Справа № 507/1492/15-к
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2015 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника служби у справах дітей ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жеребкове Ананьївського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, освіта неповна середня, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Ананьївського районного суду від 12 лютого 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,(свідоцтво про народження НОМЕР_1 , видане Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області 15 грудня 1997 року, ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків не присвоєний), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
30 серпня 2015 року, близько 21 години 10 хвилин, раніше судимий неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись у будинку, який належить його бабусі ОСОБА_6 , розташованому в с. Жеребкове Ананьївського району Одеської області, з раптово виниклого умислу, з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, таємно викрав бувший у використанні мобільний телефон «Nokia 73», вартість якого згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №07092015-1 від 07 вересня 2015 року складає 453 гривень 00 копійок, із встановленою у ньому сім-картою мобільного оператора «МТС» (№ НОМЕР_2 ) вартістю 15 гривень згідно довідки Ананьївського РСТ №210 від 08.09.2015, на рахунку якої були грошові кошти у сумі 8 гривень, на загальну суму 476 гривень 00 копійок, належні ОСОБА_7 , які ОСОБА_7 залишив для підзарядки акумуляторної батареї у кімнаті вказаного будинку на підвіконні.
Обвинувачений, будучи допитаним в судовому засіданні, вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив суд, що в подальшому не вчинятиме злочинів, повністю підтвердив фактичні обставини справи та попросив суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає себе винним.
Судом встановлено, що показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України за ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, доведена повністю.
При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом враховується визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, дача правдивих свідчень, вчинення злочину в неповнолітньому віці та добровільне відшкодування шкоди.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Крім цього, суд враховує,що підсудний позитивно характеризується за місцем проживання.
При призначенні покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є середньої тяжкості злочином, дані про особу, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі згідно санкції ст.. 185 ч. 2 КК України.
Керуючись ст. ст. 100,349, 370,374, КПК УКраїни, ст.ст. 12, 65, 66, 103, ч.2 ст. 185 КК України, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року і трьох місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України невідбуту частину покарання за вироком Ананьївського районного суду від 12 лютого 2015 року приєднати частково у виді 3-х місяців позбавлення волі, і остаточно призначити покарання у вигляді 1-го року і 6 місяців позбавлення , рахуючи строк відбування покарання з 16.11.2015 року.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу , обрати тримання під вартою, із зали суду.
Речові докази вважати повернутими по належності .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд протягом тридцяти днів, засудженим - з моменту вручення йому копії вироку, іншими учасниками процесу в той же строк, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1