Справа № 156/812/15-к
Провадження № 1-кп/161/602/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 20 листопада 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000007 від 25 лютого 2014 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сігнаджі, Республіки Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню та одну неповнолітню дітей, хвору матір, не задовільним станом здоров`я, зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2013 року ОСОБА_3 з метою організації незаконного переправлення громадян Сирійської Арабської Республіки через державний кордон України, організованою групою, з корисливих мотивів, сприянню в їх вчиненню порадами та вказівками, познайомив свого знайомого громадянина України ОСОБА_7 з громадянином республіки Вірменія ОСОБА_8 ..

В подальшому, біля 9-тої години 30-ть хвилин 3 січня 2014 року в м. Луцьку, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, домовивились за грошову винагороду в розмірі 5000 доларів США здійснити незаконне переправлення через державний кордон України на територію Республіки Польща громадян Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які прибули в Україну з метою подальшого виїзду в країни Західної Європи і тимчасово проживали в квартирі ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 .

На виконання даної домовленості, ОСОБА_7 залучив до вчинення кримінального правопорушення невстановлену особу на ім`я « ОСОБА_11 », який мав безпосередньо здійснювати незаконне переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України.

В свою чергу, ОСОБА_3 , відповідно до розподілених функцій, зобов`язаний був забезпечити зустріч двох громадян Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в Республіці Польща та подальший їх проїзд по країнах Західної Європи.

З метою виконання домовленості щодо вчинення кримінального правопорушення, 3 січня 2014 року, ОСОБА_3 , за вказівкою ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_8 , у відділенні №9 ПрАТ КБ «Приват Банк», розташованому за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 32а, через систему «Моней Грем», з використанням пластикової картки № НОМЕР_1 , здійснив переказ на ім`я ОСОБА_12 в Республіка Польща, попередньо отримані від ОСОБА_10 , гроші в сумі 140 євро, як аванс за надання послуг за перевезення вказаних іноземців по території Європи.

Цього ж дня, біля 17-тої години 00 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в його присутності ОСОБА_3 , по вул. Конякіна в м. Луцьку Волинської області здійснив посадку двох сирійців в автомобіль ОСОБА_7 марки «Рено Кенго», д.н.з. НОМЕР_2 , з метою перевезення останніх до м. Нововолинська Волинської області для переправлення через державний кордон України в Республіку Польща.

Крім того, під час руху ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_10 , як винагороду за незаконне переправлення, грошові кошти в розмірі 4950 євро, з яких 3950 євро передав ОСОБА_7 , по прибутті у м. Володимир-Волинський Волинської області ОСОБА_8 вийшов з автомобіля, а ОСОБА_7 продовжив перевезення іноземців у м. Нововолинськ Волинської області.

Також у м. Нововолинськ Волинської області, неподалік шахти №1, на автобусній зупинці, до ОСОБА_7 приєдналася невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_11 », котрий з використанням надувного човна мав безпосередньо здійснити переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через річку Західний Буг, по якій проходить лінія державного кордону України з Республікою Польща, а також вказував напрям руху в напрямку с. Морозовичі Іваничівського району Волинської області до місця запланованого здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Окрім того, 03 січня 2014 року біля 19-тої години 10-ти хвилин, в`їхавши в зону обслуговування відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 неподалік прикордонного знаку №844, невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_11 » вийшов з автомобіля марки «Рено Кенго», д.н.з. НОМЕР_2 , та пішов до річки для визначення конкретного місця незаконного переправлення через державний кордон України. Тоді ж, співробітниками УСБУ у Волинській області та ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 та громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що перебували у легковому автомобілі марки «Рено Кенго», д.н.з. НОМЕР_2 , було затримано при спробі незаконного переправлення останніх через державний кордон України Республіки Польща, а невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_11 » скориставшись ситуацією, що склалася втік з місця події.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України визнав та показав: що приїхав у Луцьк в жовтні 2013 року, де познайомився з ОСОБА_13 , а з ОСОБА_14 був знайомим давно, з часу перебування у Вірменії.

Також, ОСОБА_3 показав, що до нього звернувся ОСОБА_14 допомогти перевезти знайомих родичів через кордон, за що пообіцяли винагороду у розмірі 500 доларів, і для цього він познайомив цих людей із ОСОБА_13 , оскільки він міг в цьому допомогти.

Разом з тим, ОСОБА_3 показав, що всі зустрічі відбувались на вул.. Конякіна, де обговорювались питання щодо перевезення, однак, гроші, про які домовлялися, він не отримав.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу , визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Суспільно-небезпечні дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ст.332 ч.3 КК України за ознаками організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Суд дослідив дані про особу обвинуваченого.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно (а.с. 64 ).

З медичних довідок встановлено, що ОСОБА_3 має незадовільний стан здоров`я, однак, осудний (а.с. 106-107, 115, 117).

З довідки про судимість, встановлено, що ОСОБА_3 не судимий (а.с. 62-63). Обставини, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, наявність утриманців та незадовільний стан здоров`я.

Обставини, що обтяжують покарання суд не встановив.

Суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як тяжкого, дані про особу винного, що указані вище, молодий вік, визнання вини,критичне ставлення до скоєного, наявність кількох пом`якшуючих обставин, що в даний час істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і свідчать про не бажання обвинуваченого вчиняти інші аналогічні злочини та бажання стати на шлях виправлення, відсутність обтяжуючих обставин, що вчиненням злочину не заподіяно шкоди громадянам чи державі, відповідно до засад призначення покарання передбачених ч.3 ст. 65, ст.69 КК України, приходить до висновку, що обвинуваченому має бути призначене основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, за якою він визнаний винним без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю та з конфіскацією майна.
Разом з тим, суд, з повідомлення та постанови встановив, що ОСОБА_3 затриманий та перебуває під вартою з 21 березня 2015 року (а.с.67-68 ).

Суд, врахувавши наявність ризиків, передбачених ст.ст.177, 183 КПК України, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчиняти інші правопорушення, також тяжкість злочину у вчинені якого він обвинувачується, що за кваліфікацією відносяться до тяжких злочинів, враховуючи його особу, вважає, що ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити без зміни.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст.69 КК України строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.
Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Строк ОСОБА_3 відбування покарання відраховувати з часу затримання, з 21 березня 2015 року та врахувати час тримання під вартою з 23 березня 2015 року.

На вирок може бути подана апеляція через Луцький міськрайонний суд в апеляційний суд Волинської області, протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженому, що перебуває під вартою протягом зазначеного строку з дня отримання копії вироку.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілій і прокурору.

Суддя /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_1