Справа № 307/3669/15-к
Провадження №1-кс/307/425/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2015 року м. Тячів
Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього затриманого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 матері ОСОБА_5 , захисника неповнолітнього затриманого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів скаргу захисника неповнолітнього затриманого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 в порядку ст. 206 КПК України про незаконне затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .
В С Т А Н О В И В:
Захисник ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою в порядку ст. 206 КПК України. Скарну мотивує тим, що 30 листопада 2015 року о 12 год. 00 хв. за адресою: с. Глибокий Потік по вул. Дяду донти Вей, № 58, Тячівського району, працівниками СКР Тячівського відділу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області було безпідставно затримано ОСОБА_4 , неповідомивши про це Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області. Після цього ОСОБА_4 доставили до Дубівського відділу поліції, де його сильно побили, змушуючи його зізнатись у вчиненні злочину якого він не вчиняв. ОСОБА_4 є неповнолітнім. Крім цього, безпідставно від нього було відібрано відбитки пальців вже в Тячівському ІТТ. На даний час ОСОБА_4 знаходиться в Тячівському ІТТ більше ніж 72 годин. Дане затриманим являється незаконним та воно відбулося 30 листопада о 12 годині. ОСОБА_4 змушений був залишитися поряд із уповноваженою службовою особою з 30 листопада 2015 року. Також зазначив, що протокол затримання особи був складений старшим прокурором прокуратури Тячівського району Закарпатської області ОСОБА_3 , а фактично затриманий був ОСОБА_4 іншою службовою особою. Складений протокол містить неправдиві відомості та даний протокол не відповідає вимогам ст. 104 КПК України, він не правильно заповнений та складений не тою датою, якою було затримано ОСОБА_4 .. Посилається на ст.ст. 208, 209, 211 КПК України та просить визнати затримання ОСОБА_4 незаконним та звільнити його негайно.
Затриманий неповнолітній ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги скарги підтримали.
Старший прокурор прокуратури Тячівського району Закарпатської області ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги не визнав та пояснив, що затримання ОСОБА_4 відбулося 01 грудня 2015 року о 01 год. 35 хв., про що він склав протокол затримання, після цього він по телефону повідомив про затримання неповнолітнього ОСОБА_4 його маму. Повідомлення про злочин до органу внутрішніх справ надійшло 30 листопада 2015 року о 17 год. 25 хв. та внесено відомості про злочин до ЄРДР, після цього працівниками поліції ОСОБА_4 було запрошено для з`ясування обставин до Тячівського відділу поліції.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона є матір`ю затриманого ОСОБА_4 , і їй відомо, що за її сином о 10 годині 30 листопада 2015 року додому приїхали працівники поліції та забрали його у відділення поліції, однак сама вона цього не бачила, а знає про це із чужих слів. Після цього вночі о 22 годині 30 листопада працівники міліції разом з сином приїхали до них додому, а після сина відвезли до Тячівського відділу поліції, а о 2 годині ночі 01 грудня 2015 року їй подзвонив чоловік, який представився прокурором та повідомив, що її сина затримано.
Вислухавши пояснення учасників судового засідання та свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшла до наступного висновку.
Відповідно до ст. ст. 207,208 КПК України кожен має право затримати без ухвали слідчого судді будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цього Кодексу, при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні або ж уповноваженою особою, якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення чи якщо безпосередньо після злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
В судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу затримання від 01 грудня 2015 року, неповнолітнього ОСОБА_4 було затримано 01 грудня 2015 року 01 год. 35 хвилин та про його затримання повідомлено по телефону його маму ОСОБА_5 . Затриманню неповнолітнього ОСОБА_4 передувало повідомлення потерпілого ОСОБА_7 , в якому він безпосередньо вказував на вчинення щодо нього ОСОБА_4 у групі зі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Суд констатує, що в порушення вимог ч. 4 ст. 213 КПК України при затриманні неповнолітнього ОСОБА_4 , прокурором, що здійснив його затримання, не було негайно повідомлено Регіональний центр з надання безоплатної вторинної допомоги про затримання ОСОБА_4 для можливості призначення йому захисника.
Як вбачається із доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 02 грудня 2015 року, таке було видано на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Тячівського району в Закарпатській області ОСОБА_3 від 02 грудня 2015 року, тобто через добу після затримання ОСОБА_4 .. Однак, вказані порушення вчинені прокурором після затримання ОСОБА_4 і не можуть бути підставою для визнання затримання ОСОБА_4 незаконним.
Не зайшли свого підтвердження в судовому засіданні твердження затриманого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_4 незаконно затримали о 12 годині 30 листопада 2015 року, оскільки повідомлення потерпілого ОСОБА_7 про вчинення щодо нього злочину надійшли до Тячівського відділу поліції лише о 17 год. 25 хв. 30 листопада 2015 року і відповідно підстав для затримання ОСОБА_7 на той момент не існувало.
У свою чергу, ч.5 ст.9 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, за якою кожному, кого заарештовано або затримано, має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Відповідно до ч.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Відповідно до вимог ст.206 ч.3 КПК України, суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Частина 2 статті 211 КПК України передбачає, що затримана без ували слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.
Оскільки на час розгляду даної скарги клопотання про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу до Тячівського районного суду Закарпатської області не поступало, строк затримання ОСОБА_4 становить більше 60 годин, а тому ОСОБА_4 слід звільнити негайно.
Керуючись ст.ст. 206-211 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу захисника неповнолітнього затриманого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Органу державної влади, під вартою якого тримається ОСОБА_4 , звільнити затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1