Справа № 1-81/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2011 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області

з складі: головуючого судді Павлова В.Г

з участю секретаря Чичоти В.О.,

прокурора Рубан О.Б

потерпілої ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Варва кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, укра'інець, громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2011 року, близько 20 години, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного

сп'яніння та знаходячись в господарстві ОСОБА_4, що знаходиться по вулиці Незалежності буд.147 в с. Журавка Варвинського району Чернігівсько'і області, в ході конфлікту на грунті особистих неприязнених відносин, штовхнув рукою в спину ОСОБА_1, від чого остання впала зі східців будинку та отримала тілесні ушкодження, котрі відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експертизи № 677 від 19.10.2011 року у ОСОБА_1 маються тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променево'і кістки в типовому місці, перелому шиловидного виростка правої ліктьової кістки і за ознакою тривалості розладу здоров'я відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень /а.с.49/.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в пред'явленому йому обвинуваченні зизнав повністю, підтвердив обставини, що викладені в обвинуваченні та визнав всі докази по справі, як достовірні, погодившись на скорочений порядок судового слідства, тобто, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, та вивчення матеріалів справи, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені п.З ст.299 КПК України йому зрозумілі та надав показання, що необережне середньо'і тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_1, вчинив за н1аведених в обвинувальному висновку обставин, у вчиненому щиро кається та просить суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 підтвердила показання надані нею в ході досудового слідства щодо обставин скоєння підсудним злочину /а.с.14-15/ та заявила клопотання про не застосування до останнього надто суворої міри покарання.

З'ясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються доведеність вини підсудного та квалі фікація його дій, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змі r::rу цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз'яснивши 'ім, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_2, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового слідства за ст.128 КК України, як необережне середньо'і тяжкості тілесне ушкодження, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, його вік та стан здоров'я, соціальне становище, сімейний стан, обставини вчинення підсудним злочину у сфері злочинів проти життя та здоров'я особи, дані про його притягнення до адміністративної відповідальності /а.с.27,30/, позитивну характеристику за місцем проживання /а.с.20/, відсутність даних про перебування його на про філактичних обліках у лікаря психіатра та нарколога, пом'якшуючу обставину - щире каяття, за умов наяв ності обтяжуючо'і кримінальну відповідальність обставини - вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння, а також думку потерпілої, яка не наполягала на застосуванні до підсудного уворо'і міри покарання, та з огляду на вищевикладене, приходить до переконання, що покарання повинно бути призначено у виді обмеження волі в межах мінімальної межі санкції статті.

Суд, з урахуванням сукупності об'єктивних та суб'єктивних передумов, а саме тяжкості та фактичних обставин вчинення підсудним злочину , особи винного та інших обставин справи, що були досліджені в судовому засіданні, приходить до внутрішнього переконання, що виправлення підсудного ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК ОСОБА_3, встановивши мінімальний іспитовий строк, що буде необхідним і достатнім для виправ лення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.321-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК

України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1/один/ рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбува- ння призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1/один/ рік.

На підставі ст.76 КК України, на ОСОБА_2ійовича покласти обов'язки: повідомля органи кримінально-виконавчої системи про місце проживання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2, до набрання вироком законної сили, залишити у виді підписки про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області на протязі 15 діб з дня його проголошення.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_5