ун. № 759/8746/15-к пр. № 1-кп/759/547/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, гр-н України, українець, з середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий згідно з правилами п. 6 ч. 1 та ч. 4 ст. 55 КК України (1960 року): - 18 листопада 1997 року вироком Козелецького районного суду Чернігівської області з урахуванням внесених до нього змін постановою Чернігівського обласного суду від 08 квітня 1998 року за ч. 3 ст. 142 КК України на три роки та шість місяців позбавлення волі, 24 січня 2001 року звільнений з місць позбавлення волі; - 26 березня 2002 року вироком Деснянського районного суду міста Києві за ч. 2 ст. 309 КК України на три роки та шість місяців позбавлення волі, 06 липня 2005 року звільнений з місць позбавлення; - 28 грудня 2006 року вироком Козелецького районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 309 КК України на три роки позбавлення волі, 25 лютого 2010 року звільнений з місць позбавлення; - 20 листопада 2013 року вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на один рік позбавлення волі із звільненням від призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на один рік, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:
06 квітня 2015 року, приблизно о 13 год 30 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи по пр-ту Лесі Курбаса в м. Києві біля буд. № 12 та маючи судимість за ст. 309 КК України, незаконно для власного вживання, тобто без мети збуту, повторно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи за грошову винагороду особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,14 г, який продовжив незаконно зберігати при собі у латексному виробі без мети збуту. Того ж дня, приблизно о 14 год 00 хв, біля буд. № 12 по пр-кту Лесі Курбаса в м. Києві, ОСОБА_6 був затриманий працівниками міліції, а вказаний наркотик в нього вилучено.

Вилучена у ОСОБА_8 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом опій ацетильований, обіг якого заборонено згідно з Переліком, затвердженими Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 1, Список №1), розмір якого не становить великий (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000р.).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому за викладених вище обставин злочині визнав у повному обсязі, щиро покаявся і показав, що дійсно 06 квітня 2015 року, маючи на меті придбати для власного споживання, тобто без мети збуту, опій ацетильований, під час телефонних розмов у першій половині дня з наглядно знайомою особою, яка займалася збутом таких наркотиків, домовився з нею про купівлю останнього. Як пригадав обвинувачений, останні цифри номера телефону цієї особи були … 9640, він їх мав записаними на папірцю, в телефонній книзі не зберігав, інших даних про цю особу він згадати не може.

Як далі показав ОСОБА_6 , під час зустрічі з вказаною особою, яка відбулася приблизно о 13 год 30 хв по пр-кту Лесі Курбаса в м. Києві біля буд. № 12 він, обвинувачений, за 180 грн незаконно для власного вживання придбав у неї особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масу якого в перерахунку на суху речовину 0,14 г не оспорював, і продовжив цей засіб незаконно зберігати при собі у латексному виробі. Того ж дня приблизно о 14 год 00 хв, його поруч з вказаним місцем було затримано працівниками міліції, а вказаний наркотик вилучено. Як уточнив обвинувачений, він із самого початку не заперечував своєї причетності до незаконного зберігання наркотичного засобу без мети збуту, добровільно видав його правоохоронцям, давав з цього приводу послідовні показання, на яких наполягає і в суді, сприяв органам досудового розслідування у встановленні істини у справі, засвідчив факт вилучення в нього вказаного вище наркотичного засобу своїм підписом на протоколі огляду місця події від 06 квітня 2015 року, дав згоду на здійснення особистого обшуку, проведення якого не оскаржує. Водночас, у вказаному протоколі за невідомих обставин пізніше з`явилася дописка про те, що крім наркотичного засобу в нього, обвинуваченого, нібито було вилучено і гроші в сумі 300 грн, що вочевидь не відповідає дійсності, після чого слідство, як вважає обвинувачений, якого підтримав захисник, пішло по хибному шляху.

Не дивлячись на повне визнання ОСОБА_9 своєї вини у незаконному придбанні та зберіганні за вказаних вище фактичних обставин наркотичного засобу без мети його збуту, вона підтверджується, крім власне його показань, також й іншими дослідженими судом доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, згідно з дослідженим у судовому засіданні протоколом огляду місця події від 06 квітня 2015 року в частині, яку суд не визнавав в порядку ч. 2 ст. 89 КПК України очевидно недопустимою, у ОСОБА_8 дійсно було виявлено і вилучено у латексному виробі рідину коричневого кольору (а. 86-87).

Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві № 1237х від 08 квітня 2015 року, надана на дослідження рідина коричневого кольору, яка була вилучена у ОСОБА_8 за вказаних вище обставин є особливо небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,14 г (а. 89-92).

Під час дослідження вказаних доказів обвинувачений визнав, що саме вказану кількість наркотичного засобу, який був предметом експертного дослідження, у нього на законних підставах вилучили працівники міліції 06 квітня 2015 року, і який він зберігав при собі для власного споживання. Вказаного висновку експерту сторони провадження не оспорювали.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого в цій частині підтверджені наведеними доказами, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а тому суд визнає показання обвинуваченого в цій частині щирими і поряд з іншими доказами кладе в основу свого рішення.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 , 06 квітня 2015 року перебуваючи біля будинку № 12 по проспекту Лесі Курбаса в м. Києві, повторно незаконно придбав та зберігав без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,14 г 0,14 г.

Згідно з обвинувальним актом стороною обвинувачення ОСОБА_6 також обвинувачується у повторному незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу (опій ацетильований), тобто у злочині, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вчиненому за таких викладених в обвинувальному акті фактичних обставин.

ОСОБА_6 у невстановлений слідством час в невстановленому слідством місці у невстановленої слідством особи незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований та почав його незаконно зберігати при собі з метою збуту.

18 березня 2015 року приблизно о 13 год 25 хв ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 за попередньою домовленістю зустрівся з особою, яка проводила оперативну закупку та обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_10 », якому незаконно повторно збув за гроші в сумі 300 грн один латексний виріб з рідиною темного кольору. Після чого, 18 березня 2015 року в період часу з 14 год 00 хв по 15 год 05 хв у службовому кабінеті № 34 ТВМ-2 Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, по бул. Кольцова, 22-А у « ОСОБА_11 » було вилучено один латексний виріб з рідиною темного кольору в середині, який він придбав у ОСОБА_8 в рамках проведення оперативної закупки. Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві № 949х від 20 березня 2015 року, надана на дослідження рідина коричневого кольору - особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою (в перерахунку на суху речовину) у рідині 0,12 г.

Крім того, ОСОБА_6 26 березня 2015 року приблизно о 13 год 30 хв, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою домовленістю зустрівся з особою, яка проводила оперативну закупку та обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_10 », де в приміщені вище вказаної квартири незаконно повторно збув за гроші в сумі 300 грн один латексний виріб з рідиною темного кольору. Після чого, 26 березня 2015 року в період часу з 14 год 10 хв по 14 год 35 хв у службовому кабінеті № 34 ТВМ-2 Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, по бул. Кольцова, 22-А у « ОСОБА_11 » було вилучено один латексний виріб з рідиною темного кольору, який він придбав у ОСОБА_8 в рамках проведення оперативної закупки. Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві № 1085х від 14 квітня 2015 року, надана на дослідження рідина коричневого кольору - особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою (в перерахунку на суху речовину) у рідині 0,16 г.

Крім того, ОСОБА_6 06 квітня 2015 року приблизно о 13 год 20 хв, перебуваючи в лісопарковій зоні поблизу будинку № 10-ж по просп. Л. Курбаса в м. Києві, за попередньою домовленістю зустрівся з особою, яка проводила оперативну закупку та обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_10 », де незаконно повторно збув за гроші в сумі 300 грн один латексний виріб з рідиною темного кольору. Після чого, 06 квітня 2015 року в період часу з 17 год 10 хв по 17 год 40 хв у службовому кабінеті № 34 ТВМ-2 Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві по бул. Кольцова, 22-А у « ОСОБА_11 » було вилучено один латексний виріб з рідиною темного кольору, який він придбав у ОСОБА_8 в рамках проведення оперативної закупки. Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві № 1238х від 08 квітня 2015 року, надана на дослідження рідина коричневого кольору - особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою (в перерахунку на суху речовину) у рідині 0,14 г.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_8 у вчиненні поставленого йому у провину злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, сторона обвинувачення посилалася на показання допитаних в судому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також на інші докази, які вважав за необхідне надати прокурор і в судовому засіданні були безпосередньо ретельно досліджені судом за його клопотанням, а саме:

-Протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 20 березня 2015 року (а. 44-45);

-Акт огляду покупця від 18 березня 2015 року з додатком (а. 46-47);

-Протокол оперативної закупівлі від 18 березня 2015 року (а. 48);

-Протокол огляду місця події від 18 березня 2015 року (а. 49-51);

-Висновок експерта № 949х від 20 березня 2015 року (а. 53-54);

-речовий доказ (а. 55-56) за епізодом збуту 18 березня 2015 року;

-Протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 30 березня 2015 року (а. 58-59);

-Акт огляду покупця від 26 березня 2015 року з додатком (а. 61-62);

-Протокол оперативної закупівлі від 26 березня 2015 року (а. 60);

-Протокол огляду місця події від 26 березня 2015 року (а. 63-65);

-Висновок експерта № 1085х від 14 квітня 2015 року (а. 66-68);

-речовий доказ (а. 69-70) за епізодом збуту 26 березня 2015 року;

-Протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 10 квітня 2015 року (а. 74-75);

-Акт огляду покупця від 06 квітня 2015 року з додатком (а. 77-78);

-Протокол оперативної закупівлі від 06 квітня 2015 року (а. 76);

-Протокол огляду місця події від 06 квітня 2015 року (а. 79-80);

-Висновок експерта № 1238х від 08 квітня 2015 року (а. 82-83);

-речовий доказ (а. 84-85) за епізодом збуту 06 квітня 2015 року, а також:

-Протокол огляду місця події від 06 квітня 2015 року (а. 86-87);

-Висновок експерта № 1237х від 08 квітня 2015 року (а. 82-83);

-речовий доказ (а. 91-92);

-Висновок експерта № 1526х від 29 травня 2015 року (а. 94-96);

-Протокол огляду речових доказів з додатками (а. 97-100);

-речовий доказ (а. 101);

-Протокол огляду речових доказів (а. 102-104);

-речовий доказ (а. 105);

-Протокол тимчасового доступу до речей та документів з додатками (а. 108-111);

-Протокол огляду речових доказів з додатками (а. 112-125).

Оцінюючи висунуте ОСОБА_15 обвинувачення в цій частині, суд приймає до уваги таке. У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому, згідно з вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. А згідно з правилами ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора. Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Оцінюючі наведені вище і досліджені судом докази обвинувачення (протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 20 березня 2015 року, акт огляду покупця від 18 березня 2015 року з додатком, протокол оперативної закупівлі від 18 березня 2015 року, протокол огляду місця події від 18 березня 2015 року, висновок експерта № 949х від 20 березня 2015 року) за епізодом збуту наркотичного засобу 18 березня 2015 року в контексті їх достатності, суд дійшов таких висновків.

Аналіз вказаних доказів у їх сукупності дійсно вказує на те, що невідомий гр-н « ОСОБА_10 » 18 березня 2015 року дав згоду на проведення оперативної закупки наркотичного засобу, для чого був у присутності понятих оглянутий і отримав заздалегідь ідентифіковані кошти в сумі 300 грн, у подальшому разом із співробітниками міліції того ж дня він виїздив до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , після чого повернувся до приміщення ТВМ-2 Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, по бул. Кольцова, 22-А, де в службовому кабінеті № 34 в період часу з 14 год 00 хв по 15 год 05 хв добровільно видав латексний виріб з рідиною темного кольору, в якій експертом виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,12 г. Ці фактичні дані не оспорювалися і стороною захисту, проте вони жодним чином не доводять причетність саме ОСОБА_8 до збуту за вказаних обставин зазначеного наркотику гр-ну « ОСОБА_16 », єдиним джерелом походження інформації про таку причетність обвинуваченого, як це випливає зі змісту протоколу оперативної закупки від 18 березня 2015 року, є виключно особа, яка нібито проводила таку закупку та обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_10 », зокрема, надані ним пояснення оперативному співробітнику ОСОБА_17 .

Аналогічних висновків дійшов суд, оцінюючі наведені вище докази обвинувачення в контексті їх достатності і за іншими поставлених у провину обвинуваченому епізодами збуту наркотичних засобів 26 березня та 06 квітня 2015 року (протоколи про результати контролю за вчиненням злочину від 30 березня та 10 квітня 2015 року; акти огляду покупця від 26 березня та 06 квітня 2015 року з додатками; протоколи оперативної закупівлі та огляду місця події від 26 березня та 06 квітня 2015 року; висновки експерта № № 1085х та 1238х). Доведені вказаними доказами факти придбання гр-ном « ОСОБА_18 » 26 березня та 06 квітня 2015 року наркотичних засобів, які згодом він кожного разу видавав працівникам міліції також не оспорюються стороною захисту, проте вони знову ж таки не доводять причетність ОСОБА_8 до збуту наркотичних засобів « ОСОБА_16 », єдиним джерелом походження інформації про таку причетність обвинуваченого і в цих випадках є виключно пояснення самого « ОСОБА_11 ».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 співробітник оперативного підрозділу ВБНОН Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві показав, що за ініціативної участі гр-на « ОСОБА_11 », який сам звернувся до правоохоронних органів, відбувалося оперативне відпрацювання інформації про можливу причетність ОСОБА_8 до збуту наркотичних засобів на території Святошинського району м. Києва. Про те, що під час оперативних закупок 18, 26 березня та 06 квітня 2015 року ОСОБА_6 збував наркотичні засоби за гроші було відомо виключно зі слів « ОСОБА_11 », безпосередньо збут наркотику чи розмови учасників зустрічей з приводу цього не фіксувалися, учасники слідчих дій, в тому числі поняті, їх безпосередніми очевидцями не були. Всі події, які відбувалися в під`їзді будинку, де проживав ОСОБА_6 , а також в парковій зоні, під час зустрічі його з « ОСОБА_18 » до моменту виходу останнього до працівників міліції ніким не контролювалися. Спростувати припущення захисту про те, що « ОСОБА_10 » міг отримати наркотичний засіб в іншій спосіб, ніж про який він повідомляв співробітникам міліції, свідок не зміг.

Таким чином, під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, спрямованої на викриття ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, органами досудового розслідування не було вжито жодних заходів для фіксації з використанням технічних засобів самого факту збуту наркотичного засобу, хоча потреба у здійсненні такої фіксації була очевидною, що в результаті, поряд із вищенаведеним, ставить під сумнів достовірність даних, отриманих у ході вказаних оперативних закупівель. Звертає на себе увагу і неподання стороною обвинувачення для дослідження судом процесуальних рішень та інших матеріалів, які слугували приводом та правовими підставами для проведення негласних слідчих дій, підтверджували б легітимність їх результатів.

Більш того, сторона обвинувачення протягом тривалого часу (судовий розгляд, в тому числі із забезпеченням технічної можливості допиту свідка « ОСОБА_11 » з іншого приміщення в режимі відеоконференції відбувався 09 липня, 11 серпня, 02 та 23 вересня, 06 та 18 листопада, 09 грудня 2015 року), який суд визнав критичним з точки зору розумності, явку в суд вказаного гр-на « ОСОБА_11 » для його безпосереднього допиту в судовому засіданні не забезпечила, а суд такої можливості не мав внаслідок легендованих даних про цю особу.

Контрольна закупка, яка виконується інформатором, повинна бути здійснена у суворій відповідності до встановленої процедури і за умови її належного документування (постанова у справі "Веселов та інші проти Російської Федерації" (Veselov and others v. Russia) від 02 жовтня 2012р., § 102), натомість органом досудового розслідування у даному випадку не забезпечено належного рівня довіри до здобутих доказів в цій частині. Щодо показань « ОСОБА_11 », то дійсно Конвенція допускає посилання на інформацію, отриману від анонімних інформаторів, але тільки на стадії досудового розслідування, коли цього вимагає характер злочинної діяльності та необхідність її викриття. Інша справа використання цих показань судом як підстави для визнання винуватості (постанови у справі "Тейшейра де Кастро проти Португалії" від 9 червня 1998р. (§ 35) та у справі "Ваньян проти Російської Федерації" від 15 грудня 2005р. (§ 46)).
За наведених обставин, суд не вважає вище наведені докази, навіть у їх сукупності достатньою підставою для безспірного визнання вини ОСОБА_8 за вказаними епізодами 18 та 26 березня, 06 квітня 2015 року. Можливості обґрунтовувати судові рішення поясненнями гр-на « ОСОБА_11 », які він надавав працівникам міліції, слідчому та прокурору, в тому числі і тими, які викладені у відповідних протоколах слідчих дій, а так само й посилатися на них, суд позбавлений внаслідок імперативних вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 слідчий СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві показав, що виконував функції слідчого в межах даного кримінального провадження, до автоматизованої системи реєстру досудових розслідувань з урахуванням змісту проведених оперативних заходів в даному провадженні та необхідності приховати їх результати вносилися відомості не про ОСОБА_8 , як можливого збутчика наркотичних засобів, а інші вигадані дані, огляди місць події від 06 квітня 2015 року ним не проводилися, оскільки їх проводив черговий слідчий, всі наявні в судовому провадженні документи, які підписані від його імені, складалися ним безпосередньо, про збут наркотику ОСОБА_9 йому, свідку, відомо виключно від « ОСОБА_11 », який повідомив, що приймав участь у контрольних закупівлях, сам він, свідок, до таких закупівель відношення не мав. Також свідок уточнив, що йому не відомий номер мобільного телефону, яким користувався на той період часу « ОСОБА_10 », дані, які вказували б на зміст перемовин « ОСОБА_11 » та ОСОБА_8 в розпорядження слідства також не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 слідчий СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві показав, що 06 квітня 2015 року перебував на чергуванні, отримавши виклик через чергового Святошинського РУ ГУ виїхав на оформлення та вилучення наркотичних засобів (точно яких і де саме він не пам`ятає), під час проведення огляду місця події був присутнім обвинувачений, з яким він знайомим не був, про його злочинну діяльність також ні чого відомо не було. До протоколу огляду місця події від 06 квітня 2015 року він дійсно зразу не вписав про гроші, потім йому сказали присутні оперативні співробітники, що треба ще і про нібито вилучені ними гроші вказати у протоколі, а тому він зробив дописки з цього приводу. Свідок не зміг пояснити чому додатково зроблені ним записи у протоколі не засвідчені підписами учасників слідчої дії. Крім того, свідок також не міг пояснити, яка була необхідність і в чому був оперативний чи слідчий задум штучного розпорошення місця події, внаслідок чого відбулися окремі огляди її учасників, а саме ймовірного за версією слідства збутчика наркотиків ОСОБА_8 на місці затримання біля буд. АДРЕСА_3 (з 15-30 до 16-00), а покупця цих наркотиків « ОСОБА_11 » у службовому кабінеті № 34 ТВМ-2 Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві (з 17-10 до 17-40), відтак було очевидно втрачено можливість повноцінного та всебічного огляду місця події за участю вказаних осіб відразу після її настання.

Звертає на себе увагу відсутність належного процесуального оформлення затримання ОСОБА_8 та вилучених в нього речей, яке приховане результатами огляду місця події.

Суд з підстав передбачених ч. 2 ст. 89 КПК України, не здійснював дослідження протоколу огляду місця події від 06 квітня 2015 року в частині, в якій фіксувався факт вилучення в ОСОБА_8 заздалегідь ідентифікованих оперативними працівниками коштів в сумі 300 грн, а саме купюри 100 (чи 200) КМ 4669916, 50 СГ 92(чи 3)37689, 20 МР 5546853, 20 36942742, 10 МЄ 1539192 (а. 86-87), оскільки цей доказ в указаній частині під час судового розгляду судом був визнаний очевидно недопустимим внаслідок дописки цієї інформації до протоколу поміж вже наявного в ньому тексту та без належного засвідчення цієї дії підписами всіх учасників слідчої дії. Дані щодо вказаних купюр у вказаному протоколі також мають необумовлені виправлення, напр.., зміна запису цифр «100» на «200», «2» на «3» чи навпаки, номер найбільшої за номіналом купюри не відповідає її фактичному номеру, як і номер та серія однієї купюри номіналом 20 грн, як це встановлено і зафіксовано органом досудового розслідування під час оглядів цих коштів 06 та 22 квітня 2015 року, протоколи яких було також досліджено в судовому засіданні (а. 97-98).

Більш того огляд місця події від 06 квітня 2015 року в межах негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину проведено слідчим ОСОБА_21 в порушення ч. 1 ст. 214 КПК України, оскільки він не мав повноважень слідчого в межах даного провадження № 0002275.

Як вбачається з протоколу огляду речових доказів грошей в сумі 300 грн (а. 97-98), на завірчому написі до пакету, в якому вони зберігалися, відсутня позначка про наявність підпису учасника слідчої дії ОСОБА_8 , під час якої вилучалися ці кошти. Дійсність цієї обставини підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 .

Отже втрачають своє доказове значення з точки зору достатності (ч. 1 ст. 94 КПК України) і дані, які містять висновки експерта № 1237х від 08 квітня 2015 року (а. 82-83) та № 1526х від 29 травня 2015 року (а. 94-96) щодо належності певних речовин до наркотичних засобів та їх співвідношення за фізико-хімічними властивостями, а також протокол огляду речових доказів (грошей в сумі 300 грн) з додатками (а. 97-100) та всі речові докази (а. 55-56, 69-70, 84-85, 91-92 та 101 наркотичні засоби та грошові кошти), оскільки вони не містять даних про причетність ОСОБА_8 до збуту наркотиків, а так само й слідів такої причетності.

З огляду на те, що жодний з понятих ( ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 ), які зазначені прокурором як свідки, не був очевидцем події збуту наркотичних засобів з боку ОСОБА_8 , як це випливає з показів свідка ОСОБА_13 , втрачають своє доказове значення з точки зору достатності (ч. 1 ст. 94 КПК України) і показання вказаних осіб, до речі явку до суду яких сторона обвинувачення забезпечити протягом півроку також була не здатна.

Таким чином, тлумачачи всі сумніви на користь обвинуваченого, суд вважає недоведеним те, що ОСОБА_6 незаконно придбав, зберігав з метою збуту та в подальшому 18, 26 березня та 06 квітня 2015 року за вказаних в обвинувальному акті обставин збув гр-ну « ОСОБА_16 » особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, а відтак виключає вказані епізоди з обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України як недоведені.

Не спростовують цих висновків суду і дані, які містять досліджені судом протокол огляду речових доказів (а. 102-104) щодо змісту збережених контактів у пам`яті телефону, яким за номером … 9012, як визнав сам обвинувачений, він користувався, протоколи тимчасового доступу до речей та документів з додатками та огляду речових доказів з додатками (а. 108-111, 112-125) щодо даних про вхідні та вихідні дзвінки мобільного телефону за номером … 9012 у період 18, 26 березня та 06 квітня 2015 року, оскільки зміст самих розмов обвинуваченого при цьому не розкрито.

Отже втрачають своє доказове значення і дані, які місти власне сам мобільний телефон обвинуваченого (а. 105), оскільки їх вочевидь недостатньо для доведення обвинувачення ОСОБА_8 у збуті наркотику.

Натомість, під час дослідження в судовому засіданні вказаних протоколів огляду належного обвинуваченому телефону (а. 102-104) та даних про вхідні та вихідні дзвінки за ним, до яких у встановленому порядку надавався тимчасовий доступ (а. 108-111, 112-125), навпаки, знайшли своє підтвердження показання обвинуваченого про те, що остання особа, з якою він спілкувався телефоном 06 квітня 2015 року перед своїм затриманням працівниками міліції, був абонент відсутнього в пам`яті його телефону номеру …9640 (час 13 год 40 хв 49 сек), який телефонував обвинуваченому. Характерним є і те, що абонент вказаного номеру телефону був ініціатором розмов з обвинуваченим як 18 та 26 березня, так і 06 квітня 2015 року, а не навпаки. Крім того, 18 березня 2015 року протягом часу з 12 год 29 хв по 15 год 34 хв, тобто у період, коли за висунутим обвинуваченням відбувся збут наркотичного засобу гр-ну ОСОБА_11 (час збуту 13 год 25 хв), ОСОБА_30 мав розмови тільки з абонентом телефону номер …8276 (за даними записної книжки телефону «Дима»), 26 березня 2015 року протягом часу з 13 год 10 хв по 15 год 10 хв, тобто у період, коли за висунутим обвинуваченням вдруге відбувся збут наркотичного засобу гр-ну ОСОБА_11 (час збуту 13 год 30 хв), ОСОБА_30 мав розмови тільки з абонентом телефону номер …0535 (за даними записної книжки телефону «Н.»), тобто це були різні особи.

На відсутність умислу ОСОБА_8 на збут наявного в нього і вилученого 06 квітня 2015 року наркотичного засобу, вказує не тільки його незначна кількість, а й безспірно встановлена залежність обвинуваченого від вказаного наркотичного засобу, за що власне він і притягувався раніше до кримінальної відповідальності неодноразово, останній раз у 2013 році (а. 190-191).

За таких обставин, приймаючи до уваги обсяг висунутого обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України, всі епізоди якого суд виключив з обвинувачення ОСОБА_8 внаслідок його необґрунтованості з наведенням відповідних мотивів, суд знаходить правові підстави не доведено, що вказаний злочин вчинено обвинуваченим, для постановлення виправдувального вироку за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у повному обсязі, а саме за його обвинуваченням, як виклав прокурор в обвинувальному акті, у тому, що ОСОБА_6 вчинив повторне незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Дії ОСОБА_8 , який 06 квітня 2015 року повторно незаконно придбав та зберігав без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,14 г, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України.

Доводи захисту про відсутність правових підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто за ознакою повторності, не ґрунтуються на законі. Як вбачається з довідки про судимість обвинуваченого (а. 187-189) та про його звільнення (а. 39), останній вважається згідно з правилами п. 6 ч. 1 та ч. 4 ст. 55 КК України (1960 року), які суд застосовує на виконання приписів ст. 5 КК України, судимим, зокрема: - 18 листопада 1997 року вироком Козелецького районного суду Чернігівської області з урахуванням внесених до нього змін постановою Чернігівського обласного суду від 08 квітня 1998 року за ч. 3 ст. 142 КК України на три роки та шість місяців позбавлення волі, покарання за яким відбув повністю 24 січня 2001 року; - 26 березня 2002 року вироком Деснянського районного суду міста Києві за ч. 2 ст. 309 КК України на три роки та шість місяців позбавлення волі, покарання за яким відбув повністю 06 липня 2005 року; - 28 грудня 2006 року вироком Козелецького районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 309 КК України на три роки, покарання за яким відбув 25 лютого 2010 року; - 20 листопада 2013 року вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України (злочин вчинено 03 жовтня 2013 року). Відтак, станом на 06 квітня 2015 року ГОРБАТЕНКО мав судимість за ст. 309 КК України, що і було обґрунтовано враховано прокурором під час викладення фактичних обставин в обвинувальному акті (а. 4).

При призначенні ОСОБА_15 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який, будучи неодноразово притягнутим до кримінальної відповідальності (починаючи з 2002 року за незаконні дії у сфері обігу наркотичних засобів), так і не зміг позбутися залежності від наркотичних засобів, хоча і щиро намагався це зробити, неодноразово лікуючись від наркоманії, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, не має утриманців, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має ряд хронічних захворювань. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_15 , суд визнає вчинення ним злочину через залежність від наркотичних засобів, а також щире каяття та сприяння слідству. Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив, натомість, суд виключає з переліку таких обставин повторність, яка вже врахована при кваліфікації дій обвинуваченого.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_8 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначивши йому мінімальне покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, як про це просив прокурор, знаходить правові підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, створює реальний стимул для обвинуваченого позбутися залежності від наркотичних засобів, а тому є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, в тому числі у сфері обігу наркотичних засобів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 122, 209, 368, 373-377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за якою його виправдати.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_8 на відшкодування судових втрат за проведення експертиз в межах доведеного обвинувачення 245,52 грн в дохід держави. В іншій частині судові витрати на загальну суму 1 842 грн 52 коп віднести на рахунок держави.

Речові докази: наркотичні засоби опій ацетильований, який зберігаються в камері схову речових доказів Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві знищити; гроші в сумі 300 грн, мобільний телефон «Самсунг», особисті речі обвинуваченого повернути належним володільцям, інші докази - документи, зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_31