справа № 488/4352/15-к
провадження № 1-кп/488/362/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.11.2015 року Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001187, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, учня 1- го ВПУ № 1, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В
18.04.2015 року о 12 годині обвинувачений ОСОБА_6 , керуючись корисливим наміром, направленим на викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна проник до будинку АДРЕСА_2 звідки таємно викрав цепну бензопилу «Урал», вартістю 550 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_7 ..

З викраденим майном обвинувачений з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся та показав, що 18.04.2015 року у нього виник намір на вчинення крадіжки майна, що належить його сусіду ОСОБА_7 , з яким у його родини склалися неприязні відносини. З цією метою він, розбивши вікно будинку АДРЕСА_2 , потрапив до кімнати звідки викрав бензопилу «Урал». В подальшому вказану пилу він добровільно видав працівникам міліції.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, винуватість останнього у вчиненні вищезазначеного злочину підтверджується іншими дослідженими судом доказами.

Відповідно до заяви ОСОБА_8 від 22.04.2015 року , останній добровільно видав працівникам міліції бензопилу, яку він 18.04.2015 року викрав із будинку сусіда.

Як вбачається з протоколу огляду від 23.04.2015 року, потерпілий ОСОБА_9 , який був присутнім при огляді виданої обвинуваченим бензопили, впізнав її як таку, що належить йому.

Відповідно постанови від 23.04.2015 року названа бензопила визнана речовим доказом по кримінальному провадженню та передана на зберігання потерпілому.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого, законного представника неповнолітнього обвинуваченого про умови його життя і виховання, та дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходе до переконання про винуватість ОСОБА_6 у вчинені таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло. Вказані дії обвинуваченого кваліфікуються судом за ч.3 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; та особу обвинуваченого, що останній раніше не судимий, навчається, в цілому характеризується посередньо, виховувався без батька однією матір`ю в багатодітній сім`ї з середнім матеріальним достатком, на профілактичному обліку у кримінальний міліції та у службі по справам дітей не перебуває.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд враховує визнання вини обвинуваченим, щире каяття останнього у вчиненому ним злочині, вчинення злочину неповнолітнім та повне відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином.

Враховуючи фактичні обставини справи та особу обвинуваченого, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити останньому покарання виді позбавлення волі.

В той же час суд переконаний, що досягти мети виправлення ОСОБА_6 можливо без ізоляції його від суспільства, тому на підставі положень ст.ст.75, 104 КК України він може бути звільненим від відбування покарання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 рік, та покласти на останнього, на підставі ст.. 76 КК України, обов`язок: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по кримінальному провадженню - цепну бензопилу «Урал», що належить потерпілому ОСОБА_7 та знаходиться у нього на зберіганні залишити в розпорядженні володільця.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення , з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1