Справа № 531/1946/15-к
Провадження№ 1-кп/531/202/15
В и р о к
і м е н е м У к р а ї н и
23 грудня 2015 року. Карлівський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Карлівка справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мар`янівка Карлівського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянство України, освіта середня, не військовозобов`язаного, не працюючого, розлученого, не депутата, раніше судимого:

09.12.2008 року Карлівським районним судом Полтавської області за ст. 164 ч. 2,72 КК України до обмеженні волі на строк 2 роки. Звільнено умовно-достроково 25.12.2009 року, невідбутий строк покарання 10 місяців 9 днів; 25.01.2012 року Карлівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.71 КК України приєднано 4 дня позбавлення волі за вироком Карлівського районного суду від 09.12.2008 року. Остаточна міра покарання позбавлення волі строком на 1 рік 4 днів;

17.05.2012 року Карлівським районним судом Полтавської області за

ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 25.01.2012 року. Остаточна міра покарання - позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Звільнено умовно-достроково 29.05.2013 року, невідбутий строк покарання 1 місяць 5 днів.

25.09.2014 року Карлівським районним судом за ст.125 ч.2 КК України до 240 годин громадських робіт.

29.10.2015 року Карлівським районним судом за ст.185 ч.2 КК України до двох років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням в один рік; у вчиненні злочину передбаченого ст.190 ч.2 КК України , -

У с т а н о в и в :
Наприкінці вересня 2015 року, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, прийшов до господарства гр. ОСОБА_5 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де шляхом обману, повідомив останній неправдиві відомості з приводу того, що йому негайно потрібні гроші в національній валюті України для купівлі особистих речей та що він згодний обміняти наявні у нього гроші у вигляді сто доларів США на 500 грн. у потерпілої ОСОБА_5 . Переконавши таким чином останню вчинювати дію, а саме передачу йому грошей в сумі 500 грн. (купюри номіналом дві по 200 грн. та одна 100 грн.) ОСОБА_4 надав потерпілій замість обумовлених раніше сто доларів США сувенірну купюру, яка ззовні має ідентичні надписи, що і на купюрі 100 доларів США, але є сувеніром та не являється платіжним засобом, про що зазначено і на самому сувенірі та ОСОБА_4 було заздалегідь відомо про це. Таким чином зловживаючи довірою, що виразилася у використанні довірливих відносин з потерпілою усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, умисно, повторно ОСОБА_4 ввів в оману потерпілу ОСОБА_5 , в результаті чого остання добровільно передала йому гроші в загальній сумі 500 грн. В результаті даних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 було спричинена матеріальна шкода на вищевказану суму.
Підсудний ОСОБА_4 винним себе визнав повністю в пред`явленому йому обвинуваченні , щиро покаявсь , і пояснив , що дійсно він скоїв злочин при вказаних в обвинуваченні обставинах.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.
Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою ( шахрайство), вчинене повторно, суд кваліфікує за ч. 2 190 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним діяння, те що він відноситься до злочину середньої тяжкості, є умисним та корисливим, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні злочину, а також особу обвинуваченого, який на спеціальних обліках не перебуває, має постійне місце проживання, а також, ставлення останнього та потерпілого до вчиненого.
У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України виправлення , відносно засудженого ОСОБА_4 без відбування покарання з звільненням його від покарання з випробуванням, дане покарання буде необхідним і достатнім для його, виправлення.

Окрім того, при призначенні остаточного покарання обвинуваченому необхідно застосувати ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням виду та розміру покарання, призначеного вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 29.10.2015 року шляхом повного складання призначених покарань.
Керуючись ст. ст. 323 , 324 КПК України , суд , -

З а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі .

На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів з урахуванням виду та розміру покарання, призначеного вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 29.10.2015 року шляхом повного складання призначених покарань, три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки .

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Речовий доказ : сувенірну купюру100 доларів США - знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення .

Суддя ОСОБА_6