Справа №: 398/1111/15-к
ВИРОК
Іменем України
"03" листопада 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002893 від 20.12.2014 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрії Кіровоградської області, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин.

19 грудня 2014 року в період часу з 23.00 год. до 00.00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, маючи на меті спричинення потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, потягнув останню за куртку, в результаті чого вона впала. У подальшому, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, він вхопив за ногу ОСОБА_7 , яка намагалась підвестись, в результаті чого остання впала на лівий бік та отримала тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_6 умисно спричинив ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження; вколочений перелом шийки лівої стегнової кістки та внутрішньо суглобовий перелом шилоподібного відростку лівої променевої кістки, які відповідно до висновку судово медичної експертизи № 618 від 15 січня 2015 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Також спричинив синці по внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу, по передньо зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу з переходом на верхню третину лівого передпліччя, по задньо зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині та по передній поверхні правого стегна у верхній третині, які відповідно до висновку судово медичної експертизи № 618 від 15 січня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав частково, посилаючись на те, що він це зробив не умисно, пред`явлений прокурором цивільний позов визнав повністю. Пояснивши, що він є пенсіонером з 2013 року та майже 10 років проживає з співмешканкою у селі Березівці Олександрійського району. Перед тим, як це все сталося, він десь місяць проживав у матері, так вони вирішили з співмешканкою, щоб не перевищувати ліміт газу. В той день він від матері пішов до банку, де зустрівся з співмешканкою, а потім зустрівся з зятем, з яким вони випили 2 пляшки горілки. Це було після обіду десь до 16 години, в кафе «Яблунька», в цей час уже почало темніти. Ближче до вечора він повернувся до матері, де у нього з матір`ю виникла сварка, так як він попросив у неї грошей на сигарети. Пішов купив сигарет і біля 21 години повернувся додому, де була тільки матір. Через деякий час між ними знову виникла сварка. В цей час вони разом були в залі, у нього здали нерви і він її смикнув за курточку, бо вона йому сказала, до якого часу він буде бігати на побачення до своєї співмешканки та те, що він там як раб. З зали матір пішла в спальну і ще щось там казала, а тому він не витримав, зайшов до неї в кімнату, де вона на той час сиділа на краю ліжка в куртці, яка була розстебнута. Він схопив правою рукою спереду за одну з половинок куртки, здається за праву та дьорнув її, але куди саме в бік чи на себе він не пам`ятає, так як все вийшло спонтанно. Потім вийшов звідти в іншу кімнату, пішов спати, що було далі він не пам`ятає. Він не чув, щоб матір кричала чи просила викликали швидку допомогу. Коли проснувся, то побачив працівників міліції. В останній рік два рази притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, відносно матері. Умислу на спричинення матері тілесних ушкоджень він не мав, а просив її, щоб вона не йшла з дому та винен в тому, що не стримався та штовхнув її.

Проте, доводи обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на спричинення матері середньої тяжкості тілесних ушкоджень, є безпідставними і спростовуються сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка була допитана слідчим - суддею та пояснила, що в той день близько 19 години прийшов син ОСОБА_8 , який у неї не проживає та був вже п`яним. Вона лежала в спальні, а він почав казати їй, щоб вона дала йому 10 гривень, ходив по хаті та бурчав. Вона подумала, хай бурчить собі. Вона знає, що коли він буває п`яний та якщо вона не впустить його до хати, то він розіб`є вікно та все рівно залізе до хати. Гроші вона йому не давала десь годину, але потім дала 10 гривень та він пішов, купив самогонки та випив її. Син ОСОБА_8 і раніше її бив, а тому вона знала, що треба тікати з дому. Вона почала одягатись та дійшла вже до кухні, але син її дьорнув за курточку та штовхнув, вона впала. Коли вона піднялась, він її в цей раз схопив за ногу, але за яку вона вже не пам`ятає та дьорнув за ногу так, що вона впала з усієї сили, зламала руку і ногу. А на третій раз вона вже не змогла встати, так як відчула сильний біль. Він був таким п`яним, що нічого не розумів. Коли вона лежала беззахисна, то він тягав її за волосся, а потім ліг і лежав. Вона просила його викликати швидку допомогу, але він не реагував. Тоді вона поповзла до спальні, знайшла телефон, подзвонила другому сину та повідомила про все, що відбулось. Після цієї події сина ОСОБА_8 вона більше не бачила. Вважає, що його потрібно покарати, але не знає як, залишає це питання на розсуд суду.

Показаннями свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні, яка обвинуваченого знає тривалий час, так як він є братом її чоловіка. Десь останні 5 років він п`є, погано відноситься до матері. Свекруха близько 24.00 години подзвонила її чоловіку, сказавши, що ОСОБА_8 поламав їй руку і ногу. Вона викликала швидку допомогу та міліцію, та вони з чоловіком приїхали до будинку свекрухи десь близько 24.00 год.. Біля будинку була вже машина швидкої допомоги та приїхала міліція. Коли вони зайшли в будинок, то вона побачили ОСОБА_8 , який сидів в коридорі на полу та був дуже п`яним, а свекруху вона побачила під ліжком в дальній кімнат. Її чоловік провів лікарів до матері. Потім свекруху перенесли в іншу кімнату на диван, вона кричала, що їй боляче. Лікар сказав, що треба робити рентген, так як є перелом. Вони попросили лікаря залишити матір, щоб привести її в порядок. Потерпіла їм розповідала, що ОСОБА_8 прийшов п`яним, попросив у неї грошей на пляшку горілки, вона йому дала гроші та він пішов. Через деякий час він повернувся та знову почав вимагати гроші на горілку. Вона йому їх не дала, тоді він почав її смикати та побив. Потім він сказав, щоб вона йшла спати. Вона в іншій кімнаті залізла під ліжко і щоб ОСОБА_8 не почув, подзвонила її чоловіку. Пройшло близько 2-х годин і вони викликали знову швидку допомогу та попросили, щоб матір повезли на санпропусник, де їй зробили рентген і було встановлено, що у неї перелом шейки стегна. ОСОБА_8 проживає у співмешканки поки є пенсія, а коли гроші закінчувались, то він просив грошей у матері. Коли він бував у матері, то вона до неї в цей час не приходила, так як були випадки, що коли він був п`яним, то ображав матір та бив її.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , а саме, що вона працює фельдшером на швидкій допомозі. 19.12.2014 року вони від диспетчера отримали виклик, що було побито бабусю. Десь через 10 хвилин вони прибули на місце, було близько 24.00 год. Приїхали родичі, які провели їх до будинку в дальню кімнатку, де в курточці на полу лежала бабуся, яка скаржилась на біль в верхній кінцівці та в нижній лівій кінцівці. Бабусю перенесли в іншу кімнату, де вона її оглянула та повідомила, що можливий перелом шейки лівого стегна, так як був отьок верхньої частини стегна та дали їй обезболююче. Лівою рукою бабуся ворушила, але скаржилась на біль в ній. Родичам запропонували відвезти її до лікарні, але вони відповіли їм, що бабусю треба підготувати. Бабуся розповіла, що її побив п`яний син, вимагаючи гроші, так як вона отримала пенсію. Повторно викликали швидку допомогу близько 5.00 год. ранку. Зафіксували для госпіталізації перелом шинами та відвезли її в лікарню.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що потерпіла його матір, якій 86 років, а обвинувачений є його рідним братом, пенсіонером, але з ним вони в останній час не спілкуються, так як він десь протягом останніх 15 років має проблеми з п`янкою, неодноразово викликались працівники міліції та його неодноразово штрафували. Він прохав брата не ображати матір. Були випадки, що брат у матері деколи проживав. 19.12.2014 року десь в 23.30 год. подзвонила матір, яка сказала, що ОСОБА_8 прийшов п`яний, поламав їй руку та ногу, просила викликати швидку допомогу. Біля 24.00 години він з дружиною приїхали до будинку матері, там була вже машина швидкої допомоги та приїхала міліція. Коли зайшли в будинок, то матір він побачив в кімнатці, вона була в курточці та лежала одним плечем під ліжком. Там не було освітлення. Він переніс її до іншої кімнати, де її оглянув лікар. Матір шевелила ногою, у лікарів були питання щодо стану її здоров`я, їй обезболили та на їх прохання матір залишили вдома. Через деякий час, десь в період з 4.00 до 5.00 год. матір поскаржилась на те, що їй дуже погано, вони повторно викликали швидку допомогу та відвезли її в лікарню, де їй зробили рентген та побачили, що є переломи. Потім матір йому розповіла, що ОСОБА_8 прийшов до неї п`яним. У них з ним була суматоха, вона намагалась втекти з дому, але він її дьорнув, вона впала, а потім він бив її ще ногами. Матір зараз проживає в своєму будинку та він за нею доглядає, вона поки що може тільки сидіти.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.12.2014 року, звідки вбачається, що слідчий прийняв усно заяву від ОСОБА_7 , зміст заяви 19.12.2014 року близько 23.00 год. її син ОСОБА_6 спричинив їй тілесні ушкодження у її будинку (т.2 а.к.пр.3);

- фактичними даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 20.12.2014 р., згідно до якого оглянуто будинок АДРЕСА_3 , де було оглянуто кімнати в будинку потерпілої (т.2 а.с. 6-8);

- фактичними даними, що містяться у висновку експерта № 618, експертиза проводилась з 23.12.2014 року по 15.01.2015 року, згідно до якого у зв`язку з подіями 19.12.2014 року, у потерпілої ОСОБА_7 мали місце наступні тілесні ушкодження: а) вколочений перелом шийки лівої стегнової кістки, який враховуючи його морфологію утворився за непрямим (конструкційним) механізмом, що могло мати місце і при падінні на площині; б) внутрішньосуглобний перелом шилоподібного відростку лівої променевої кістки, враховуючи його морфологію, носить непрямий (конструкційний) характер, що могло мати місце при падінні на витягнуту руку; в) синці по внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу(1), по передньо - зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу з переходом на верхню третину лівого передпліччя (1), по задньо зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині (1) та по передній поверхні правого стегна у верхній третині (1), які утворились від дії тупого (-их) предмету (- тів), самі по собі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю до 6 діб. Тілесні ушкодження, вказані під п.п. а), б) у вигляді вколоченого перелому шийки лівої стегнової кістки та внутрішньосуглобового перелому шилоподібного відростку лівої променевої кістки, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21 дня (т.2 а.к.пр. 27 - 30);

- фактичними даними, що містяться у висновку експерта №98, експертиза проводилась 27.02.2015 року, у зв`язку з подіями 19.12.2014 року, згідно якого виявлені у потерпілої ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли виникнути в результаті не менш ніж 5 травматичних дій локального характеру, що не виключає можливості їх утворення при одноразовому падінні на площині з положення стоячи. Виявлені у потерпілої ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли виникнути і за тих обставин, на які вона вказує в ході виїзного засідання за її участю. Потерпіла в момент отримання ушкодження могла находитись в різноманітних положеннях по відношенню до травмуючого предмету (предметів), які б дозволяли утворенню ушкоджень виявленого характеру та локалізації. З`ясування, які тілесні ушкодження були на тілі, їх характер, механізм утворення, до якого ступеня тяжкості вони відносяться, тривалості розладу здоров`я в результаті отримання виявлених ушкоджень було проведене при судово медичній експертизі №618 від 16.01.2015 року (т. 2 а.к.пр. 89 - 90).

- картою виїзду швидкої медичної допомоги від 19.12.2014 року, згідно якої адреса виклику АДРЕСА_3 ; ОСОБА_7 ; привід до виклику травма (побив син), прийом виклику 23 год.52 хв.; прибуття на місце 23 год. 59 хв.; закінчення виклику 00год.20 хв. попередній діагноз перелом шейки лівого стегна.

- картою виїзду швидкої медичної допомоги від 20.12.2014 року, згідно якої адреса виклику АДРЕСА_3 ; ОСОБА_7 , привід до виклику погано після травми; прийом виклику 06 год.13 хв.; прибуття на місце 06 год. 21 хв.; виїзд на госпіталізацію - 06год.29 хв.; закінчення виклику 06 год. 50 хв. попередній діагноз перелом шейки лівого стегна (т.2 а.к.пр. 104 - 105).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 , підтвердив висновки експертизи № 618 від 15.01.2015 року та пояснив, що заподіяні потерпілій тілесні ушкодження мають ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Аналізуючи зібрані докази та оцінюючи їх разом, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати з ч.1 ст.122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Доводи викладені захисником обвинуваченого, про те що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст.128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, суд вважає необґрунтованими та такими що спростовуються доказами, які були досліджені судом.

За нормативним визначенням, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження (стаття 122 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тілесні ушкодження середньої тяжкості, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (стаття 24 КК України).

Отже, розмежування умисного протиправного заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень іншій людині ( ч.1 ст.122 КК України ) і необережного заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень (ст.128 КК України ) здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів.

Так, потерпіла ОСОБА_7 , яка була допитана слідчим суддею дала показання про механізм спричинення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень - син її дьорнув за курточку та штовхнув, вона впала; коли вона піднялась, він схопив її за ногу та дьорнув так, що вона впала з усієї сили, зламала руку і ногу; а коли вона лежала беззахисна, то він тягав її за волосся, а потім ліг і лежав. Вона просила його викликати швидку допомогу, але він не реагував. Її показання підтверджуються частково показаннями в суді обвинуваченого ОСОБА_6 , який пояснив, що з зали мати пішла в спальну і ще щось казала, а тому він не витримав, зайшов до неї в кімнату, де вона в цей час сиділа на краю ліжка в куртці, яка була розстебнута; схопив її правою рукою спереду за одну з половинок куртки, здається за праву та дьорнув її, але куди саме в бік чи на себе він не пам`ятає, так як все вийшло спонтанно. Потім вийшов звідти в іншу кімнату, пішов спати, що було далі він не пам`ятає.

Сам ОСОБА_6 , не заперечує того, що в результаті виниклого з потерпілою, яка є його матір`ю конфлікту, він схопив її за куртку та дьорнув і вона впала, а він пішов спати, більше нічого не пам`ятає до того часу, поки не приїхала міліція. Потерпіла стверджує, що після цього вона піднялась, він схопив її за ногу та дьорнув так, що вона впала з усієї сили, зламала руку і ногу; а коли вона лежала беззахисна, то він тягав її за волосся. Після того, як приїхала міліція та лікарі швидкої допомоги, то обвинувачений сидів на полу та був п`яним, а тому доводи його в суді, що він пішов в іншу кімнату спати спростовуються - свідченнями фельдшера швидкої допомоги, його брата та невістки, також згідно висновку експерта № 98 від 27.02.2015 року, виявлені у потерпілої ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли виникнути і за тих обставин, на які вона вказує в ході виїзного засідання за її участю та дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті не менш ніж 5 травматичних дій локального характеру, чим спростовуються показання обвинуваченого, що він лише один раз смикнув матір за курточку та більше ніяких протиправних дій відносно неї не вчиняв.

Суд вважає, що механізм утворення ушкоджень, які мали місце у потерпілої в цілому не суперечить способу їх спричинення, на які вказує потерпіла. Між протиправними діями обвинуваченого щодо потерпілої та отриманими нею тілесними ушкодженнями вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Надмірна сила з якою він схопив її за куртку та дьорнув так, що потерпіла впала, а потім коли вона піднялась, його раптовість, коли він схопив її за ногу та дьорнув, від чого вона впала з усієї сили, зламавши руку і ногу; свідчать про спрямування дій обвинуваченого, тобто про те, що ОСОБА_6 об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у вигляді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілій, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде шкода. Тобто він діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду - у даному випадку за умисне заподіяння потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно наданих копій постанов Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.03.2013 року, 04.05.2013 року та 11.09.2013 року ОСОБА_6 визнавався винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч., ч. 1, 2 ст.173 -2 КУпАП з накладенням адміністративних стягнень у вигляді штрафів у дохід держави. Згідно описових частин вищевказаних постанов, він за місцем мешкання своєї матері АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняв сварки зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час яких висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. (т.2 а.к. пр. 102 - 104.)

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним, те, що злочин вчинений ним є умисним та злочином середньої тяжкості; особу винного, який є пенсіонером, має місце реєстрації - АДРЕСА_1 , згідно довідки, виданої виконкомом Протопопівської сільської ради від 19.10.2015 року ОСОБА_6 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 , тобто має постійне місце проживання, а також те, що він перебуває на обліку у наркологічному диспансері з 2008 року з приводу «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності», та не перебуває на обліку в КЗ «Олександрійська психіатрична лікарня»; до кримінальної відповідальності притягується вперше та те, що від потерпілої до суду надійшла заява, де вона просить не карати сина суворо та не позбавляти його волі (т.1 а.с.91).
Судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання.

Обставинами, які обтяжують покарання є те, що злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння та відносно особи похилого віку.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим, обставин, які обтяжують його покарання, враховуючи, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше та заяви потерпілої, яка просить не позбавляти його волі, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого є призначення покарання в виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 122 КК України, але вважає, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому міру покарання з застосуванням ст. 75 КК України - звільнивши від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи, така міра покарання відповідає вимогам ст. 50 КК України, тобто меті покарання і засадам його призначення та є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, а також є і справедливою.

Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.
Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Цивільний позов прокурора в інтересах міського комунального лікувально - профілактичного закладу "Міська лікарня № 1 м. Олександрії", про стягнення з обвинуваченого коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 1619,40 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки обвинувачений визнав дані позовні вимоги в повному обсязі, сума вартості лікування потерпілої від злочину ним не оспорюється.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі не встановлено.

Керуючись ст., ст. 368, 371, 373. 374 КПК України суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 122 КК України, призначивши покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

Керуючись ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, та періодично з`являтися в органи кримінально - виконавчої інспекції для реєстрації.

Зарахувати в рахунок відбування покарання час перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з 17 лютого 2015 року до 03 листопада 2015 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з - під варти в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь міського комунального лікувально профілактичного закладу «Міська лікарня №1 м.Олександрії» - 1619,40грн. у відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілої ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з часу його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд з підстав, передбачених чинним законодавством.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий: