Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/1066/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 122 (102) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.11.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0003700 за апеляційними скаргами прокурора прокуратури м. Олександрія, захисника-адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2015 року, якою:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України,

звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.122 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито. Ухвалою суду стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 - 2 146,80 грн. у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_10 обвинувачувався у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Так, 18.07.2010 року близько 02.15 ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебував разом із знайомим ОСОБА_9 біля будинку АДРЕСА_2 , де на ґрунті особистих неприязних відносин, між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_9 висловився на адресу ОСОБА_7 нецензурною лайкою.

Діючи з мотивів помсти, ОСОБА_7 маючи умисел на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, пішов додому до квартири АДРЕСА_3 , де взяв кухонну сокиру, повернувся до ОСОБА_9 і усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх, умисно наніс один удар лезом сокири в ліву тім`яну частину голови, спричинивши ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово медичної експертизи № 1035 від 01.12.2010 року, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.

Суд, керуючись вимогами п.1 ч.2 ст. 284, ч.5 ст. 128 КПК України та п.3 ч.1 ст. 49 КК України, звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України, кримінальне провадження закрив та стягнув із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 грошові кошти у відшкодування спричиненої матеріальної і моральної шкоди.

В апеляційних скаргах:

- прокурор просить ухвалу суду першої інстанції змінити виключивши із її резолютивної частини рішення про стягнення із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 - 2146,80 грн. у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення на його користь з ОСОБА_7 вищезазначених грошових сум залишити без розгляду, посилаючись на порушення судом при винесенні ухвали вимог ст. 126 КПК України, відповідно вимог якої цивільний позов підлягає задоволенню при ухваленні обвинувального вироку чи ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
- захисник адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 - 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди, відмовивши в її стягненні, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Вважає що судом першої інстанції не враховано що ОСОБА_7 не працює, та не має самостійного заробітку, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 і стягненням такої велетенської для нього суми буде суттєво погіршено її умови проживання. Також судом не враховано що ОСОБА_7 є інвалідом 3-ї групи безстроково, та обмежений у можливостях знайти собі засоби для існування.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , висновок прокурора які підтримали вимоги поданих апеляцій, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, апеляція адвоката ОСОБА_8 задоволенню частково, за таких обставин.

Суд першої інстанції правильнодійшов висновку щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України та обґрунтовано закрив кримінальне провадження з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як вбачається із вимог ст. 129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення позову може бути винесене лише у разі вище викладених підстав, тобто при ухвалення обвинувального вироку чи постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Однак суд, закриваючи провадження у справі, в порушення вказаних вимог кримінального процесуального закону прийняв рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_9 .

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів погоджується із наведеними доводами прокурора та адвоката про задоволення апеляційних скарг в частині скасування ухвалу суду першої інстанції щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 - 2146,80 грн. у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи положення ст. 129 КПК України вимоги адвоката ОСОБА_8 щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_10 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 376, 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити повністю, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 частково.
Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2015 року в частині стягнення зОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 - 2 146,80 грн. у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди, скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення на його користь з ОСОБА_7 - 2 146,80 грн. у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди, залишити без розгляну, що не позбавляє права ОСОБА_9 звернутися з цивільним позовом до суду у порядку цивільного судочинства.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2