Справа № 367/3951/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/994/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 04.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
4 вересня 2015 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника ІВЦ № ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві у режимі відео конференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2015 року про відмову в задоволення клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення.

В С Т А Н О В И Л А:

До Ірпінського міського суду Київської області звернувсь з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засуджений ОСОБА_8 .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 ..

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 04.10.2011 року Обухівським районним судом Київської області за ст.ст. 186 ч. 3, 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2014 року невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі. Згідно ст.58 КВК України, зараховано строк тримання під вартою з 21.08.2014 року по 08.09.2014 року.

Початок строку позбавлення волі: 04.07.2011 року.

Початок строку обмеження волі: 08.09.2014 року.

Кінець строку покарання: 16.06.2017 року.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджений подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про умовно дострокове його звільнення від відбування покарання.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції помилково не застосовано до нього умовно-дострокового звільнення, оскільки умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання повинне вираховуватися зі строку, встановленого вироком, а не ухвалою суду. Ухвала змінила лише умови відбування покарання на більш м`які. На його думку, заміна не відбутої частини строку покарання більш м`яким у такому випадку погіршує його становище, бо відстрочує дострокове звільнення та втрачає сенс на пільги, як такої.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника,законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд розглядаючи питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та відповідно до вимог чинного законодавства дійшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки з моменту винесення ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2014 року про заміну покарання більш м`яким, засуджений ОСОБА_8 фактично не відбув 2/3 строку покарання, призначеного судом. Крім того суд першої інстанції врахував думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, представника ІВЦ № 132, який не заперечував проти задоволення клопотання.

Щодо доводів засудженого про те, що строк з якого настає право на умовно-дострокове звільнення має обраховуватись зі строку, встановленого вироком, є безпідставними.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

На думку, колегії суддів, суд правильно дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 необхідно відмовити, оскільки останній не відбув 2/3 строку покарання, призначеного судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2015 року не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2015 року про року про відмову в задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді