Справа № 11-124/11 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № Доповідач: Голубицький С. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2011 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Голубицького С.С.,

суддів Данка В.В., Белени А.В.,

за участю :

скаржниці ОСОБА_1,

представника скаржниці ОСОБА_2,

зацікавленої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію ОСОБА_4 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2010 року, якою відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

в с т а н о в и л а :

8 вересня 2010 року ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду в порядку ст. 27 КПК України із скаргою про порушення щодо ОСОБА_3 кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

У своїй скарзі остання вказала, що 20 лютого 2010 року близько 8-ої години ранку в квартирі по місцю проживання, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батько ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного спяніння на грунті неприязних стосунків побив її, наносив удари кулаками по голові і тулубу, душив руками за шию, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження у вигляді забою і розтягу звязок шийного відділу хребта, синців на шиї та руках.

Постановою даного суду від 29 грудня 2010 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи за ч. 1 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляції ОСОБА_4, покликаючись на розгляд скарги в її відсутності, однобічність та невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить апеляційний суд вказану постанову скасувати і повернути справу на новий судовий розгляд.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого про обставини справи і зміст апеляції, вислухавши виступ скаржниці та її представника адвоката ОСОБА_2 на її підтримку, думку ОСОБА_3, який просив залишити апеляцію без задоволення, а постанову районного суду без зміни, вивчивши матеріали скарги, обговоривши наведені в апеляції доводи, встановила наступне.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_1 про порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України через відсутність достатніх даних, які вказують на вчинення злочину. На підтвердження даного рішення суд поклався на те, що скаржницею не було надано доказів у підтвердження існування причинного звязку між отриманими тілесними ушкодженнями та умисними незаконними діями ОСОБА_3. За висновком суду, конфлікти між скаржницею і її батьком носять особистий характер і виникають на грунті неприязних стосунків, повязаних із застосуванням батьком методів виховання доньки, неприйнятних останньою.

Однак з матеріалів справи не вбачається на підставі чого суд прийшов до такого висновку, адже судове засідання у справі не призначалось і будь які докази по справі, які б давали суду підстави прийти до такого висновку, судом не досліджувались. В самій постанові суд не зазначив даних, що є в матеріалах справи, які дозволили йому зробити такий висновок.

При вивченні матеріалів скарги колегією встановлено, що доводи суду першої інстанції в постанові про те, що скаржницею не було надано доказів на підтвердження причинного звязку між отриманими тілесними ушкодженнями та умисними незаконними діями ОСОБА_3 не відповідають дійсності. Як вбачається з даних матеріалів, до скарги остання долучила акт судово медичного обстеження від 22. 02. 2010 року за № 378 згідно якого при звертанні ОСОБА_1 за медичною допомогою 20. 02. 2010 року у неї було діагностовано забій, розтяг звязок шийного відділу хребта, а при судово медичному огляді виявлені синці на шиї і руках. Ці тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 20. 02. 2010 року і відносяться до легкого ступеня тяжкості. У своїй скарзі ОСОБА_1 вказала, що дані тілесні ушкодження при вище зазначених обставинах їй умисно заподіяв саме ОСОБА_3. Крім того, в ній остання навела перелік доказів на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні даного злочину та вказала свідків, які підлягають виклику в судове засідання.

Зважаючи на ці обставини не можна погодитись із висновком суду про відсутність у скарзі достатніх даних, які вказують на вчинення злочину ОСОБА_3.

Крім того, у своїй постанові суд вказав про відсутність достатніх даних для порушення кримінальної справи за ч. 1 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_5, хоча заявницею у скарзі ставилось питання про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3.

Викладене дає підстави колегії суддів прийти до висновку, що при прийнятті рішення за скаргою ОСОБА_1 районним судом були допущені однобічність та неповнота, а наведені ним у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 367 КПК України, однобічність та неповнота, невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи, є підставами для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене колегія знаходить доводи апеляції обґрунтованими та вважає необхідним задовольнити її повністю, постанову районного суду скасувати, а скаргу повернути в той же суд для прийняття іншим суддею рішення в порядку ст. 251 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366, 374, 377 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію ОСОБА_1 задовольнити повністю. Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2010 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про порушення щодо ОСОБА_3 кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України скасувати, а скаргу повернути в той же суд для прийняття іншим суддею рішення в порядку ст. 251 КПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : /підпис/.

Судді : /підписи/.