Справа № 10-111/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 18.10.2010
УХВАЛА

Іменем України

Апеляційний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Орла А.І.

суддів Романець Л.А., Каленченко Н.О.

за участю прокурора Олійника С.В.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві 18 червня 2010 року матеріали кримінальної справи за апеляцією захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2010 року про обрання щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжного заходу у вигляді взяття під варту

встановив:

Органами досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 здійснила незаконну угоду, об'єктом якої є людина та вербування людини, вчинених щодо кількох осіб, з метою сексуальної експлуатації, з використанням обману, на території Київської області, при наступних обставинах.

Так, 03.05.2010 року ОСОБА_4 виїхала до м. Джакарта в Індонезії, де приблизно в середині травня 2010 року за допомогою мобільного телефону та персонального комп'ютера зв'язалась з ОСОБА_3, яка на той час знаходилась на території Київської області, та уклала з нею незаконну угоду, об'єктом якої були ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

ОСОБА_3, знаходячись на території Київської області, діючи, згідно досягнутої з ОСОБА_4 злочинної домовленості та, використовуючи персональний комп'ютер в мережі Інтернет, з використанням обману, назвавшись ОСОБА_8, завербувала ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7С та ОСОБА_8, з метою їх подальшої сексуальної експлуатації, запропонувавши останнім роботу моделями в Індонезії, при цьому повідомила їм інформацію щодо умов праці та її оплати, яка не відповідала дійсності. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, не будучи обізнаними про злочинні наміри ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дали свою згоду на поїздку до Індонезії для працевлаштування моделями.

17.05.2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3, згідно незаконної угоди, об'єктом якої є люди, з використанням обману, під виглядом сприяння у працевлаштуванні організували виїзд ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7С, ОСОБА_8, з аеропорту «Бориспіль» в Київській області до Індонезії, з метою подальшої сексуальної експлуатації та залучення у боргову кабалу у Індонезії у м. Джакарта.

19.05.2010 року ОСОБА_4, знаходячись в м. Джакарта в Індонезії, діючи, згідно досягнутої з ОСОБА_3 злочинної домовленості, зустріла в аеропорту ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7С та ОСОБА_8, після чого привезла до будинку, де мешкала сама, який знаходиться під охороною, там ОСОБА_4 та невстановлена особа на ім'я Сем повідомили громадянкам України, що вони мають надавати оплатні сексуальні послуги в клубі, який належить Сему, де вони мають відробити гроші, витрачені на квитки та візи до Індонезії в сумі 4100 доларів США кожна.

20.05.10 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вдалося збігти від ОСОБА_4 та невстановленої особи на ім'я Сем. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись за допомогою до свого знайомого ОСОБА_9, який знаходився на території України.

21.05.10 ОСОБА_9, з метою повернення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до України, перерахував гроші в сумі 8200 доларів США на рахунок, що знаходиться в Індонезії, після чого невстановлена особа на ім'я Сем дозволив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повернутись до дому.

22.05.2010 року, 23.05.2010 року та 27.05.2010 року порушені кримінальні справи за фактами здійснення незаконних угод, об'єктом якго: є людина, вчинених з метою сексуальної експлуатації, з використанням обману, за попередньою змовою групою осіб, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України.

9.06.2010 року порушена кримінальна справа щодо ОСОБА_10 за ст.149 ч.2 КК України.

09.06.2010 року ОСОБА_3 затримана в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

11.06.2010 року постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Дущенко О.Ю. обраний запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Мотивуючи рішення, суд в постанові вказав, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.149 ч.2 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки, перебуваючи на волі вона може ухилитися від слідства та суду, та інше.

16.06.2010 року ОСОБА_3 пред'явлено обвинувачення за ст.149 ч.2 КК України.

17.06.2010 року щодо ОСОБА_3 порушена кримінальна справа за ч.2 ст.15, ч.1 ст.393 КК України.

На постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2010 року щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту подана апеляція захисником ОСОБА_1

В своїй апеляції захисник просить постанову суду скасувати, відмовити в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_3 та обрати їй запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. При цьому апелянт зазначає, що судом при обрані запобіжного заходу не врахований стан здоров'я ОСОБА_3 та її матеріальний стан. Не взято до уваги, що вона має на вихованні однорічну дитину, навчається заочно у вищому начальному закладі, має постійне місце проживання, тому наміру ухилятися від слідства та суду у неї немає.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисників, які підтримали апеляцію, пояснення прокурора, який просив постанову щодо ОСОБА_3 залишити без змін, дослідивши витребувані матеріали кримінальної та судової справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Так, відповідно до ст.155 ч.1 КПК України взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_3 органами досудового слідства обвинувачується за ч.2 ст.149 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від п'яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Відповідно до ст.12 КК України злочин в якому обвинувачується ОСОБА_3 є особливо тяжким.

Крім того, відповідно до ст.148 КПК України запобіжний захід до обвинуваченого застосовується з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність.

Враховуючи особу ОСОБА_3, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності конкретні обставини справи та те, що, перебуваючи під вартою, обвинувачена 11.06.2010 о 18.30 вчинила замах на втечу з-під варти, але була затримана співробітниками міліції. При таких обставинах у суду є достатньо підстав вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачена може ухилитися від слідства і суду, та перешкоджати встановленню істини по справі.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що підстав для скасування постанови про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту немає.

Керуючись ст.ст. 165-2, 365, 366, 382 КПК України, апеляційний

суд

УХВАЛИВ:

Апеляцію захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2010 року про обрання щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжного заходу у вигляді взяття під варту залишити без змін.

Головуючий:

Судді: