Номер провадження: 11-кп/785/100/16
Номер справи місцевого суду: 521/375/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію адвоката ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 09.10.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75,76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього передбачених законом зобов`язань.

Стягнено з ОСОБА_8 15250 грн в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілих на користь лікувального закладу та 884.52 грн. судових витрат на користь держави.

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 біля 15 години 07.07.2014 року, керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ» держномер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Овідіопольська дорога з боку вул. Аеропортівської в напрямку вул. Дорога в аеропорт у м. Одесі на порушення вимог п.п. 2.3»б»;11.4;12.1;13.1;13.3 Правил дорожнього руху України при слідуванні за невстановленим автомобілем марки «ВАЗ», який почав повільно зменшувати швидкість, не обрав належну швидкість руху і дистанцію, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого з метою уникнення зіткнення із автомобілями, що рухались попереду у його смузі руху, перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Хюндай» держномер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забитої рани і садна обличчя, крововиливів у м`які тканини і мозкові оболонки тім`яної області, переломів 2-8 правих ребер, розриву печінки та інших, від яких наступила смерть потерпілого, а пасажири автомобілів - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляції захисник вважає вирок суду незаконним і необґрунтованим, оскільки суд, на його думку, не взяв до уваги, що обвинувачений у вчиненому зізнався та щиросердно розкаявся, активно допомагав слідству в розкритті кримінального правопорушення, за час розслідування і судового розгляду провадження усвідомив протиправність та небезпечність його дій, з боку потерпілих відсутні будь-які претензії. Враховуючи сукупність наявних пом`якшуючих покарання обставин, просить застосувати відносно обвинуваченого дію ст. 69 КК України, вирок змінити, скасувавши його в частині призначення додаткового покарання.

Вислухавши доповідача, прокурора про залишення вироку суду без змін, вивчивши доводи апеляції та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин вказаних у вироку, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів і в апеляції не оскаржується. Районний суд з достатньою повнотою дослідив докази, дав їм належну оцінку та правильно кваліфікував дії засудженого за ст. 185 ч. 3 КК України.

При обранні засудженому покарання суд, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, і призначив йому покарання в межах ст. 286 ч. 2 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування обвинуваченого транспортними засобами, передбачене ст. 286 ч. 2 КК України як альтернативне, а не як обов`язкове покарання, у зв`язку з чим звільнення засудженого від такого покарання не потребує посилання на дію ст. 69 КК України. Разом з тим, тяжкість наслідків вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення не дає суду апеляційної інстанції підстав для звільнення його і від додаткового покарання.

У зв`язку з зазначеним, колегія суддів не погоджується з доводами апеляції про пом`якшення призначеного судом покарання, адже при призначенні покарання суд вже врахував приведені в апеляції пом`якшуючі покарання обставини.

За таких обставин підстави для задоволення апеляції і зміни вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419 КПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 09.10.2015 року відносно ОСОБА_8 за ст. 286 ч. 2 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення.

Судді апеляційного суду ОСОБА_2

Одеської області

ОСОБА_3

ОСОБА_4