Справа № 1-580/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2011 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Горбатовської С.А.,

при секретарі - Бурдейній М. П.,

за участю прокурора - Вівдиченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, з освітою середньою спеціальною, непрацюючої, незаміжньої, маючої малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1 21.12.2010 року, приблизно о 17 год., знаходячись у маршрутному таксі № 69, яке рухалося по пл.. Космонавтів, 19 в м. Києві, побачила ОСОБА_2, яка стояла у салоні даного маршрутного таксі та розмовляла по мобільному телефону, після закінчення розмови поклала телефон до правої кишені пальта, в яке була одягнута. Тоді підсудна ОСОБА_1 почала спостерігати за ОСОБА_2 і чекати коли остання відвернеться, щоб вкрасти її майно. Упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_1 підійшла до ОСОБА_2 впритул та своєю рукою проникла в праву кишеню пальта, в яке була одягнута ОСОБА_2, звідки таємно викрала мобільний телефон „ОСОБА_3 С 312, вартістю 200 грн., стартовий пакет мобільного зв'язку оператора ,,ОСОБА_4, вартістю 25 грн., на рахунку якого було 15 грн., а всього, на загальну суму 238 грн. З місця вчинення злочину підсудна ОСОБА_1 зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що 21.12.2010 року, приблизно о 17 год., знаходилася на зупинці громадського транспорту біля Індустріального мосту у м. Києві, де чекала маршрутне таксі № 69. Дочекавшись маршрутне таксі, вона зайшла в нього і стала на сходинках біля передніх дверей. Під час руху маршрутного таксі вона побачила незнайому дівчину, якою, в подальшому, виявилася ОСОБА_2, що стояла попереду неї та спілкувалася по мобільному телефону. Закінчивши розмову, ОСОБА_2 поклала телефон до правої кишені пальта. На зупинці Площа Космонавтів потерпіла ОСОБА_2 зібралася виходити з маршрутного таксі і в неї виник умисел на викрадення мобільного телефону. Під час виходу ОСОБА_2 з маршрутного таксі вона своєю рукою викрала з правої кишені пальта останньої мобільний телефон ОСОБА_3 С 312", який поклала собі до сумки та поїхала до себе додому. 22.12.2010 року вона, перебуваючи вдома, дістала з сумки вкрадений телефон, після чого його вимкнула, витягла сім - карту і вставила свою сім-карту мобільного зв'язку оператора Київстар та почала ним користуватись.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що будь - яких претензій, в тому числі і матеріального характеру, до підсудної ОСОБА_5 не має.

В судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_6 пояснив суду, що викрадений підсудною ОСОБА_1 мобільний телефон «ОСОБА_3 С 312» належить їх з потерпілою матері ОСОБА_4 Викрадений телефон ОСОБА_4 повернуто, матеріальних або інших претензій вона до підсудної ОСОБА_1 не має. Про час та місце справи ОСОБА_4 повідомлена, але прийти до суду не може.

Покази підсудної ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 299 КІІК України при дослідженні доказів по справі стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, встановивши чи немає сумніву у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, то його характеризують.

З урахуванням зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд вважає .докази по справі належними і допустимими, а вину підсудної ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведеною, оскільки ОСОБА_1 таємно викрала чуже майно (крадіжка.)

При призначенні міри покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, раніше не судимої (а.с. 85), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 89), на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с. 86-88), має малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 90-91.)

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудної, суд визнає щире каяття, наявність двох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної, судом не встановлено.

Таким чином, суд призначає підсудній ОСОБА_1 міру покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання підсудної ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає їй покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Заявлений у справі цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з підсудної ОСОБА_1 на її користь завданої внаслідок злочину майнової шкоди в сумі 200 грн. суд залишає без розгляду в зв'язку з повторною неявкою в судове засідання цивільного позивача, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Питання про речові докази по справі суд вирішує у відповідності до ст. 81 КІІК України.

За викладеним, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, щомісячно з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін........- підписку про невиїзд з постійного місця проживанні.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину, - залишити без розгляду.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон «ОСОБА_3 Є 312» - залишити у власності ОСОБА_4;

- сім-карту оператора мобільного зв'язку «Київстар» № 067-300-31-00, сім-карту оператора мобільного зв'язку «Лайф» , № 093-413-60-61- повернути у власність ОСОБА_1

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: