УХВАЛА
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
у кримінальному провадженні №0000391 від 30.07.2014 р. щодо ОСОБА_1

14 жовтня 2014 року місто Запоріжжя
№ єу-335/11189/14-к
№ 11-сс/778/633/14

Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів:
ОСОБА_2 головуючого та доповідача, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
адвоката ОСОБА_7 захисника ОСОБА_1 ,
за апеляційною скаргою адвоката Донецької обласної колегії адвокатів України ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 за ч.3 ст.110 КК України,
здійснив апеляційний розгляд ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25 вересня 2014 року Головуючий в суді 1 інст. ОСОБА_8 №1-кс/335/4455/2014.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд установив:

ОСОБА_1 пред`явлена підозра в тому, що він обіймаючи посаду начальника МВ ГУМВС України в Донецькій області, спільно з ОСОБА_9 оперуповноваженим СКР Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області діючи умисно, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, перебуваючи у місті Дружківка Донецької області, в період з 12 квітня 2014 року по 2 липня 2014 року особисто вчинювали дії та публічно закликали працівників Дружківського МВ ГУМВС в Донецькій області, що по вулиці О.Кошевого, 6-а у місті Дружківка Донецької області, до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території та державного кордону України, що призвело до тяжких наслідків. Крім того, 12 квітня 2014 року ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_9 , організували вивезення табельної вогнепальної зброї, боєприпасів та спеціальних засобів Дружківського МВ ГУМВСУ в Донецькій області у невстановленому слідством напрямку, внаслідок чого вони вибули із законного володіння.

Місцевий суд, задовольнивши клопотання слідчого про продовження щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Свердловськ Російської Федерації, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.110 КК України,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, а саме до 28 жовтня 2014 року.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати рішення слідчого судді і застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід непов`язаний з позбавленням волі.
В обґрунтування своєї позиції посилається на:
неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі фактичним обставинам кримінального провадження;
не доведення слідчим обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_1 під вартою;
не доведеність, що жоден більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризику або ризикам;
не визначення слідчим суддею розміру застави.

При здійсненні апеляційного розгляду:
підозрюваний та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги. Захисник також звертає увагу на те, що з моменту продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1 жодної слідчої дії з ним не проводилося;
прокурор знайшов судове рішення законним та обґрунтованим і наголосив, що встановлені ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли, до того ж, по даному кримінальному провадженню ще не здійснено допит всіх свідків.

За результатами апеляційного розгляду апеляційний суд не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

За виписами ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити:
виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.п.2,4 ч.1 ст.196 КПК України в ухвалі слідчого судді зазначені обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшились на момент розгляду клопотання.
Саме їх наявність вказує на те, що ОСОБА_1 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення з урахуванням посади, яку займав ОСОБА_1 на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, строк тримання під вартою ОСОБА_1 продовжено до 28 жовтня 2014 року, що не суперечить вимогам КПК України.
За виписами ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.
Постановою заступника прокурора Запорізької області від 25 вересня 2014 року строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню продовжено до 3 місяців - до 30 жовтня 2014 року.
За виписами ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177,178 КПК України, має право не визначати розмір застави. З урахуванням характеру інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення суд обгрунтовано не визначив розмір застави підозрюваному.
За таких обставин, ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_1 законна та обґрунтована.

На підставі викладеного та керуючись статтями 177, 178, 194, 199, 372, 376, 405, 406, 418 КПК України, апеляційний суд ухвалив:

ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25 вересня 2014 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Донецької обласної колегії адвокатів України ОСОБА_7 в його інтересах без задоволення.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4