АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/513/2015 Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя, обґрунтовуючи ухвалу, зазначив, що в провадженні СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000617 від 22.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190 КК України. Вказав, що в ході розгляду клопотання слідчого, були встановлені достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Таким чином, з метою недопущення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя прийняв рішення задовольнити клопотання старшого слідчого.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 27.01.2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що квартира, на яку накладено арешт, належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , відповідно до договору купівлі-продажу від 26.01.2015 року, зареєстрованого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 , і підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 32676494. Апелянт також вказує, що вищезазначений договір купівлі-продажу від імені ОСОБА_10 укладав та підписував його представник ОСОБА_11 який діяв на підставі довіреності від 22.12.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського центрального округу ОСОБА_12 за реєстровим номером 346. Зазначає, що вчинення такої нотаріальної дії як посвідчення довіреності, потребувало особистої присутності особи, яка надає довіреність, в даному випадку ОСОБА_10 , особа якого встановлювалась відповідно до документів, що унеможливлює сумнів щодо особи, яка звернулась за посвідченням довіреності.

Заслухавши доповідь судді, адвоката, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
При судовому розгляді клопотання слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати питання наявності правових підстав для накладення арешту та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження (ст. ст. 171, 173 КПК України).

Зазначена заборона здійснена у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000617 від 22 січня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190 КК України.

Органом досудового розслідування було встановлено, що 22 грудня 2014 року за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка, 2-Д, невстановлена досудовим розслідуванням особа, шляхом обману, а саме надання неправдивих відомостей приватному нотаріусу ОСОБА_12 , посвідчила довіреність від імені ОСОБА_10 з метою створення умов для вчинення шахрайства, вчиненого в особливо великих розмірах, а саме заволодіння квартирою АДРЕСА_1 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме здійсненню швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобіганню будь-яким негативним наслідкам.

Підстав сумніватися в спів розмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого заходу, як арешт майна.

Майно, яке стало предметом злочину, може арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, а також чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування даного запобіжного заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання), що, як наслідок, перешкодить встановленню ітини у даному кримінальному проваджденні.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404-405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 січня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

_____________ ______________ _____________