Справа № 761/3884/15-к
Провадження №1-кп/761/255/2016
В И Р О К
іменем України
16 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 120 141 001 000 118 84 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підвисоке Снятинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
29 жовтня 2014 року в нічний час ОСОБА_10 , який засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України, та ОСОБА_8 проходили по вул. Л.Толстого в м. Києві. В цей час вони звернули увагу на ОСОБА_7 , який йшов їм назустріч. Вважаючи, що у ОСОБА_7 можуть знаходитись грошові кошти та цінні речі, у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел на відкрите викрадення його майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 29 жовтня 2014 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , перебуваючи по вул. Л.Толстого, 16 в м. Києві, підійшли до ОСОБА_7 та представившись представниками громадської організації, пред`явили претензії необґрунтованого характеру з приводу причетності останнього до сепаратистів, чим відволікли увагу та притупили пильність останнього. Після цього ОСОБА_8 протиправно, всупереч волі ОСОБА_7 , руками дістав з кишень останнього мобільний телефон, який передав ОСОБА_10 та грошові кошти, нібито з метою перевірки. ОСОБА_10 в цей час стояв поряд та спостерігав за оточенням.

Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 заволоділи приватним майном ОСОБА_7 , а саме: грошовими коштами в сумі 62 гривні, мобільним телефоном марки «Fly» вартістю 200 гривень з сім-карткою оператора «МТС», яка матеріальної цінності не становить, без грошей на рахунку, а всього на загальну суму 262 гривні 00 копійок.

В подальшому ОСОБА_7 висловив вимогу повернути грошові кошти та телефон, які йому належать та якими заволоділи ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Маючи на меті зберегти майно та втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_10 наніс ОСОБА_7 один удар в обличчя. В цей час ОСОБА_7 , намагаючись уникнути вказаного удару ухилився від нього, у зв`язку з чим удар зачепив ОСОБА_7 по дотичній, чим завдав фізичного болю останньому.

Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , заволодівши майном ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 29 жовтня 2014 року в нічний час вони разом з ОСОБА_10 йшли по вул. Л.Толстого та звернули увагу на ОСОБА_7 . Коли вони підійшли до нього, він дістав з кишені ОСОБА_7 гроші в сумі 62 гривні та телефон, який передав ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_7 вимагав повернути йому речі, а ОСОБА_10 намагався вдарити його по обличчю. Потім вони з ОСОБА_10 пішли, але біля залізничного вокзалу їх затримали працівники міліції, які вилучили у них викрадені речі.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, його винуватість повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 дав показання, що він восени 2014 року в нічний час повертався додому та зустрів двох осіб, однією з яких був ОСОБА_8 . Ці особи підійшли до нього та ОСОБА_8 , тримаючи його за руку, дістав з його кишень телефон та гроші, при цьому зазначивши, що вони з якоїсь громадської організації. Він просив повернути його речі, однак особа, яка була з ОСОБА_8 намагалася нанести йому один удар в обличчя, але він ухилився й удар був по дотичний. Після чого він почав кричати, щоб привернути до себе увагу інших громадян, а ОСОБА_8 разом з іншою особою втекли разом з його речами.

Крім наведених вище доказів, винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні документами, а саме:
- даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 29 жовтня 2014 року з фототаблицею до нього, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_7 розповів про обставини події та впізнав ОСОБА_10 та ОСОБА_8 як осіб, які відкрито викрали у нього речі. Крім того, під час огляду виявлено та вилучено у ОСОБА_10 мобільний телефон «Fly», а у ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 62 гривні, які належать ОСОБА_7 ;
- даними, що містяться в протоколі прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 29 жовтня 2014 року, відповідно до яких 29 жовтня 2014 року по вул. Льва Толстого, 16 у м. Києві двоє невідомих, які виявились ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , із застосуванням насильства відкрито викралимобільний телефоном марки «Fly» з сім-карткою «МТС» та грошовими коштами в сумі 62 гривні.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши в сукупності наведені вище докази, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, його віку, ставлення до вчиненого, який надав критичну оцінку своїм діям, думку потерпілого, який не має будь-яких претензій до обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, перебування обвинуваченого за вчинений ним злочин певний проміжок часу в ізоляції від суспільства, наявність у нього постійного місця проживання, а також вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, суд вважає, що є підстави стверджувати, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

З огляду на призначення ОСОБА_8 покарання не пов`язаного з його реальним відбуттям, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили змінити останньому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з метою забезпечення виконання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, поклавши на нього обов`язки у відповідності до п.2,3,4 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання, негайно звільнивши його з-під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя