А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.12.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , розглянувши в судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження №11кп/777/541/15 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.09.2015 року,
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 25.09.2015 року задоволено подання інспектора Ужгородського РВ КВІ ОСОБА_8 , скасовано звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду від 20.11.2013 року у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Ухвала суду мотивована тим, що засуджений ОСОБА_6 не виконує покладений на нього вироком суду обов`язок, а саме: не з`являється на реєстрацію та допустив при цьому п`ять неявок без поважних причин і жодних доказів поважності причин неявок до органу КВІ ним суду представлено не було. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість подання інспектора РВ КВІ та необхідність скасування ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з направленням його для реального відбування покарання у вигляді чотирьох років позбавлення воліє.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду від 25.09.2015 року. В обґрунтування доводів апеляції зазначає, що суд першої інстанції, в порушення ст.22 КПК України на доводи ОСОБА_6 про поважність причин його неявки до РВ КВІ уваги не звернув та не надав засудженому можливості представити в судове засідання докази на ствердження цього, дійшовши передчасного висновку про необхідність скасування звільнення від відбування покарання та направлення його для реального відбування покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду від 20.11.2013 року
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, промову прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги та законність ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно ч.2 ст.78 КК України у випадку, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання.
Виходячи із цих положень закону, роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, у разі невиконання засудженим покладених на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Разом з цим, відповідно до ч.ч.3, 5 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально - виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені. Аналогічне положення про поважність причин неявки до КВІ закріплене і в ч.3 ст.164 КВК України.
Судове рішення суду будь якої інстанції повинно відповідати вимогам, встановленим законодавством: правосудність (тобто законність і обґрунтованість) судового рішення, його повнота, зрозумілість, справедливість, безумовність та безальтернативність.
За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Судове рішення є законним, якщо воно ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Це випливає з конституційного принципу законності ( пункт 1 частини третьої статті 129 Конституції України). При цьому законність необхідно трактувати не суто формально як дотримання вимог закону, а в ширшому значенні - у світлі верховенства права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів уважає, що ухвала суду першої інстанції вказаним вище вимогам закону не відповідає, оскільки в ній не зазначені докладні мотиви її прийняття.
Згідно ст.ст. 409, 412 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Істотним порушенням кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
В порушення вимог ст.372 КПК України ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам норми права, а саме при постановленні ухвали в мотивувальній частині, крім іншого, з достатньою повнотою не зазначено встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
З матеріалів судового провадження та ухвали суду вбачається, що суд першої інстанції при прийнятті рішення вказаних вище вимог законодавства не дотримався, а лише формально констатував, що ОСОБА_6 в період іспитового строку допустив п`ять неявок на реєстрацію до органу КВІ без поважних причин. При цьому, в порушення вимог ч.6 ст.22 КПК України, судом першої інстанції не було створено ОСОБА_6 всіх необхідних умов для реалізації ним свого процесуального права на захист, а саме: не було надано засудженому часу та можливості представити суду докази на ствердження поважності причин неявки на реєстрацію до органу КВІ.
Крім іншого, однією з підстав безумовного скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, у відповідності до ст.ст.412, 415 КПК України, є здійснення судового провадження за відсутності захисника.
Під час апеляційного розгляду було встановлено, що за рівнем свого інтелектуального розвитку, будучи особою ромської національності, ОСОБА_6 не здатен самостійно захищати свої інтереси в суді, що також, на думку колегії суддів, суттєво обмежило засудженого у реалізації своїх процесуальних прав.
Таким чином, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції, не дотримавшись вимог ст.ст.22, 370, 372 КПК України передчасно прийшов до висновків про наявність підстав для скасування звільнення від відбування покарання, що є підставою для скасування ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області щодо ОСОБА_6 як такої, що не ґрунтується на вимогах Закону.
У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого. В той же час, ч.3 цитованої статті обмежує суд апеляційної інстанції у дослідженні доказів, які не досліджувались судом першої інстанції.
Згідно п. 6 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Отже, в контексті викладеного, колегія суддів визнає суттєвими порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства, допущені судом першої інстанції під час судового провадження, а за таких обставин судове рішення не можна вважати законним, тому апеляція захисника підлягає задоволенню, а вказана ухвала відносно ОСОБА_6 - скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Відтак, під час нового розгляду, суду першої інстанції необхідно звернути увагу на неприпустимість порушень чинного кримінального процесуального закону, про які вказано вище, та необхідність суворого дотримання вимог закону під час судового розгляду провадження та постановлення рішення по суті справи, надати належну оцінку всім доводам сторін, повно, всебічно та об`єктивно у взаємозв`язку дослідити всі докази по справі в їх сукупності.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.09.2015 року щодо ОСОБА_6 про направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 20.11.2015 року скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції..
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: