Справа № 458/1199/15-к
1-кп/458/146/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2015 року Турківський районний суд Львівської області в складі: головуючої, судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши в м.Турці кримінальну справу (матеріали кримінального провадження) про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Достоєвка Яковлевського району Приморського краю, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який має середню освіту, не працює, є розведеним, має двоє малолітніх дітей, інвалідності не має, раніше несудимий,
за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,
встановив:
31.07.2015 року о 20:30 год. в м. Турці на вул. І.Франка обвинувачений ОСОБА_6 умисно, на грунті особистих неприязних стосунків, вдарив потерпілого ОСОБА_5 рукою по обличчю та штовхнув його у груди, від чого потерпілий упав на землю, де ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 декілька ударів у плечі.
Діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_5 спричинено: синець верхньої повіки правого ока, синець правого плеча, тобто легкі тілесні ушкодження.
Свою вину у вчиненому обвинувачений ОСОБА_6 визнав частково і пояснив, що, дійсно, 31.07.2015 року о 20:30 год. в м. Турці на вул. І.Франка він умисно, після того, як ОСОБА_5 замахнувся на нього рукою, вдарив потерпілого ОСОБА_5 рукою по обличчю та штовхнув його у груди, від чого потерпілий упав на землю, де він наніс ОСОБА_5 декілька ударів у плечі. У вчиненому кається, визнає, що побив потерпілого і спричинив йому легкі тілесні ушкодження.
Крім часткового визнання вина обвинуваченого підтверджується такими наданими суду та дослідженими в судовому засіданні доказами:
-показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 про те, що 31.07.2015 року о 20:30 год. по вул. І.Франка в м.Турці він ішов із двома своїми племінницями по тротуару. Одна із його племінниць колишня дружина обвинуваченого, із якою він розлучений. Почув, що обвинувачений із погрозами і лайкою побіг за своєю колишньою дружиною. Племінниці почали втікати, а він розвернувся до обвинуваченого і сказав: «Саша, що ти від неї хочеш?» На це ОСОБА_6 із особистих неприязних стосунків вдарив його рукою по обличчю та штовхнув його у груди, від чого він упав. А коли вже піднімався, обвинувачений наніс йому декілька ударів по голові і спині. Діями обвинуваченого йому спричинено легкі тілесні ушкодження.
На даний час обвинувачений не покаявся, він до дня судового засідання не попросив у нього пробачення і надалі поводиться агресивно, погрожує йому і своїй колишній дружині;
-висновком експерта № 71 від 03.08.2015 року, із якого вбачається, що експертом у ОСОБА_5 виявлено: синець верхньої повіки правого ока, синець правого плеча. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою поверхнею; по давності утворення можуть відповідати часу 31.07.2015 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень;
-протоколом слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 від 16.11.2015 року, із якого вбачається, що під час провадження слідчого експерименту обвинувачений на пропозицію слідчого розказав і показав про обставини події злочину, однак жодним словом не згадував про те, що першим на нього замахнувся рукою і хотів ударити саме потерпілий (а.с. 41-42);
-протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 від 16.11.2015 року, під час якого потерпілий показав, як обвинувачений наносив йому удари і розказав про обставини події злочину (а.с. 44-46).
Наведені вище докази по суті співпадають, не суперечать один одному, є належними, допустимими, взаємопов`язаними та, враховуючи часткове визнання обвинуваченим своєї вини, достатніми для прийняття рішення.
Ними вину обвинуваченого суд вважає доведенною.
Твердження обвинуваченого про те, що першим розпочав конфлікт і бійку потерпілий ОСОБА_5 , який замахнувся на нього рукою і хотів його вдарити, спростовуються протоколом слідчого експерименту із участю обвинуваченого від 16.11.2015 року, під час проведення якого обвинувачений не вказував про цей факт слідчому, а також самим фактом події: адже вже після того, як потерпілий упав і необхідності наносити йому удари у обвинуваченого не було, ОСОБА_6 і надалі продовжував бити потерпілого.
Що стосується показань потерпілого в судовому засіданні, то суд надає їм віри, оскільки потерпілий правдиво розповів суду про обставини події злочину, надав відповіді на всі запитання учасників судового розгляду і навіть за його заявою прокуром було уточнено дату події злочину.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки судом встановлено, що обвинувачений на грунті особистих неприязних стосунків умисно спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що ним вчинено злочин невеликої тяжкості.
В якості пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд враховує те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, має двоє малолітніх дітей, а також відсутність обтяжуючих його покарання обставин.
В якості даних щодо особи обвинуваченого суд враховує те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної відповідальності притягається вперше, покаявся лише на словах, намагається уникнути відповідальності за допомогою часткової неправди.
Враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає можливим обрати обвинуваченому покарання у межах санкції частини статті у вигляді штрафу.
На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 370, 371 Кримінального процесуального кодексу України, суд
присудив:
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та засудити до сплати штрафу в дохід держави в сумі 850 гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувати.
На вирок суду може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом 30 днів із дня його проголошення.
Головуюча -