Справа № 0603/4368/12 Провадження № 4/0603/114/12
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2012 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., при секретарі судового засідання Жмурко В.І., за участю прокурора прокуратури м. Бердичева ОСОБА_1, оперуповноваженого Сектору карного розшуку Бердичівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області ОСОБА_2, розглянувши у приміщенні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області подання начальника Бердичівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про застосування до громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_4, який народився 11 жовтня 1983 року у м. Бердичеві Житомирської області, був зареєстрований за адресою: ОСОБА_3 Федерація, АДРЕСА_1, тимчасового арешту на 40 діб для вирішення питання про екстрадицію в ОСОБА_3 Федерацію,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Бердичівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з поданням, погодженим з прокурором м. Бердичева, у якому просить постановити рішення про застосування до ОСОБА_4 тимчасового арешту на 40 діб для вирішення питання про екстрадицію в ОСОБА_3 Федерацію, та утримувати у вказаний період ОСОБА_4 у Слідчому ізоляторі при Житомирській установі виконання покарань № 8.

Подання мотивовано наступним.

4 липня 2012 року співробітниками Бердичівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області затримано громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_4, який народився 11 жовтня 1983 року.

Згідно отриманих з ОСОБА_3 Федерації матеріалів, ОСОБА_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований за адресою: ОСОБА_3 Федерація, АДРЕСА_2, обвинувачується правоохоронними органами ОСОБА_3 Федерації у скоєнні замаху на незаконний збут наркотичних речовин у великих розмірах, тобто скоїв злочини, передбачені статтею 30, пунктом "б" частини другої статті 228.1 Кримінального кодексу ОСОБА_3 Федерації.

В судові засідання, які були призначені на 19 червня 2009 року та 14 липня 2009 року, ОСОБА_4 не з'явився, відповідно переховується від суду, місце знаходження його не відомо.

Враховуючи зазначене, постановою федерального судді Куйбишевського районного суду міста Самари Плісякової О.О. від 14 липня 2009 року ОСОБА_4 оголошено в розшук та міру запобіжного заходу підписка про не виїзд, змінено на взяття під варту, та доручено забезпечити його розшук.

Зібраними матеріалами встановлено, що ОСОБА_4 вчинив на території ОСОБА_3 Федерації злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше одного року, він переховувався суду. Крім того, ОСОБА_4 є громадянином іншої держави, перебуває у міждержавному розшуку, на території України не зареєстрований та не має постійного місця проживання.

У зв'язку з наведеним у поданні ставиться питання застосувати до ОСОБА_4 тимчасовий арешт на 40 діб для вирішення питання про його екстрадицію до ОСОБА_3 Федерації.

У судовому засіданні прокурор прокуратури м. Бердичева та оперуповноважений Сектору карного розшуку Бердичівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області підтримали подання.

ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він не знав про те, що перебуває у розшуку у зв'язку з нез'явленням у судові засідання до Куйбишевського районного суду міста Самари у справі за його обвинуваченням за скоєння злочинів, передбачених статтею 30, пунктом "б" частини другої статті 228.1 Кримінального кодексу ОСОБА_3 Федерації.

Також просив суд врахувати при розгляді подання те, що він проходить лікувальну терапію.

Приймаючи рішення щодо подання, суд зазначає, що наведені у ньому обставини підтверджуються копією постанови Куйбишевського районного суду міста Самари від 14 липня 2009 року, яка додана до подання, та іншими матеріалами справи.

Частинами першою та другою статті 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, укладеною в місті Мінську та ратифікованою Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (далі Конвенція), передбачено, що Договірні Сторони зобов'язуються відповідно до умов, передбаченими цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання. Видача для притягнення до кримінальної відповідальності провадиться за такі діяння, які за законами запитуючої і запитуваної Договірних Сторін є карними і за здійснення яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на термін не менше одного року або більш тяжке покарання.

Як вбачається з постанови Куйбишевського районного суду міста Самари від 14 липня 2009 року, ОСОБА_4 є обвинуваченим у скоєнні злочину, передбаченого статтею 30, пунктом "б" частини другої статті 228.1 Кримінального кодексу ОСОБА_3 Федерації, тобто у замаху на незаконне виробництво, збут або пересилку наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у великому розмірі, за що як Кримінальним кодексом ОСОБА_3 Федерації, так і Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на термін не менше одного року.

Згідно зі статтею 60 Конвенції після одержання вимоги запитувана Договірна Сторона негайно вживає заходи до взяття під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видача не може бути здійснена.

Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 462 Кримінально-процесуального кодексу України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт на 40 діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. Орган дізнання, який затримав особу, вносить за згодою прокурора до суду за місцем затримання подання про застосування тимчасового арешту. Таке саме подання має право внести прокурор. До подання додаються: протокол затримання особи, документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, документи, що підтверджують особу затриманого.

Судом встановлено, що подання про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_4 відповідає частинам третій та четвертій статті 462 Кримінально-процесуального кодексу України, містить обставини, які є достатніми для застосування до ОСОБА_4 тимчасовий арешт на 40 діб для вирішення питання про його екстрадицію в ОСОБА_3 Федерацію, а відтак підлягає задоволенню.

Доводи ОСОБА_4 про його необізнаність щодо перебування у розшуку суд оцінює критично, оскільки як вбачається з матеріалів справи, до ОСОБА_4 на території ОСОБА_3 Федерації було застосовано запобіжний захід підписка про невиїзд, а відтак він не міг не знати про настання щодо нього негативних наслідків у випадку порушення підписки про невиїзд, у тому числі у вигляді оголошення у розшук.

Керуючись статтею 462 Кримінально-процесуального кодексу України, статтями 56 та 60 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, укладеною в місті Мінську та ратифікованою Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР,

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_4, який народився 11 жовтня 1983 року, тимчасовий арешт на 40 діб для вирішення питання про його екстрадицію в ОСОБА_3 Федерацію.

Виконання постанови покласти на Слідчий ізолятор при Житомирській установі виконання покарань № 8.

Роз'яснити, що на дану постанову протягом трьох діб з дня її винесення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Житомирської області.

Суддя В.В. Корбут