Провадження №1-кп/748/145/15
Єдиний унікальний № 748/1706/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові в режимі відеоконференцзв`язку (дистанційне судове провадження) кримінальне провадження №0000102 від 07.07.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Бурімка Чорнобаївського району Черкаської області, громадянина України, з повною загальною освітою, одруженого (на утриманні малолітня дитина), раніше не судимого, зареєстрованого і проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту від 07.07.2015 року молодшого сержанта ОСОБА_5 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 березня 2014 року за №57, у відповідності до мобілізаційного плану, призначено на посаду радіотелефоніста відділення управління взводу управління батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ).

Під час виконання своїх службових обов`язків військовослужбовець за призовом під час мобілізації молодший сержант ОСОБА_5 , відповідно до положень Військової присяги та ст.ст.11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази начальника, стримувати інших й самому не допускати негідних вчинків.

28 грудня 2014 року об 06 год. командир батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_6 на шикуванні перед особовим складом батареї управління та артилерійської розвідки зачитав (оголосив) наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 26.12.2014 року №276 про вибуття в розпорядження командуючого сектору « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для виконання заходів антитерористичної операції у м. Дебальцеве Донецької області.

Після оголошення наказу молодший сержант ОСОБА_5 , у порушення вимог ст.ст.11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, завідомо знаючи вимоги наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.12.2014 року №276, будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ та не вчинення дій щодо його виконання, через особисту недисциплінованість, умисно, через небажання вибувати до іншого місця дислокації разом з підрозділом, виявив непокору - відкрито, у категоричній формі, публічно перед строєм відмовився виконати зазначений вище наказ, покинув стрій, тим самим підірвав бойову готовність підрозділу.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника - злочин, передбачений ч.1 ст.402 КК України.

07 липня 2015 року між старшим прокурором військової прокуратури Чернігівського гарнізону ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.402 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України. Крім того ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти досудовому розслідуванню і судовому розгляду даного кримінального правопорушення.
Також вказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.402 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.402 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, які викладені у обвинувальному акті не оспорював та наполягав на затверджені угоди.
Прокурор у засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України і є усі підстави для її затвердження.
Захисник підтримав позицію підзахисного, висловив думку про те, що є усі правові підстави для затвердження угоди.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між старшим прокурором військової прокуратури Чернігівського гарнізону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу. Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 07 липня 2015 року між старшим прокурором військової прокуратури Чернігівського гарнізону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України, призначивши покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.
Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1