Справа № 128/4680/15-к
УХВАЛА
17 лютого 2016 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001577, по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили суду, що під час досудового розслідування оперативні працівники Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області чинили на них фізичний тиск з метою надання зізнавальних показів у попередній змові вчинити крадіжку корови. Прізвища таких працівників обвинувачені не знають.

Прокурор заявила клопотання про доручення проведення перевірки щодо повідомлення обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про вчинення на них фізичного тиску під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню працівниками Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області.

Інші учасники судового провадження не заперечують проти клопотання прокурора.

Врахувавши думки учасників судового провадження, суд приходить до такого висновку.

Так, статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, при цьому застосовується такий принцип з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до ч.2 ст.11 КПК України забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

Згідно зі ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження (п.2 ч.2 ст.87 КПК України).

Відповідно до ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Вищезазначені покази в судовому засіданні обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є фактично повідомленням про вчинення відносно них кримінальних правопорушень працівниками Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області.

Відповідно до ч.3 ст.333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.
Згідно ч.4 ст.333 КПК України під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення яких просить особа, яка звернулась з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійсненні належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.
Частиною 5 статті 333 КПК України визначено, що в ухвалі суду про доручення проведення слідчої (розшукової) дії зазначається, для з`ясування або перевірки яких обставин і які саме слідчі (розшукові) дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення.
З огляду на вищенаведене, клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки для всебічного, повного і неупередженого розгляду даного кримінального провадження необхідно встановити певні обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження та підлягають перевірці шляхом надання доручення органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії, які слід здійснити в порядку, передбаченому главами 20 та 21 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст.106, 333 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Доручити слідчому відділу прокуратури Вінницької області провести слідчі (розшукові) дії, направлені на перевірку повідомлення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо застосування до них недозволених методів ведення досудового розслідування, а саме: вчинення фізичного тиску зі сторони працівників Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001577.
Встановити строк виконання доручення до 1 березня 2016 року.
Копію ухвали для організації виконання та здійснення контролю за виконанням направити прокурору Вінницької області.
Продовження судового розгляду даного кримінального провадження відкласти.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_1