людей, від громадянки ОСОБА_12 надійшла заява про викрадення ОСОБА_13 . Після встановлення місцязнаходження ОСОБА_13 у виконкомі Краматорської міської ради, ОСОБА_13 було допитано, останній не заявляв про скоєння щодо нього протиправних дій (з питань його політичних поглядів допит не прводився). Захисник посилається на порушення кримінального процесуального законодавства при впізнанні свідками ОСОБА_8 , яке виразилося в тому, що статисти значно відрізняються від обвинуваченого. Обвинувачений посилається на порушення його права на захист, яке виразилося в тому, що під час досудового слідства до нього було застосовано катування, а також під час затримання було заподіяно тілесні пошкодження. Обвинувачений вважає, що показання свідка ОСОБА_14 , на підставі яких суд обґрунтовує своє рішення про його винуватість були відібрані у свідка без участі самого ОСОБА_8 та його захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_6 , які підтримавали доводи своїх апеляційних скарг, прокурора, яка вважала, що апеляція не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню за такими підставами.

Висновки суду про те, що ОСОБА_8 своїми умисними діями вчинив організаційне та інше сприяння діяльності терористичної організації, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами, дослідженими судом і наведеними у вироку.

Не знайшли свого підтвердження доводи апелянтів з приводу того, що обвинувачений не знав про наявність листа Міністерства освіти України про недопущення використання приміщень навчальних закладів для заходів, непов`язаних з учбовим процесом та не був з ним ознайомлений, тобто йому не було відомо про нелегитимність референдуму від 11.05.2014 року.

З показань самого обвинуваченого вбачається, що він у вказаний день патрулював вулицю Двірцева м. Краматорська, охороною школи № 22 м. Краматорська не займався, а лише декілька разів користувався туалетом вказаного учбового закладу.

Із аналізу показань свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 вбачається, що вони приймали участь як члені комісії, а Наконечна, як голова виборчої дільниці ЗОШ № 22 м. Краматорська під час проведення референдуму 11.05.2014 року впізнали ОСОБА_8 у форменному одязі працівника міліції, як особу яка буде забезпечувала охорону громадського порядоку під час проведення референдуму.

Показання вказаних свідків узгоджуються з протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2015 року, 20.02.2015 року, 11.03.2015 року.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо того, що ОСОБА_8 займався виключно патрулюваннями вулиці Двірцева та не надавав сприяння у проведенні терористичною організацією референдуму спростовуються показаннями вказаних свідків.

Колегія суддів вважає, що показання свідків є об`єктивними та достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою, є взаємопов`язаними, підстав для обмовляння обвинуваченого свідками судом першої інстанції не встановлено.

Доводи апеляційних скарг з приводу того, що впізнання обвинуваченого ОСОБА_8 проводилося з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, необґрунтовані, та спростовуються матеріалами судової справи.

Процесуальну дію пред`явлення для впізнання обвинуваченого проведено відповідно до вимог ст.. 228 КПК України.

Таким чином, не знайшли свого підтвердження доводи апеляційних скарг ОСОБА_8 та його захисника, що він участі у проведенні 11.05.2014 року референдуму не приймав та його організаторам не сприяв. Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_8 будучи міліціонером, як працівник правоохоронного органу, який приймав присягу про відданість народу України, зобов`язався виконувати закони України, боротися зі злочинністю та беззаконністю, не міг не розуміти, що референдум 11.05.2014 року відбувається не легітимно. Перебуваючи на території ЗОШ №22 м.Краматорська під час референдуму, він, як представник закону, своєю присутністю створював у очах громадян впевненість в правомірності цього заходу, чим сприяв його проведенню. В подальшому результати референдуму були використані «ДНР» для закріплення відокремлення певної території України цим нелегітимним утворенням.

Суд правильно встановив, що у цей час територія міста Краматорська не контролювалася органами української влади, а контролювалась незаконними озброєними терористичними формуваннями. Здійснення за таких обставин охорони громадського порядку на місці проведення цією теророристичною організацією незаконного референдуму правильно кваліфіковані судом як сприяння діяльності терористичної організації.

Доводи апелянтів щодо непричетності ОСОБА_8 до незаконних дій щодо ОСОБА_9 , які виразилися в тому, що обвинувачений ОСОБА_8 допитував вищезазначеного громадянина на предмет його політичних поглядів та з приводу намірів підтримувати законну українську владу і перешкоджати діяльності «ДНР», є безпідставними.

З показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що він займався займався публічною діяльністю, був головою Краматорської міської організації «Батьківщина», займався наданням матеріальної допомоги Збройним силам України. 17 червня 2014 року приблизно о 10-00 годині він був затриманий в офісі фірми «Патронат» невідомими озброєними особами в камуфляжі та балаклавах, які примусово доставили його до адміністративної будівлі виконкому Краматорської міськради, де тримали у наручниках та з мішком на голові. У вечірній час того ж дня на другому поверху вказаної будівлі раніше незнайомий худорлявий чоловік у цивільному одязі, якого він потім впізнав, як обвинуваченого ОСОБА_8 , проводив опитування з приводу його політичних поглядів та переконань, зв`язків з ЗСУ. Під час опитування фізичного насильства не застосовувалося, але все відбувалося «під дулом автомату», що викликало у нього значне хвилювання і він реально побоювався за своє життя і здоров`я. Для нього було очевидним, що ОСОБА_8 діяв разом з особами, які його затримали, застосували насильство і погрожували зброєю. Приблизно о 22-00 годині його відпустили.

В ході досудового слідства серед пред`явлених для впізнання осіб він вказав на ОСОБА_7 , як на особу яка проводила його опитування у виконкомі.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.03.2015 року ОСОБА_13 вказав на обвинуваченого ОСОБА_8 як на особу, яка 17.06.2014 року опитувала його у приміщенні виконкому Краматорської міськради.

Факт викрадення ОСОБА_13 невідомими озброєними особами підтверджував свідок ОСОБА_19 , який також вказував на той факт, що автомобіль ОСОБА_13 бачив в подальшому біля Краматорського міськвиконкому, захопленої учасниками «ДНР».

Факт спілкування ОСОБА_8 з членами незаконної організації «ДНР» та находження обвинуваченого у період терористичного захоплення м. Краматорська будівлі Краматорської міськради підтверджується показаннями свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ..

Показання вказаних свідків узгоджуються з протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2015 року, 19.02.2015 року під час якого вони вказали на обвинуваченого ОСОБА_8 як на працівника міліції, якого бачили біля захопленої учасниками «ДНР» будівлі виконкому Краматорської міськради та який спілкувався з членами вказаної незаконної організації.

Факт сприяння терористичної діяльності так званої «ДНР» ОСОБА_8 підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_22 , який 03.03.2015 року вказав на ОСОБА_8 як на чоловіка, який приблизно 15.06.2014 року у цивільному одязі, озброєний пістолетом, заходив до кімнати затриманих в адміністративній будівлі Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, в якій його незаконно утримували.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційних скарг з приводу того, що обвинувачений виконуючи свої службові обов`язки займався розшуком ОСОБА_13 .

Судом перщої інстанції встановлено, що будь-які документи, які б були складені від імені ОСОБА_8 , що вказували б на його участь у перевірці повідомлення про викрадення ОСОБА_13 відсутні. Крім того, свідок ОСОБА_13 пояснював, що йому задавалися питання політичної спрямованості стосовно його поглядів, переконань та громадської діяльності, при цьому нічого не з`ясовувалося стосовно його викрадення, чим міг би цікавиться обвинувачений при здійсненні розшуку цієї особи.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень при затриманні співробітниками СБУ та застосування до нього катувань, не знайшли свого підтвердження.

Так, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 23.02.2015 року відбулося затримання працівниками Краматорського УСБУ в Донецькій області обвинуваченого ОСОБА_8 , у якого згідно висновку судово-медичної експертизи №40 від 23.02.-26.02.2015 року виявлені легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження. За фактом отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень відповідні матеріали №(05)17/1/3-258вих-15 від 17.03.2015 року зареєстровані Краматорським МВ ГУМВС України в Донецькій області в журналі ЄО за №3219 від 18.03.2015 року та проведена перевірка, за результатами якої згідно листа начальника Краматорського МВ ГУМВС №13/2498 від 19.03.2015 року підстав для занесення даної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань не встановлено. Результати перевірки обвинуваченим ОСОБА_8 та його захисником не оскаржені.

Доводи апелянтів щодо відсутності в діях обвинуваченого ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, оскільки «ДНР» нібито не визнана терористичною організацією, колегія суддів розцінює як спосіб захисту і як бажання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності, та вважає їх повністю спростованими дослідженими доказами.

Зокрема, сам обвинувачений не оспорює того, що члени так званої «Донецької народної Республікуи» з квітня по липень 2014 року діяли на території м.Краматорська Донецької області. Суд першої інстанції правильно врахував, що на підставі Указу Президента України №405/2014 від 14.04.2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території Донецької області проводилась и проводиться антитерористична операція, спрямована на припинення діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка».

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 усвідомлював, що «ДНР» діє на території України саме як терористична організація, діє незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції, та сприяв її незаконної діяльності.

За таких обставин колегія суду приходить до висновку, що місцевим судом правильно були кваліфіковані дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.258-3 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив організаційне та інше сприяння діяльності терористичної організації.

При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-68 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер і ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, розлучений на утриманні неповнолітніх дітей не має, на утриманні має батьків престарілого віку, які страждають на важкі захворювання, за місцем проживання характеризується позитивно, є колишнім працівником правоохоронного органу, за період проходження служби зауважень не мав, на обліку в медичних диспансерах чи у психіатричній лікарні не перебува, інвалідності не має.Призначене ОСОБА_8 покарання на думку колегії суддів відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і попередження нових злочинів, вирок суду вважає законним і обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг захисник не вбачає. З урахування викладених обставин на переконання колегії суддів місцевим судом правильно призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційні скарги є необґрунтоваими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись 404, 405, 407 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 8 червня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скаргі обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду Донецької області може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засуджений, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.