Справа № 643/3856/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.11.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участі прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005435 від 16.10.2014 року, за підозрою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алмати Казахстан, громадянина України, в силу ст.89 КК України не судимого, маючого неповну вищу освіту, працюючого водієм в ФОП ОСОБА_9 , розлученого, маючого малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2014 року близько 16 годині 14 хвилин, обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після сумісного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_11 , з мобільного телефону викликав автомобіль таксі за номером «7-40» до буд. АДРЕСА_2 , де вони знаходились на той час. Близько 16 годин 45 хвилин, ОСОБА_6 - водій автомобілю таксі, виконуючи замовлення на власному автомобілі «Renault-logan», р.н. « НОМЕР_1 », привіз пасажирів, а саме обвинуваченого ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до будинку № 9 по вул. Родниковій у м. Харкові.

Прибувши до місця призначення та зупинивши автомобіль, потерпілий ОСОБА_6 чекав, поки пасажири заплатять за проїзд, вартість якого склала 32 гривні 40 копійок. В цей час, ОСОБА_11 вийшов з машини. Приблизно через 30 секунд, обвинувачений ОСОБА_10 , залишаючись сидіти на передньому пасажирському сидінні, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з

мотивів явної неповаги до суспільства, грубо, з особливою зухвалістю, яка виразилась в нахабному порушенні громадського порядоку та загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві, без видимих на те підстав, з використанням нікчемного приводу для ініціювання конфлікту, а саме те, що потерпілий не зупинив автомобіль на початку будинку АДРЕСА_3 , заздалегідь приготувавши знаряддя злочину - викидний ніж, заводського виготовлення, довжиною леза 8 см, який він тримав у себе в сумці, наніс потерпілому в праве плече один удар ножем.

Потеплілий ОСОБА_6 після першого удару, побачивши в руках обвинуваченого ОСОБА_12 ніж, почав чинити опір ОСОБА_7 одночасно встиг натиснути кнопку з`єднання з диспетчером та заблокував двері автомобілю на випадок нападу на нього ОСОБА_11 , який у цей час знаходився біля машини. Однак, ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на порушення громадського порядку, з особливою зухвалістю, спричинив потерпілому ще чотири удари ножем в область тулубу. В свою чергу, потерпілий ОСОБА_6 , маючи спеціальну фізичну підготовку, пов`язану з колишньою професійною діяльністю, вибив у ОСОБА_12 ніж, який впав на підлогу, зафіксував його праву руку за спиною, таким чином позбавив обвинуваченого ОСОБА_12 можливості продовжувати наносити удари. У цей час, до автомобілю підійшли сторонні громадяни, які допомогли потерпілому знешкодити ОСОБА_7 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2265-С/14 від 13.11.2014 року, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: дві колото-різані рани грудної клітини зправа, не проникаючі в грудну порожнину, колото-різані рани правого передпліччя, правої гомілки, лівого плеча, які утворилися не менш ніж як від п`яти ударно-травматичних дій, гострим предметом, який володіє колючо-ріжучими властивостями, та могли бути отримані не пізніше дати звернення до лікувального закладу.

За ступенем тяжкості колото-різані рани, які були виявлені у потерпілого ОСОБА_6 , відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше ніж 21 день відповідно до п.п. 2.3.1. «А», 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні ним злочину 15.10.2014 року, визнав частково, при цьому зазначив, що в цей день він разом з ОСОБА_11 перебував у знайомих на вул. Світлій в м. Харкові, де вони вживали спиртні напої. Потім він викликав таксі на АДРЕСА_3 . В автомобіль він сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_11 позаду за ним. Після чого він пам`ятає, як лежав на асфальті зі зв`язаними руками, а потім його доставили до міліції. При цьому, обвинувачений пояснив, що складний ніж з ручкою коричневого кольору та лезом біля 10 см., він носив у себе в

сумці чорного кольору з метою різати бутерброди на роботі. На той час у нього були гроші, якими він зміг розплатиться за поїздку, але чому цього не зробив, він пояснити у суді не зміг. Більш того, останній в суді не зміг пояснити, як наносив потерпілому удари ножем, мету їх спричинення, але не оскаржував при цьому їх кількість та механізм спричинення.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши надані докази, які є належними та допустимими, вважає винуватість ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення 15.10.2014 року - доведеною.

Винуватість ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами, а саме:

-показами потерпілого ОСОБА_6 , який у суді показав, що він є пенсіонером МЧС, але працює таксистом на автомобілі, який йому належить, а саме: «Renault-logan», р.н. « НОМЕР_1 ». 15.10.2014 року біля 16 годин він отримав заказ на поїздку з вул..Світлої, б.49-б, куди він приїхав. В автомобіль обвинувачений сів на переднє пасажирське сидіння, його знайомий ззаду за пасажиром, вони обидва знаходились в стані алкогольного сп`яніння. За час поїздки обвинувачений комусь телефонував, та попрохав,щоб йому винесли 20 гривень. Приїхавши до будинку АДРЕСА_3 , він став на паркову, але обвинувачений наполягав, щоб він під`їхав до під`їзду №1, він йому різко відповів, що зараз це зробить, а потім під`їхав до зазначеного під`їзду. Пасажир, який був позаду, вийшов із салону автомобіля, та залишився стояти біля нього. Обвинувачений залишився сидіти спереду, та через деякий час він-потерпілий відчув удар в праве плече, а в руці обвинуваченого побачив ніж. Ні він, ні обвинувачений при цьому нічого один одному не говорили. Він намагався вирвати ніж з руки обвинуваченого, та лівою рукою здавив голову ОСОБА_7 під своїм тулубом, відразу натиснув кнопку «SOS». На вулиці біля машини стояв другий пасажир, тому він заблокував двері машини. В цей час під`їхав автомобіль таксі, водія якого, він прохав викликати міліцію, в цей час можливо втратив контроль над обвинуваченим, та побачив кров на рукові одягу лівої руки. Обвинувачений відкрив двері та намагався вийти з салону автомобіля, він-потерпілий притягнув його до себе, обвинувачений впав обличчям до низу, потерпілий в свою чергу впав на нього та заломив ОСОБА_7 ззаду руки. З під`їзду №2 вийшли два чоловіка, які разом з іншим водієм зав`язали руки обвинуваченому. В цей час він став відчувати себе погано, та перебував в шоковому стані. Після цього, приїхала швидка допомога, лікарі якої відразу надали йому медичну допомогу. В цей же час приїхала міліція та декілька машин таксі. А він був доставлений каретою швидкої допомоги до лікарні. Також потерпілий зазначив, що був одягнутий в джинси, футболку та куртку чорного кольору, він не спричиняв обвинуваченому тілесних ушкоджень. Більш того, ОСОБА_6 повідомив суду, що не в змозі зазначити яким чином ОСОБА_7 наніс йому інші удари ножем, вважаючи, що це трапилося в ході бійки, наполягав, що у обвинуваченого на його думку умислу позбавити його- ОСОБА_6 життя не було.

-Показами свідка ОСОБА_13 , даними ним в суді про те, що в жовтні 2014 року він у числі наряду чергової частини міліції, та доставляв ОСОБА_7 , ОСОБА_11 до відділку міліції. Був присутній при огляді ОСОБА_7 , у якого були вилучені чехол від ножа. ОСОБА_7 та ОСОБА_11 були в стані алкогольного сп`яніння, та повідомили, що між ОСОБА_7 та потерпілим виник конфлікт, в ході якого він спричинив потерпілому ножем тілесні ушкодження, а ніж викинув на місці скоєння ним злочину.

-Показами свідка ОСОБА_14 , даними нею у суді про те, що у жовтні 2014 року, вона вийшла на вулицю, де біля з одного із під`здів б. АДРЕСА_3 , побачила на асфальті сусіда ОСОБА_7 , у якого були зав`язані руки. Потерпілий сидів на вулиці, та йому була надана медична допомога. Біля ОСОБА_7 знаходилось багато людей, яки кричали, та намагалися його побити.

-Показами свідка ОСОБА_15 , яка у суді показала про те, що є сусідкою ОСОБА_7 , якого бачила у жовтні 2014 року біля під`їздів б.9, по вул..Родниковій в м. Харкові, лежачим на асфальті з зав`язаними ззаду руками, а також потерпілого у якого була перев`язана рука, та на його тулубі була кров.

-Показами свідка ОСОБА_16 , даними нею у суді про те, що вона є матір`ю обвинуваченого. 15.10.2014 року, біля 16 годин вона підійшла до дому №9 по вул.. Родниковій в м. Харкові, де побачила співробітників міліції. Сусіди повідомили їй, що ОСОБА_7 спричинив ножем тілесні ушкодження потерпілому. Потім вона побачила свого сина, ОСОБА_7 , у якого були тілесні ушкодження.

-Показами свідка ОСОБА_17 , який у суді показав, що працює лікарем швидкої допомоги. 15.10.2014 року він разом з бригадою приїхали на виклик, до під`їзду №1, буд. АДРЕСА_3 . Він побачив одного чоловіка, який лежав обличчям до землі, у нього скарг на здоров`я не було. До них зі скаргами звернувся потерпілий, при огляді якого, він побачив в подмишечної області справа і зліва, на плечі колото-різані рани з рваними краями, які кровоточили, та потерпілому було тяжко дихати. Він як лікар запідозрив поранення легені. Тілесних ушкоджень було десь 4-5. Потерпілому надали кисень, первинну медичну допомоги, та доставили до лікарні.

-Показами свідка ОСОБА_18 , даними нею у суді про те, що вона в числі бригади швидкої допомоги приїхала 15.10.2014 року на виклик з ножовим пораненням. По приїзду вони надали першу медичну допомогу потерпілому, у якого були п`ять - шість ножових поранення, а саме: голені, плеча, подмишечної області зліва. Стан хворого було середньої тяжкості. З його слів, йому спричинив ножові поранення один із пасажирів, яких він привіз як водій таксі. Біля будинку №9 лежав чоловік, який зі слів сусідів спричинив потерпілому ножові поранення, та який на думку свідка в медичної допомоги не потребував, був при свідомості.

-Показами свідка ОСОБА_19 , даними ним в суді про те, що 15.10.2014 року він був співробітником міліції. До відділку були доставлені двоє чоловіків, які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Вони повідомили,що перебуваючи в салоні автомобіля таксі, між обвинуваченим, який знаходився спереду та водієм виник конфлікт, в ході якого, обвинувачений дістав ніж зі своєї сумки, та наніс ножем декілька ударів потерпілому.

-Показами свідка ОСОБА_20 , який у суді показав, що 15.10.2014 року він працював таксистом, та отримав повідомлення про необхідність надати допомогу іншому водію таксі. Він приїхав до буд. АДРЕСА_3 , разом з ним приїхала карета швидкої допомоги. Обвинувачений лежав на землі обличчям вниз, у нього ременем були зв`язані руки, та він перебував в стані алкогольного сп`яніння. На потерпілому він бачив кров, стан його був тяжкий, поранення були в області груді та руки. На передньому сидінні в машині лежав ніж.

-Показами свідка ОСОБА_21 , даними ним у суді про те, що 15.10.2014 року він заступив на службу, оскільки на той час працював в групі затримки. Отримали повідомлення про спричинення таксисту ножових поранень. По приїзду на вул..Родникову, біля будинку 9, він побачив на землі лежачого обличчям до низу обвинуваченого, біля якого було багато людей. Він перебував в стані алкогольного сп`яніння, руки його були перев`язані ременем. У потерпілого в області груди була кров. Він повідомив, що перевозив пасажирів, один з яких наніс йому тілесні ушкодження ножем. Ніж знаходився на передньому сидінні в автомобілі таксі. В присутності свідка обвинуваченому ніхто не спричиняв тілесні ушкодження.

-Показами свідка ОСОБА_22 , який у суді показав, що 15.10.2014 року працював водієм таксі. Заїхав у двір будинку №9 по вул..Родниковій в м. Харкові. Біля під`їзду №2, побачив в машині як водій намагався перешкодити нанесенню йому тілесних ушкоджень з боку пасажира , на водії була кров, який попрохав викликати міліцію. Потім відкрилась двері, та водій повідомив, що у обвинуваченого є ніж. Він разом з водієм-потерпілим положили обвинуваченого на капот автомобіля, у нього в руці був ніж, а потім вони положили нападника на асфальт та зав`язали йому руки. Обвинувачений був стані алкогольного сп`яніння. Всі події тривали 2-3 хвилини.

- Висновками судово-медичної, та додаткової судово-медичної експертиз за № 2265-С/14 від 13.11.2014 року, № 2497-С/14 від 27.11.2014 року, № 2675-С/14 від 12.12.2014 року, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: дві колото-різані рани грудної клітини зправа, не проникаючі в грудну порожнину, колото-різані рани правого передпліччя, правої гомілки, лівого плеча, які утворилися не менш ніж як від п`яти ударно-травматичних дій, гострим предметом, який володіє колючо-ріжучими властивостями, та могли бути отримані не пізніше дати звернення до лікувального закладу.

За ступенем тяжкості колото-різані рани, які були виявлені у потерпілого ОСОБА_6 , відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше ніж 21 день відповідно до п.п. 2.3.1. «А», 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

Раневий канал колото-різаної рани, яка була виявлена у потерпілого на передній поверхності правої половини тулуба, на границі з дельтовидним м`язом мав напрямок з права на ліво, зверху донизу, довжиною до 7 см.; раневий канал колото-різаної рани, яка була виявлена у потерпілого на лівому плечі, мала напрямок зліва направо. Травматичні дії ножем були нанесені з силою достатньою для утворення ушкоджень, які були виявлені на тілі у ОСОБА_6 ( т.2 а.с.99-114, 116-119, 123-131).

Судом був викликаний експерт ОСОБА_23 , який у суді зазначив, що висновки судово-медичних експертиз підтримує. Потерпілому не були спричинені тілесні ушкодження у життєво важливі органи, критичної небезпеки для його життя не було. На час спричинення тілесних ушкоджень, та на час знаходження в лікарні небезпеки для життя потерпілого не існувало. Виходячи з локалізації тілесних ушкоджень, потерпілому були ушкодженні група м`язів , які не проникають ні в грудну, ні в черевну порожнини, тому ніякі життєво важливі органи не були зачеплені, тобто ушкоджень важливо життєвих органів не було спричинено.

-Висновками судово-імунологичних експертиз за № 1204-Ц/14 від 12.11.2014 року, № 1203-Ц/14 від 11.11.2014 року, № 655-Ис/14 від 01.11.2014 року, №656-Ис/14 від 01.11.2014 року, №661-Ис/14 від 06.11.2014 року, згідно висновків до яких, групова приналежність крові ОСОБА_6 АВ (!У). Сліди крові на ватному тампоні, вилученому в ході огляду місця події від 15.10.2014 року біля автомобіля «Renault-logan», р.н. « НОМЕР_1 » , можна вважати, що дані сліди крові могли виникнути від будь-якої особи с групою крові АВ, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 . На куртці, вилученої при огляді місця події, виявлена кров людини групи АВ, виникнення якої від ОСОБА_6 не виключається. На футболці та джинсах, представлених ОСОБА_6 , светрі сірого кольору, вилученого при огляді місця події, виявлена кров людини групи АВ, виникнення якої від ОСОБА_6 не виключається. На клинку та рукоятці складного ножа, вилученого 15.10.2014 року в ході огляду місця події в автомобілі «Renault-logan», р.н. « НОМЕР_1 », виявлені сліди крові людини групи АВ, що можна вважати дані сліди крові могли виникнути від будь-якої людини з групою крові АВ (!У), в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 ( т.2 а.с.81-83, 85-87, 89-91, 93-94, 96-98).

-Висновками судово-балістичної експертизи за №1691 від 16.02.2015 року, згідно до яких, наданий на дослідження ніж є складним туристичним ножем «Grand Way» моделі «9058» із автоматичним боковим викидом клинка виробництва КНР,

- має господарсько-побутове призначення і до категорії клинкової холодної зброї не відноситься. (т.2 а.с. 138-141).

-Заявою ОСОБА_6 від 15.10.2014 року, про вчинення кримінального правопорушення відносно нього. (т.2 а.с. 5).

-Даними протоколів огляду місця події від 15.10.2014 року, за участю ОСОБА_7 (т.2 а.с. 7-8, 10-11).

-Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 01.12.2014 року за участю ОСОБА_6 , в ході проведення якого останній показав місце, зазначив обставини, а також механізм спричинення йому ОСОБА_24 тілесних ушкоджень 15.10.2014 року. (т.2 а.с. 120-121).

-Постановою слідчого від 10.01.2015 року, про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання. ( т.2 а.с. 194-96).

Підсумки наведених вище судово-імунологічних та судово-медичних експертиз взаємно узгоджуються та доповнюють одне одного, а у сукупності підтверджують обставини покладені в основу обвинувачення. Більш того, як потерпілий, так і свідки, які були допитані у суді, надавали послідовні свідчення, котрі не змінювали в ході судового розгляду справи. Тому у суду відсутні підстави ставити данні свідчення під сумнів.
Оцінюючи зібрані докази по справі, суд вважає їх достовірними та об`єктивними, а часткове невизнання своєї провини обвинуваченим, пояснюється його намірами можливими способами спростувати обставини справи, зменшити їх у вигідному до себе напрямку, або зменшити ступінь своєї вини, та полегшити свою участь, а також вибраною тактикою захисту у суді.

Таким чином, вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення знайшло своє підтвердження у суді, однак дії обвинуваченого помилково кваліфіковані за ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В суді не знайшло свого підтвердження позиція сторони обвинувачення стосовно того факту, що ОСОБА_7 скоїв даний злочин з прямим умислом, направленим на умисне заподіяння смерті іншій людині, тобто ОСОБА_6 , та спричинення обвинуваченим потерпілому ударів ножем в життєво важливі органи. Дана позиція сторони обвинувачення спростовується висновками судово-медичних експертиз та показами даними у суді експерта ОСОБА_23 .

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання). Тому, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство. У випадках, коли особа, завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо допускає настання будь-яких наслідків, у тому числі й смерті, вона також не може бути притягнута до відповідальності за замах
на вбивство. Крім того, злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні.
Суд вважає, що тілесні ушкодження потерпілому заподіяні не внаслідок неправильної поведінки чи протиправних вчинків останнього, а з причини грубого порушення самим обвинуваченим громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із використанням нікчемного приводу для ініціювання конфлікту, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. п.4, 9 постанови №10 від 22 грудня 2006 року "Про судову практику у справах про хуліганство" такі діяння належить кваліфікувати як хуліганство. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 до початку вчинення злочину приготував ніж, яким згодом завдав ножові поранення потерпілому, як до початку опіру потерпілого, а саме один удар в плече, так і в подалі, а також злочинні дії обвинуваченого були припиненні потерпілим разом зі свідком ОСОБА_22 , а тому дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати з урахуванням п. 11 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України за ст. 296 ч. 4 КК України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що завдавши безпричинно із хуліганських спонукань одного ножового удару в плече потерпілому, обвинувачений, продовжуючи свої хуліганські дій, ще наніс дві колото-різані рани грудної клітини справа, не проникаючі в грудну порожнину, колото-різані рани правого передпліччя, правої гомілки, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Як пояснив у суді судово-медичний експерт ОСОБА_23 , потерпілому не були спричинені тілесні ушкодження у життєво важливі органи, критичної небезпеки для його життя не було. На час спричинення тілесних ушкоджень, та на час знаходження в лікарні небезпеки для життя потерпілого не існувало, оскільки була ушкоджена група м`язів , які не проникають ні в грудну, ні в черевну порожнини, тому ніякі життєво важливі органі не було зачеплені.

З урахуванням наведеного вище, дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.4 ст.296 КК України, оскільки він грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив хуліганство, супроводжуване особливою зухвалістю, поєднане із застосуванням предмету, заздалегідь приготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким. Більш того, обвинувачений в силу ст.89 КК України не судимий, офіційно працевлаштований, а саме працює водієм, має малолітню дитину,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не мешкає разом з ним, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце мешкання, за яким зареєстрований та добре характеризується.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому, судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого. Обставиною, що обтяжують його покарання, відповідно до вимог ст..67 КК України, суд визнає, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, суд бере до уваги і той факт, що щирого каяття у вчиненні злочину від обвинуваченого ОСОБА_7 не надійшло.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст.296 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частин статті, за якою кваліфіковані його дії, оскільки виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства.

Враховуючи дані про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_7 обчислювати з 11.11.2015 року.

Речові докази по справі: куртку, футболку чорного кольору, джинси, які передані потерпілому ОСОБА_6 повернути власникові ОСОБА_6 ; светр чорного кольору, ніж заводського виготовлення, чохол для зберігання ножа, конверт з зразками ВБК, які передані на зберігання до камери сховищ ХМУ ГУМВС України в Харківської області знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_7 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3