В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2014 р.Дніпровський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0017879 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючої, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 27.11.2000 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.140 ч.2, ст.46-1 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
- 02.10.2001 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.309 ч.2, 307 ч.2, 185 ч.2, 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнена 13.06.2005 року з Уманської ВК №129 Черкаської області умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 11 місяців 2 дні;
- 24.04.2008 року Деснянським районним судом м. Києва за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнена 30.07.2009 року з Чернігівської ВК №44 умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 7 місяців 5 днів;
- 17.05.2010 року Деснянським районним судом м. Києва за ст.185 ч.2, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнена 23.03.2012 року по відбуттю строку покарання;
- 02.07.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 06.11.2013 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходились в салоні маршрутного таксі № 580, що здійснювало рух по проспекту Визволителів 6-А, в м. Києві, де в салоні маршрутного таксі, побачили у ОСОБА_5 сумку, після чого у ОСОБА_4 та особи матеріали відносно якої виділені в окреме провадження виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись позаду потерпілої ОСОБА_5 та переконавшись, що сторонні особи за її злочинними діями не спостерігають, тому, будучи впевненою, що злочинні дії залишаться не поміченими, оскільки особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, спостерігає за навколишньою обстановкою з метою попередження про небезпеку, повторно таємно викрала з сумки ОСОБА_5 матерчатий рожевий чохол вартістю 100 грн., в якому знаходився мобільний телефон марки «Нокія 7230» вартістю 1 199 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 30 грн., з залишком грошових коштів на рахунку в сумі 10 грн., яку непомітно для оточуючих, передала позаду стоячій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яка в свою чергу діставши за спиною ОСОБА_4 викрадений мобільний телефон із чохла, виключила та сховала до своєї спортивної сумки яка була при ній.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 діючи спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, утримуючи при собі викрадений мобільний телефон в чохлі, вийшли із салону маршрутного таксі № 580 на зупинці «Київ-Дніпровський», по пр-ту Визволителів, в м. Києві та маючи реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, були затримані працівниками міліції, які в подальшому виявили та вилучили з сумки з особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, матерчатий рожевий чохол з виключеним мобільний телефон марки «Нокія 7230», який належить потерпілій ОСОБА_5 спричинивши потерпілій матеріального збитку на загальну суму 1 339 грн.
Крім цього, ОСОБА_4 12.11.2013 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, знаходячись у салоні маршрутного таксі №504, що здійснювало рух від зупинки «Авторинок», по бульвару Перова 36, в напрямок масиву «Троєщина» в м. Києві, побачила ОСОБА_6 , яка в руці тримала сумку, в цей час у неї виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись позаду ОСОБА_6 та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрала з сумки ОСОБА_6 шкіряний гаманець, червоного кольору, вартістю 350 грн. всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 136 грн., а всього на загальну суму 486 гривень, який поклала до своєї сумки яка знаходилась при ній.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадений гаманець з коштами, на зупинці по бульвару Перова 48, в м. Києві вийшла із салону маршрутного таксі № 504 та маючи реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, була затримана працівниками міліції, які в подальшому виявили та вилучили з сумки ОСОБА_4 , викрадене майно.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю щиро розкаялася у скоєному та показала, що дійсно 06.11.2013 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, разом із знайомим за попередньою змовою, з метою вчинення кишенькової крадіжки, перебуваючи в салоні маршрутного таксі № 580, що здійснювало рух по проспекту Визволителів 6-А, в м. Києві, побачила потерпілу у якої з сумки таємно викрала мобільний телефон, та передала своєму знайомому. Після чого, вийшли з маршрутного таксі разом з викраденим телефоном. Крім того, 12.11.2013 року приблизно о 16 годині 40 хвилин, вона знаходилась у салоні маршрутного таксі №504, що здійснювало рух від зупинки «Авторинок», по бульвару Перова 36, в напрямок масиву «Троєщина» в м. Києві, де побачила ОСОБА_6 , у якої таємно викрала гаманець. Після чого, вийшла з маршрутного таксі разом з викраденим гаманцем.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності її позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка заміжня, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під наркологічним, диспансерно-динамічним наглядом з 11.08.2001 року, діагноз: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, вчинила кримінальне правопорушення не відбувши покарання за попереднім вироком.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочину.
На підставі викладеного, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та даних про особу обвинуваченої, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, та на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України частково приєднати ОСОБА_4 до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року, остаточно визначивши їй для відбування покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання поклавши на неї обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту її затримання.
Речові докази у кримінальному провадженні: матерчатий рожевий чохол, мобільний телефон марки «Нокія 7230», сім-картка мобільного оператора «Київстар» залишити у володінні власника ОСОБА_5 ; шкіряний гаманець, червоного кольору, з грошовими коштами в сумі 136 грн. залишити у володінні власника ОСОБА_6 .
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: