Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
Іменем України

28 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
та особи, яка подала скаргу ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах потерпілої ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_10 повернула адвокату ОСОБА_8 його скаргу, подану в інтересах потерпілої ОСОБА_9 , як володільця (власника) тимчасово вилученого майна, на бездіяльність процесуального керівника прокуратури Шевченківського району м. Києва та слідчого Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Своє рішення про повернення скарги адвокату ОСОБА_8 слідчий суддя обґрунтувала тим, що скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна було подано особою, яка не має права подавати скаргу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2015 року та повернути скаргу на бездіяльність слідчого і прокурора до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

В обґрунтування поданої скарги, особа яка її подала посилається на те, що висновки слідчого судді, викладені в судовому рішенні, не відповідають обставинам справи. Слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого постановлена ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Як зазначається в апеляційній скарзі, висновок слідчого судді про те, що скаргу подано особою, яка не має права подавати скаргу прямо суперечить положенням ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій зазначено, що право на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, крім володільця тимчасово вилученого майна, надано зокрема потерпілому та його представнику.

Посилаючись на норми ЦК України, слідчий суддя застосувала норми матеріального права, які не поширюються на правовідносини щодо оскарження бездіяльності слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

На підтвердження своїх повноважень представника потерпілої ОСОБА_9 , якій належить тимчасово вилучене майно він, ОСОБА_8 , надав слідчому судді копію договору про надання правової допомоги та копію витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, однак остання, в порушення вимог ч. 1 ст. 50 та ст. 58 КПК України, не взяла цих документів до уваги, чим допустила істотне порушення вимог цього Кодексу, що перешкодило слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення особи яка подала апеляційну скаргу на її підтримку; перевіривши матеріали провадження та проаналізувавши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга підлягає лише частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, з посиланням на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, крім володільця тимчасово вилученого майна, може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником.

Більш того, як вбачається зі скарги, з якою ОСОБА_8 , як представник потерпілої ОСОБА_9 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва, остання має статус не лише потерпілої, а й фактично володільця тимчасово вилученого майна, про повернення якого йшла мова у поданій до суду скарзі.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 58 КПК України, потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються документами, передбаченими ст. 50 КПК України, а саме: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером, договором із захисником.

З матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_8 вбачається, що останній надав суду документи, які підтверджують його повноваження, як представника потерпілої ОСОБА_9 , а тому слідчий суддя не мала достатніх підстав для висновку, що скаргу подано особою, яка не має права на подання скарги, оскільки такий висновок суперечить наведеним вище вимогам закону.

Тим більше, що до скарги, крім документів, які підтверджують повноваження представника потерпілої ОСОБА_9 , були додані також документи, які підтверджують той факт, що саме потерпіла є володільцем майна про повернення якого йшла мова у скарзі, поданій в порядку ст. 303 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя не мала жодних законних підстав для повернення скарги особі, яка її подала, посилаючись при цьому на норми ЦК України та ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», п. 5 ч. 1 якої прямо передбачено представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді про повернення скарги особі, яка її подала з тієї підстави, що скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу слід визнати обґрунтованими, а саму ухвалу такою, що підлягає скасуванню через її безпідставність та невідповідність вимогам кримінального процесуального закону, з постановленням нової ухвали.

Що ж стосується інших вимог апеляційної скарги, зокрема поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 КПК України, то в цій частині вони не можуть бути задоволені, з огляду на наступне.

Як передбачено ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, в тому числі на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що про бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, потерпілій ОСОБА_9 та її представнику адвокату ОСОБА_8 стало відомо ще до того, як ОСОБА_9 було визнано потерпілою на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду від 29 серпня 2014 року, оскільки її представники неодноразово зверталися до слідчого та прокурора про повернення придбаних нею, на підставі договору купівлі продажу, автомобіля «DAF» д.н.з НОМЕР_1 та напівпричепа «SCHMITZSPR27», а також реєстраційних документів на них.
Більш того, як вбачається з копій клопотання представника потерпілої від 15 квітня 2015 року та постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 17 квітня 2015 року, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000921, питання про повернення власнику потерпілій ОСОБА_9 вказаного вище майна, зокрема автомобіля та напівпричепа, які приєднані до матеріалів зазначеного кримінального провадження в якості речових доказів, було предметом розгляду слідчого у квітні 2015 року.

Разом з тим, зі скаргою до Шевченківського районного суду м. Києва на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, представник потерпілої звернувся лише у грудні 2015 року.

При цьому, ні в скарзі, з якою представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді, ні в його апеляційній скарзі, не було наведено обставин, які б дозволили зробити висновок про те, що встановлений законом строк для подання скарги в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України був пропущений ним з поважних причин.

Враховуючи вищенаведене, а також вимоги ч. 2 ст. 304 КПК України про те, що скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, колегія суддів вважає, що скарга, з якою адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду в інтересах потерпілої ОСОБА_9 підлягає поверненню особі, яка її подала з підстав її подання після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України та відсутністю достатніх підстав для його поновлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року, якою скарга адвоката ОСОБА_8 , подана в інтересах потерпілої ОСОБА_9 ,на бездіяльність слідчого Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві та процесуального керівника прокуратури Шевченківського району м. Києва, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна була повернута особі, яка її подала скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах потерпілої ОСОБА_9 , на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна повернути особі, яка її подала з тієї підстави, що скаргу подано після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України та відсутністю достатніх підстав для його поновлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня винесення ухвали судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/796/159/2016

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_10

Доповідач - суддя ОСОБА_1