Справа № 559/2647/15-к
Номер провадження 1-кс/559/344/2015
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
"16" жовтня 2015 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000894 від 12 жовтня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, - про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз Дубенським міськрайонним судом, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з чспитовим строком тривалістю в один рік-

ВСТАНОВИВ:
Клопотання обгрунтовується наступними доводами. 11 жовтня 2015 року о 23.00 надійшло повідомлення ОСОБА_7 про те, що 11.10.2015 о 22.45 двоє невідомих осіб перебуваючи у подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_2 відкрито заволоділи його мобільним телефоном «Samsung» C3322 та піццою.

Дане повідомлення було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000894 від 12 жовтня 2015 року, визначивши попередню кваліфікацію ч.2 ст.187 КК України.

15 жовтня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 21 січня 2015 року був засуджений Дубенським міськрайонним судом Рівненської області, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді одного року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, на шлях виправлення не став та під час відбування іспитового строку, вчинив корисливий злочин.

11 жовтня 2015 року, ОСОБА_6 перебуваючи по вул. Шевченка м. Дубно Рівненської області, керуючись корисливим мотивом, вирішив заволодіти чужим майном та з цією метою вступив у попередню змову із ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, 11 жовтня 2015 року, близько 22 години 45 хвилин, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , перебуваючи у подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_2 , підійшовши до ОСОБА_7 та з метою заволодіння його майном вчинили на нього напад із погрозою застосувати насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, що виразилось у демонстрації ОСОБА_6 сокири та демонстрацією ОСОБА_8 - ножа. Таким чином, вчинивши психічне насильство стосовно ОСОБА_7 не давши йому змоги протидіяти їх злочинним діям, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , відкрито викрали наступне майно ОСОБА_7 :

- мобільний телефон марки «Samsung» С3322, вартістю 1200 гривень 00 копійок;

- піццу «Курка-Гриби» із подвійним сиром та куркою, вартістю 65 гривень 00 копійок,

всього на суму 1265 гривень 00 коп.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , незаконно заволодівши чужим майном, безперешкодно залишили місце події і таким чином перевели викрадений телефон та піццу у своє протиправне володіння, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 1265 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 досудовим слідством підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Дії кваліфікуються як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

За підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, ОСОБА_6 був затриманий на підставах та у порядку, передбаченому ст.208 КПК України 14.10.2015 року о 21 годині 50 хвилин.

Будучи допитаним у якості підозрюваного ОСОБА_6 будь-які показання давати відмовився користуючись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який підтвердив факт вчинення відносно нього групового нападу із погрозою застосувати насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, що виразилось у демонстрації ножа та сокири; показаннями свідка ОСОБА_9 бармена піццерії «Вуаля», яка підтвердила, що 11.10.2015 року близько 22 години з абонентського номера НОМЕР_1 , який належить підозрюваному ОСОБА_8 надійшло замовлення про доставку піцци до будинку АДРЕСА_2 ; показами підозрюваного ОСОБА_8 який підтвердив факт заволодіння мобільного телефону та піцци у ОСОБА_7 спільно із своїм знайомим, анкетні дані якого вказувати відмовився, результатом проведеного особистого огляду ОСОБА_6 в ході якого було вилучено сім-карту із абонентським номером НОМЕР_2 , яку останній встановлював у викрадений телефон «Samsung» DUOS С3322 із серійними номерами ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 ; інформацією про вартість викраденого майна, яка міститься у довідці та товарному чеку.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було встановлено, що ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий, останній раз 21 січня 2015 року був засуджений Дубенським міськрайонним судом Рівненської області, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді одного року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік. Однак після цього ОСОБА_6 належних йому висновків не зробив та під час іспитового строку продовжив свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нового тяжкого злочину, що дає підстави вважати, що він не бажає ставати на шлях виправлення та надалі буде продовжувати свою злочину діяльність.

На даний час ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонукання його до вчинення нових корисливих злочинів, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення.

Перебуваючи на волі ОСОБА_6 може вчинити дії направленні на укриття місця знаходження чи переховування викраденого мобільного телефону, що має значення речового доказу, місце знаходження якого на даний час ще не відомо. Тому, з мотивів, позбавлення можливості перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід взяття під варту.

Обрання ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу наприклад у виді домашнього арешту, не забезпечить належної поведінки підозрюваного і це дасть йому можливість продовжити свою злочинну діяльність.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що він, з метою уникнення передбаченого йому покарання може ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищевикладені ризики того, що ОСОБА_6 може перешкоджати встановленню істини у справі та продовжувати свою злочинну діяльність, слідчий вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою, бо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним у клопотанні ризикам.

Прокурор висловив думку, що клопотання є обґрунтованим, та просив його задоволити, оскільки ОСОБА_6 раніше судимий,вчинив злочин в період іспитового строку, не має міцних соціальних зв`язків, ніде не працює та не має засобів до існування, може залишити своє місце проживання та ухилятись від слідства так і вчинити новий злочин, перешкоджати встновленню істини у справі.

Затриманий підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що не визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину. Він просто стояв осторонь, коли знайомий йому ОСОБА_8 заволодів майном потерпілого. Просив обрати йому менш суворий запобіжний захід. На досудовому слідстві підозрюваний від дачі показів відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 просив про обранння для ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, наголошуючи на тому, що ОСОБА_6 не втратив соціальних зв`язків з сім`єю, має малолітню дитину, яку по мірі можливості старається забезпечувати.

Свідк ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 є її громадянським чоловіком, з яким вона має спільну дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . І хоча у свідоцтві батьком записаний ОСОБА_12 , насправді батьком дитини є ОСОБА_6 .

Вислухавши пояснення затриманого ОСОБА_6 його захисника адвоката ОСОБА_4 , доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою не підлягає до задоволення.

За змістом п.5 ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 є особою раніше судимою, а санкція як ч.2 ст.187 КК України за якою йому оголошено підозру, так і ч.2 ст.186, за на яку свою вину, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, слідчий вказує те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від слідства.

Крім того, слідчий наводить обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, а саме, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, наявність попередніх судимостей у підозрюваного, а також те, що 21 січня 2015 року ОСОБА_6 був засуджений Дубенським міськрайонним судом Рівненської області, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді одного року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, але належних йому висновків не зробив та продовжив свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нового тяжкого злочину.

За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В даному випадку на думку суду прокурором доведено обставини передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст.194 КПК України.

В той же час на думку суду прокурором не доведено обставин, що передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до підозрюваного.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід, як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

В даному випадку такий ризик, що наведений слідчим, як вчинення іншого кримінального правопорушення, є ймовірним, оскільки ОСОБА_6 раніше вчинив злочин, зараз вчинив злочин в період іспитового строку.

Але потрібно врахувати й особу підозрюваного, який підтримує соціальні зв`язки з сім`єю, проживає з бабою похилого віку, має малолітню дитину підтримує зв`язок з матір`ю дитини, яку в міру своїх можливостей підтримує матеріально.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що є можливість в застосуванні такого менш суворого запобіжного заходу домашній арешт.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178 ,183, 194, 196, 197, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000894 від 12 жовтня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, - про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, останній раз Дубенським міськрайонним судом, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, але не довше тривалості досудового розслідування.

Заборонити ОСОБА_6 покидати місце проживання (квартира АДРЕСА_3 ) з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин.

Дата закінчення дії ухвали з - 14 грудня 2015 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду ОСОБА_1