Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/325/15-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2015 року м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника

неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

неповнолітнього

потерпілого ОСОБА_9

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

представника служби

у справах дітей ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Вірменія, вірменина, громадянина України, освіта неповна-середня, не одруженого, не працюючого, студента 1-го курсу Ржищівського індустріально-педагогічного технікуму, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, передбаченої за ч. 1 ст. 122 КК України, з передачею на поруки педагогічному колективу Ржищівського індустріально-педагогічного технікуму, суд,-

ВСТАНОВИВ:
17 квітня 2015 року приблизно о 12 годині, неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи на навчанні в приміщенні Ржищівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів ім. О. Кошового, яка розташована в м. Ржищів по вул. 1-го Травня, 10, Київської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин до учня 10 -го класу ОСОБА_9 , зайшов до учбового кабінету української мови та літератури № 22 на третьому поверсі школи, де на той час знаходився ОСОБА_9 , в якому підійшов до останнього та умисно наніс один удар кулаком правої руки в ліву сторону обличчя ОСОБА_9 ..

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 50 від 22.07.15 за даними наданої медичної документації та рентгенограм у потерпілого ОСОБА_9 були виявлені: перелом лівого вилично-орбітального комплексу - переломи нижнього краю лівої очниці в ділянці верхньощелепно-виличного шва (зі значним зміщенням уламків), лівого вилично-лобного шва (зі значним зміщенням уламків), лівої виличної дуги в ділянці вилично-скроневого шва (з незначним зміщенням уламків); перелом зовнішньої стінки лівої верхньощелепної пазухи (зі зміщенням уламків та крововиливом у порожнину пазухи); синець у ділянці повік лівого ока. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок нанесення одного удару кулаком в обличчя зліва. Наявні у ОСОБА_9 три переломи в ділянці лівого вилично-орбітального комплексу та перелом стінки лівої верхньощелепної пазухи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як не становили небезпеки для життя потерпілого і призвели до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

До суду надійшло письмове клопотання педагогічного колективу Ржищівського індустріально-педагогічного технікуму про звільнення від кримінальної відповідальності неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та передачу останнього на поруки педагогічному колективу Ржищівського індустріально-педагогічного технікуму разом із протоколом засідання № 9 загальних зборів педагогічного колективу, де педагогічний колектив у кількості 26 членів вирішив клопотати перед правоохоронними органами про таке звільнення обвинуваченого. У клопотанні зазначені взаємні зобов`язання педагогічного колективу та обвинуваченого.

Також надійшла заява Ржищівського індустріально-педагогічного технікуму про розгляд даного клопотання у відсутність представника технікуму.

Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримав і просив задовольнити.

Обвинувачений повністю визнав всі фактичні обставини пред`явленого обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілого, пояснив, за яких обставин він вчинив цей злочин. Крім того, просив задовольнити письмове клопотання про передачу його на поруки педагогічному колективу навчального закладу. Зазначав, що вимоги заходів виховного характеру при передачі його на поруки буде дотримуватись, а також те, що правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності йому роз`яснені судом і зрозумілі.

Захисник та законний представник неповнолітнього обвинуваченого також підтримали клопотання.

Неповнолітній потерпілий, законний представник неповнолітнього потерпілого та представник потерпілого проти задоволення клопотання заперечували, зокрема, законний представник неповнолітнього потерпілого вказав, що таким чином обвинувачений намагається уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин. В той же час, під час судового розгляду кримінального провадження неповнолітній потерпілий та його законний представник вказували, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.

Суд, заслухавши думку учасників розгляду кримінального провадження, дослідивши надані прокурором письмові докази, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання, суд виходив із положень ч. 4 ст. 286 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе як під час попереднього так і під час судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру як передача під нагляд педагогічного колективу за його згодою.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Крім того, п. 10, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх" при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація; позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочин не виповнилося 18 років; це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України".

Відповідно до ст. 1, 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку; в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п. 5.1 Мінімальних стандартних правил ООН щодо відправлення правосуддя у відношенні неповнолітніх ("Пекінські Правила") від 29.12.1985 року система правосуддя у відношенні неповнолітніх спрямована в першу чергу на забезпечення благополуччя неповнолітнього й забезпечення того, щоб будь-які міри впливу на неповнолітніх правопорушників були завжди відповідні як особливостям особистості правопорушника, так і обставинам правопорушення. Також відповідно до п. п. с), d) п. 17.1 "Пекінських правил" одними з керівних принципів постановлення судового рішення відносно неповнолітнього та обрання мір впливу є те, що неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки він не визнаний винним у скоєнні серйозного діяння із застосуванням насильства проти іншої особи або в неодноразовому здійсненні інших серйозних правопорушень, а також у відсутність іншої відповідної міри впливу, а також, при розгляді справи неповнолітнього питання про його або її благополуччя повинно служити визначальним фактором. Як зазначено у офіційному коментарі ООН до ст. 11 "Пекінських правил" закриття справи дозволяє обмежити негативні наслідки процедури відправлення правосуддя у відношенні неповнолітніх (наприклад, клеймо судимості й вироку).

Як встановлено судом, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи викладене, рівень життя і виховання обвинуваченого, вплив дорослих, а також те, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше, є неповнолітнім, має визначене місце реєстрації і проживання, щиро розкаявся в скоєному злочині, позитивно характеризується, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання про передачу останнього на поруки педагогічному колективу, за умови, якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

За таких обставин, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст. 285-287 КПК України, на підставі ст. 12, 47, 97, 105 КК України суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 47 КК України у зв`язку з передачею останнього на поруки педагогічному колективу Ржищівського індустріально-педагогічного технікуму строком на 1 (один) рік, якщо він протягом вказаного строку виправдає довіру педагогічного колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000272 від 07.05.2015, закрити у зв`язку із передачею ОСОБА_6 на поруки педагогічному колективу Ржищівського індустріально-педагогічного технікуму.

Копію ухвали учасникам кримінального провадження вручити негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: