1-кп/357/642/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2014 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потнрпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №5 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0003066 від 28.06.2014 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадяна України, освіта неповна середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 , раніше судимого:

05.01.2004 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.;

20.07.2004 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 та ч.3 ст.185, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

24.03.2006 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на 2 (два) роки;

11.01.2007 року Ірпінським міським судом Київської області за ч.1 ст.309, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

30.04.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки звільнився 26.12.2013 року по відбуттю строку покарання, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21.06.2014 року, близько 00 годин, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «ПТУ№9», що по вул.Леваневського в м.Біла Церква Київської області, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 зняв із ссебе та поклав на лавку куртку, в які знаходився мобільний тедефон марки «Samsung Galaху S5606» вартістю 1 000 грн., в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора «Лайф», який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, умисно, з корисливих намірів, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, повторно, вчинив крадіжку вказаної куртки із зазначеним мобільним телефоном, який згодом продав, витративши кошти на свої потреби, а куртку викинув, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, продовжуючи свою здлчинну діяльність, 27.06.2014 року, близько 23 години, ОСОБА_6 , перебуваючи біля кіоску пункту прийому скотари, що по АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих намірів, шляхом пошкодження віконного скла, проник до вищевказаного кіоску, звідки повторно здійснив крадіжку грошей в сумі 620 грн., належні потерпілому ОСОБА_4 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану сум.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), пояднане з проникненням в приміщення, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінуємих йому діяннях визнав в суді повністю, підтвердив всі обставини скоєння кримінальних правопорушень і просив не дозіліджувати інші докази, які зібранні під час досудового слідства, та підтвердив, що положення ч.3 ст.349 КПК України роз`ясненні йому і зрозумілі. В скоєному щиро покаявся, просив суворо його не карати.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінуємих йому діяннях в суді доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в приміщення, вчинена повторно.

Обираючи обвинуваченому міру покарання за скоєне, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, ступінь його вини, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахлвує як пом`якшуючі обставини визнання ОСОБА_8 своєї винуватості у скоєному та його каяття, а також враховує, що останній являється інвалідом третьої групи за загальним захворюванням.

Разом з тим, суд також приймає до уваги, що ОСОБА_6 раніше судимий, на шлях виправлення не став, вчинив кримінальні правопорушення, одне з яких віднесено до категорії тяжких злочинів, характеризується посередньо, порушував встановлений відносно нього адміністративний нагляд, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, перебуває на обліку у лікаря нарколого з приводу синдрому залежності від алкоголю, а також суд враховує як обтяжуючі обставини рецідив злочинів та повторність, тому вважає, що його виправлення можливе тільки за умови ізоляції від суспільства і відносно нього слід застосувати покарання у виді позбавлення волі.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню і з ОСОБА_6 слід стягнути 1 000 грн. на відшкодування заподіяних збитків.

Цивільний позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню і з ОСОБА_6 слід стягнути 595 грн. на відшкодування заподіяних збитків.

Судові витрати відсутні. Речові докази 25 грн. добровільно видані ОСОБА_6 підлягають поверненню потерпілому ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 370, 371, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_6 визначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту взяття його під варту, тобто з 23.07.2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в СІЗО №13 Управління держаної пенітенціарної служби України у м.Києві та Київської області.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити, стягнувши на його користь із ОСОБА_6 1 000 (одну тисячу) грн. на відшкодування заподіяних збитків.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити, стягнувши на його користь із ОСОБА_6 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. на відшкодування заподіяних збитків.

Речові докази - грошові кошти в сумі 25 (двадцять п`ять) грн. - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1