Справа № 215/4333/15-к
1-кп/215/523/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2015 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуваючого, непрацюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України судимості не має,
за ч.1 ст.164 КК України
встановив:
Рішенням Тернівського районного суду №2/215/2079/14 215/5008/14-ц від 27.11.2014 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму, до повноліття дитини на користь матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 11.08.2014 року.
Так, з 11.08.2014 року ОСОБА_4 , діючи з метою невиконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, незважаючи на неодноразові попередження державного виконавця про необхідність виконання своїх обов`язків і можливості притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, аліменти не виплачував і ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. На обліку працевлаштування в Тернівському районному центрі зайнятості м. Кривого Рогу не перебував і не перебуває.
Державним виконавцем ОСОБА_4 неодноразово попереджався про необхідність виконання своїх обов`язків, а також про притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини. Однак, ОСОБА_4 належних висновків не зробив, на попередження державного виконавця не реагував, ніяких заходів, направлених на погашення заборгованості по виплаті аліментів не вживав та продовжував злісно ухилятись від сплати аліментів.
Згідно до ч.3 ст.195 СК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір щомісячних виплат розраховувався державним виконавцем, виходячи із середнього розміру заробітної плати по даній місцевості. Період злісного ухилення ОСОБА_4 від сплати аліментів складає 11 місяців з 11.08.2014 року по 10.07.2015 року. Сума заборгованості за вказаний період складає 11285,95 гривень, що згідно Закону України "Про виконавче провадження" перевищує суму сукупно нарахованих відповідних платежів за 6 місяців, яка станом на 10.07.2015 року складає 6228,84 гривень.
Ухилення ОСОБА_4 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини призвело до утворення заборгованості по аліментах на користь матері дитини ОСОБА_6 , яка станом на 10.07.2015 року в загальній сумі склала 11285,95 гривень.
Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України, зокрема, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) та визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні вказаного злочину.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому йому злочині визнав повністю і підтвердив, що дійсно, при зазначених у вироку обставинах ухилявся від сплати аліментів, так як йому невідомі були реквізити для сплати коштів, має намір погасити заборгованість. Щиpо розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Пpи пpизначеннi покаpання суд вpаховує, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин проти особистих майнових прав людини і громадянина, який, вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, є злочином невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покаpання, суд визнає щиpе каяття, повне визнання вини обвинуваченим.

Обставин, які обтяжують покаpання, судом не встановлено.

Стосовно особи обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, однак судимість погашена у встановленому законом порядку, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює.

Вpаховуючи тяжкiсть вчиненого злочину, його наслiдки, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, а також iншi обставини справи, суд дiйшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ст.164 ч.1 КК України у виді громадських робіт.

Керуючись ст.ст.368-370, 374 КПК України, суд

засудив :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

СУДДЯ: