Справа № 1-1053/10
В И Р О К

іменем України

"21" жовтня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Курило А.В.,

при секретарі Данилко Л.М.,

з участю прокурора Ковальського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_8, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_9, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України,

встановив:

ОСОБА_1 30 червня 2010 року приблизно о 3.00 годині, перебуваючи в приміщенні кафе «Фабор» яке розташоване в ПКіВ «Гідропарк» в м. Києві, помітив на стільчику сусіднього столику жіночу сумочку яка належала потерпілій ОСОБА_3, в цей час у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючі свої злочинні наміри, ОСОБА_1 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із сумочки майно, що належить ОСОБА_3, а саме:

-мобільний телефон «Самсунг Е900», вартістю 1000 гривень, із сім-карткою мобільного оператора «ЮМС», вартістю 30 гривень, на рахунку якої було 10 гривень;

-паспорт громадянина України на імя ОСОБА_3, який матеріальної цінності не становить;

-ідентифікаційний код, на імя ОСОБА_3, який матеріальної цінності не становить;

-гаманець червоного кольору, вартістю 30 гривень, в середині якого знаходились гроші в сумі 130 гривень та 10 доларів США, що згідно курсу валют Національного Банку України станом на 29.06.2010 р. становить 79 грн.

-студентський квиток на імя ОСОБА_3, банківську картку «Аваль», банківську картку «Ощадбанк», які матеріальної цінності не становлять.

Після чого, ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 1279 гривень.

ОСОБА_2 30 червня 2010 року приблизно о 03.20 годині перебуваючи на території ПКіВ «Гідропарк» в м. Києві, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна, що належало ОСОБА_3, отримав від ОСОБА_1 майно, здобуте злочинним шляхом, а саме мобільний телефон «Самсунг Е900» вартістю 1000 гривень, із сім-карткою мобільного оператора «ЮМС» вартістю 30 гривень, на рахунку якої було 10 гривень, що належало потерпілій ОСОБА_3, та став його незаконно зберігати при собі.

В подальшому, ОСОБА_2 був затриманий працівниками міліції, які вилучили у нього мобільний телефон «Самсунг Е900», який він незаконно отримав та зберігав.

Допитані у судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вину визнали повністю та пояснили, що вчинили злочини при викладених вище обставинах, мету вчинення злочинів пояснити не змогли, показання надані ними на досудовому слідстві підтримали в повному обсязі та щиро розкаялись у скоєному.

Показання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудними змісту обставин злочину, добровільності та істинності їх позиції.

Інші докази по справі в судовому засіданні не досліджувались в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні з чужого майна (крадіжка).

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ст. 198 КК України, а саме: у заздалегідь не обіцяному отриманні та зберіганні майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_1, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу підсудного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не працює, характеризується позитивно, одружений, дружина перебуває на 14 тижні вагітності.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_2, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу підсудного, який не працює, характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка помякшує покарання підсудних, є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання підсудних, суд не вбачає.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених підсудними злочинів, зухвалий характер їх вчинення, суд вважає за доцільне призначити їм покарання у виді позбавлення волі, проте, враховуючи наявність помякшуючих вину обставин та даних про особу підсудних, суд вважає за доцільне надати їм можливість виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді підписки про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді підписки про невиїзд.

Речові докази по справі особисті речі (а.с.31) залишити у володінні ОСОБА_3

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя