Справа № 181/757/15-к
Провадження № 1-кп/188/201/2015
УХВАЛА

15 грудня 2015 року смт. Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

кримінальне провадження № 0000622 від 29.07.2015 року

по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився с.м.т. Межова, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, працював старшим інспектором у ВДАІ з обслуговування Межівського району ГУМВС України в Дніпропетровській області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, не є депутатом,

у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України;

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

під час розгляду клопотання захисника ОСОБА_5 у

відкритому підговчому судовому засіданні в залі суду смт. Петропавлівка

ВСТАНОВИВ:

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000622 від 29.07.2015 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

В обгрунтування клопотання зазначено, що вказане провадження не може бути призначено до судового розгляду, а обвинувальний акт по ньому підлягає поверненню прокурору з огляду на те, що в резолютивній частині слідчий зазначив, що « ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України». Тобто вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення слідчим зазначається, як встановлений факт, що є неприпустимим, оскільки таким формулюванням порушується один з базових принципів кримінального судочинства України, а саме принцип презумпції невинуватості.

Захисник вважає, що його позиція грунтується на положеннях ст.62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду та ст.17 КПК України, тобто, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено .

Крім того захист вважає, що зазначене положення закріплено п.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є складовою частиною законодавства України, а саме, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Прокурор заперечує проти задоволення копотання і вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України.

Заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Дійсно, відповідно положень ст.3 КК України, законодавствоУкраїни про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права , положеннях, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Згідно ст.2 ч.2 КК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Статею 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 Кримінального процесуального кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора .

За положеннями ст.ст. 110, 291 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт, це процесуальний документ яким слідство висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину і яким завершується досудове розслідування.

В обвинувальному акті викладаються юридично значимі обставини злочину і надається його юридична кваліфікація. Обвинувальний акт складається слідчим або прокурором після повідомлення особі про підозру та перевірки підозри, за умов, якщо:

слідство отримало достатньо доказів для обвинувачення особи у вчиненні злочину;

відсутні підстави закриття кримінального провадження.

Це рішення обумовлює перехід кримінального провадження зі стадії досудового розслідування в судову стадію. Після спрямування обвинувального акту до суду підозрюваний набуває нового процесуального статусу: обвинувачений.

В обвинувальному акті слідчий викладає результати проведеного слідства, формулює обвинувачення, яке підтверджує матеріалами слідства. Обвинувальний висновок це головний документ слідства. За своєю природою він є актом обвинувальної влади держави. Він виходить від обвинувача і виражає тезу, яку обвинувач доказує, на визнанні правильності якої він наполягає.

Тож враховуючи вищезазначене, формулювання в резолютивній частині у стверджувальній формі зазначене слідчим як « ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України», є не тільки правильним, а і обов`язковим в обвинувальному акті.

Крім того, це також закріплено в п.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є складовою частиною законодавства України, на яку послилається захист, а саме, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Особа дійсно вважається невинуватою поки її вину не буде доведено в законному порядку, але для вирішення питання у встановленому законом порядку її винуватості, особа повинна набути процесуального статусу обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд погоджується із захисником щодо заявленого клопотання лише в частині того, що особа, що обвинувачується у вчиненні злочину вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, але це не є підставою для повернення обвинувального акту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 291,ст. 314, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволеннні клопотання захисника обвинуваченого, ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_1