В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009733 від 03.07.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 02.07.2015 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, зайшла до магазину «Нью Йоркер», розташованого за адресою: м. Київ, пр-т. Ватутіна, 2-Т, ТРЦ «Скаймол», та взяла з вішалки жіночі шорти білого кольору та жіночу футболку білого кольору, після чшго направилася до примірочних кабін магазину, де приміряючи вищевказаний одяг, у неї виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме шортів та футболки.
Реалізуючи свої злочинні наміри, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна ОСОБА_4 дістала зі своєї сумки металеві щипці, якими зірвала з футболки пластикову кліпсу, після чого викрала товар, який належитьTOB «Нью Йоркер Україна», а саме: жіночу футболку, білого кольору (артикул 08-172), закупівельною вартістю 92 грн. 80 коп. та жіночі шорти, білого кольору (артикул 16-470), закупівельною вартістю 188 грн. 48 коп., а всього на загальну суму 281 гривню 28 копійок.
В подальшому, ОСОБА_4 виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, попрямувала до виходу з магазину не сплативши за вищевказаний товар та пройшла повз рамку сигнальних воріт, тим самим завершила усі необхідні дії для доведення даного злочину до кінця, однак останній не завершила з причин, що не залежили від її волі, адже була затримана працівником охорони даного магазину.
Будучи допитаною в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю, надала показання, підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаялася у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просила суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновок експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачена на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судима, виключно позитивна характеристика за місцем проживання, спосіб життя( не заміжня, не працює, молодий вік, раніше ні в чому ганебному та протиправному помічена не була), що свідчить про те, що оточуюча обстановка у сім`ї та побуті виражає належні соціальні зв`язки, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 КК України, у виді штрафу.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винною вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Речові докази: металеві щипці, пластикову кліпсу, які містяться в поліетиленових пакетах з написом «Експертна служба» , - знищити; жіночу футболку, білого кольору (артикул 08-172) та жіночі шорти, білого кольору (артикул 16-470), - залишити у власності ТОВ «Нью Йоркер Україна; жіночі шорти рожевого кольору, плаття чорного кольору ,передані до камери схову речових доказів Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києва на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 03.07.2015 року, - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1