АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 16.11.2015 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Волосовичі Лепельського району Вітебської області Республіки Білорусь, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.
На підставі п. 4 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він 01 травня 2008 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO-T13110», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині проспекту Правди зі сторони вулиці Вишгородської в напрямку вулиці Василя Порика в місті Києві. Наближаючись на зелений сигнал до регульованого світлофорним об`єктом перехрестя з вулицею Наталії Ужвій в м. Києві, мав на меті виконати маневр повороту ліворуч. Виїхавши на перехрестя, ОСОБА_6 зупинив автомобіль, надаючи дорогу транспортним засобам, які рухалися у зустрічному напрямку.

В цей час в другій смузі зустрічного для нього напрямку до зазначеного перехрестя на зелений сигнал світлофора наближався автомобіль «VOLKSWAGEN-PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , та в першій смузі руху автомобіль «FORD-SIERRA», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 .

В подальшому, водій ОСОБА_6 перед початком руху, пов`язаного з виконанням маневру повороту ліворуч, в порушення вимог пункту 16.6 Правил дорожнього руху, не дав дорогу автомобілю «VOLKSWAGEN-PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , та автомобілю «FORD-SIERRA», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , які рухались в зустрічному напрямку, продовжив рух на перехресті проспекту Правди та вулиці Наталії Ужвій в місті Києві з виїздом на смугу руху вищезазначених автомобілів, де скоїв зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN-PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_2 , від сили удару якого останній в свою чергу зіткнувся з автомобілем «FORD-SIERRA», державний номерний знак НОМЕР_3 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO-T13110», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудей, а саме, п`ятого, шостого та сьомого ребра з права, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 380/і від 23 вересня 2011 року, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 16.6 Правил дорожнього України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також неповноту судового розгляду. Зокрема, ОСОБА_7 зазначає, що встановивши порушення органом досудового розслідування розумних строків його проведення, суд не застосував положення ст. 87 КПК України. Крім того, суд необґрунтовано послався у вироку на показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших свідків, які є суперечливими та непослідовними, а також необґрунтовано поклав в основу вироку висновок експерта ОСОБА_11 , який не відповідає фактичним обставинам, оскільки ґрунтувався на хибних вихідних даних, і спростовується даним, що містяться в протоколі огляду місця ДТП з схемою і фото таблицею до нього. При цьому, віддаючи перевагу стороні обвинувачення, суд не врахував показання потерпілої, яка зазначила, що винним у ДТП є водій автомобіля «Фолькцваген», і показання самого обвинуваченого. Також суд не забезпечив явку та допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який був безпосереднім свідком обставин ДТП та показав, що водії автомобілів «VOLKSWAGEN-PASSAT» і «FORD-SIERRA» здійснили проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора, що і стало причиною ДТП. Не забезпечивши участь даного свідка у судовому засіданні, суд відмовив стороні захисту у задоволенні клопотання щодо призначення транспортно-трасологічної експертизи, яка могла б усунути неповноту досудового розслідування та визначити місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування перед ним. Також суд упереджено відмовив у задоволенні клопотань про допит дізнавача ВДАІ Габро, витребування документів, що стали підставою у виплаті страхової компенсації водію ОСОБА_8 ..

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Розглядаючи справу відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Постановляючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 , суд першої інстанції обґрунтував його доказами, які були досліджені в ході судового розгляду та відповідають вимогам належності та допустимості.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтуються на:
показаннях учасника дорожньо-транспортної пригоди, водія автомобіля «VOLKSWAGEN-PASSAT» ОСОБА_8 , який в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_6 01 травня 2008 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO-T13110» та виконуючи маневр повороту ліворуч з проспекту Правди в напрямку вулиці Н Ужвій в місті Києві, не надав дорогу його автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку по проспекту Правди у другій смузі руху на дозволяючий сигнал світлофору;
показаннях учасника дорожньо-транспортної пригоди, водія автомобіля «FORD-SIERRA» ОСОБА_9 , який в судовому засіданні також підтвердив, що 01 травня 2008 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, він рухався по проспекту Правди в напрямку вулиці Вишгородської в м. Києві. На перехресті з вул. Н. Ужвій автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO-T13110» під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку, почав виконувати маневр повороту ліворуч з проспекту Правди на вул. Н. Ужвій, не надавши дорогу автомобілю «VOLKSWAGEN-PASSAT», який рухався у зустрічному напрямку відносно автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO-T13110», та попутно з його автомобілем у другій смузі руху проспекту Правди на дозволяючий сигнал світлофору, внаслідок чого сталось зіткнення вказаних автомобілів. Після зіткнення автомобіль «VOLKSWAGEN-PASSAT» відкинуло та він зіткнувся з його автомобілем;
показаннях свідка ОСОБА_13 , який був очевидцем ДТП та у судовому засіданні підтвердив, що зіткнення сталось за вказаних водіями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обставин;
висновку експерта № 150/ат від 31.03.2014 року, згідно з яким в ситуації, що склалась на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN-PASSAT» шляхом виконання вимог п.16.6 ПДР. Причиною ДТП з технічно точки зору є невідповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п.16.6 ПДР;
протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.05.2008 року та схемі, у якій було зафіксовано розташування автомобілів на проїжджій частині та слідова інформація, що залишилась після зіткнення автомобілів та була досліджена експертом в ході проведення експертизи;
показаннях потерпілої ОСОБА_14 в тій частині, що під час зіткнення автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO-T13110», в якому вона перебувала як пасажир, з автомобілем «VOLKSWAGEN-PASSAT», вона отримала тілесні ушкодження;
висновку експерта № 380/і від 23.09.2011 року, згідно з яким внаслідок ДТП ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Наведені докази є взаємопов`язаними та узгоджуються між собою.
Показання свідків та потерпілої не містять суперечностей та не викликають сумнівів у їх достовірності.
Показання потерпілої не спростовують встановлені судом фактичні обставини злочину, оскільки в судовому засіданні потерпіла підтвердила, що зіткнення сталось, коли водій автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO-T13110», в якому вона перебувала як пасажир, почав здійснювати поворот ліворуч на перехресті проспекту Правди та вулиці Наталії Ужвій в місті Києві. При цьому вона не стежила за дорожньою обстановкою та не бачила, який сигнал показував світлофор.
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 такими, що не містять доказових даних на користь обвинуваченого, оскільки вони в судовому засіданні показали, що не бачили, на який сигнал світлофору здійснювали проїзд перехрестя учасники ДТП.
Показання свідка ОСОБА_17 суд першої інстанції обґрунтовано визнав недостовірними, оскільки вони спростовуються іншими доказами у справі показаннями свідків у справі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_13 , висновком експертизи № 150/ат від 31.03.2014 року.
Крім того в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 не зміг чітко вказати місце свого знаходження на перехресті, давав непослідовні показання щодо руху транспортних засобів, що також поставило під сумнів правдивість його показань.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що твердження апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є необґрунтованими.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження, та кваліфікацією його дій за ч.1 ст.286 КК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не забезпечив явку на допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 є безпідставними, оскільки судом було вжито всіх передбачених гл.11 КПК України заходів щодо забезпечення явки вказаного свідка в судове засідання, в тому числі і застосування приводу.
Також колегія суддів визнає безпідставними доводи захисника про те, що вирок постановлено незаконним складом суду, а саме суддею, який підлягав відводу через його неупередженість, оскільки в ході апеляційного розгляду не встановлено жодних даних, які б свідчили про неупередженість головуючого у розгляді даного кримінального провадження судом першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для зміни або скасування вироку відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Подільського районного суду м. Києва від 16.11.2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3