Справа № 1-121/2012
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2014 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
секретаряОСОБА_2
за участі прокурораОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого слюсарем в МКП «Перемишляниводоканал», військовозобов`язаного, раніше не судимого,
у скоєні ним злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
27.10.2012р. біля 18.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на пасовищі с. Чуперносів Перемишлянського району Львівської області, під час суперечки з ОСОБА_5 наносячи останньому удар кулаком в обличчя, промахнувшись і наніс один удар кулаком по лівій руці його малолітньому онукові ОСОБА_6 , який сидів на плечах у ОСОБА_5 і руками тримався за його голову, внаслідок чого спричинив малолітньому ОСОБА_6 закритий перелом обох кісток лівого передпліччя в нижній третині, що згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня важкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Свою вину у скоєному злочині підсудній ОСОБА_4 визнав повністю та пояснив, що 27.10.2012р. біля 18.00 год. між ним та ОСОБА_5 виникла суперечка в ході якої останній вдарив його палицею, а він маючи намір вдарити ОСОБА_5 рукою, промахнувшись наніс удар кулаком по лівій руці його малолітньому онукові ОСОБА_6 . У вчиненому розкаюється.
Окрім повного визнання підсудним своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена у судовому засіданні показами свідків, документальними доказами по справі, які були дослідженні та перевірені під час судового слідства.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 27.10.2012р. біля 18.00 год. до нього підійшов ОСОБА_4 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав безпричинно приставати, а потім наніс один удар в область грудної клітки. ОСОБА_5 , у якого на плечах сидів онук ОСОБА_6 , нахилився, щоб поставити онука, але в цей час ОСОБА_4 кулаком правої руки, маючи намір нанести йому удар в обличчя, промахнувшись, наніс удар в ліву руку ОСОБА_6 , від якого вони обоє впали на землю і онук почав сильно плакати. Згодом в лікарні у останнього виявили перелом кісток лівого передпліччя.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 27.10.2012р. біля 18.00 год. ОСОБА_4 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході суперечки маючи намір вдарити ОСОБА_5 промахнувшись, наніс удар в ліву руку ОСОБА_6 , який сидів на плечах ОСОБА_5 , від якого вони обоє впали на землю і онук почав сильно плакати. Згодом в лікарні у останнього виявили перелом кісток лівого передпліччя.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що 27.10.2012р. біля 18.00 год. вона почула крики на пасовищі, а підбігши бачила, як ОСОБА_5 наніс удар палкою по тулубі ОСОБА_4 , що лежав на землі, а потім присів на нього продовжуючи наносити удари руками чоловіку по голові. Зазначила, що малолітній ОСОБА_6 в цей час стояв в стороні і не плакав.
Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю та об`єктивно стверджується іншими зібраними по справі доказами, проте суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у підсудного, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив підсудному та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_4 в умисному нанесенні тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості ОСОБА_6 , що вірно кваліфіковано за ст.122 ч.1 КК України за кваліфікуючою ознакою - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обираючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, є особою середнього віку, позитивно характеризується за місцем праці та проживання має на утриманні неповнолітню дитину. Пом`якшуючих та обтяжуючих його вину обставин суд не знаходить.
А тому суд, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини справи, приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без ізоляції від суспільства, що принесе більшої користі як суспільству так і інтересам його сім`ї, а міру покарання обрати у вигляді виправних робіт, що передбачено санкцією частини статті, по якій обвинувачується ОСОБА_4 . Суд вважає, що така міра покарання буде відповідати тяжкості злочину та особі підсудного.
Керуючись ст.ст. 323, 324, 349 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого за ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років виправних робіт за місцем основної роботи, з відрахуванням в дохід держави 10% щомісячного заробітку.
Початок відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу звернення вироку до виконання і проведення першого грошового стягнення.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 підписку про невиїзд, залишити без зміни до часу вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1