Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

23 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0007331 за апеляційною скаргоюзахисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційну скаргу ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого вантажником супермаркету «АТБ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15 лютого 2012 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2012 року вирок змінений у частині призначення покарання, застосована ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі із визначенням іспитового строку тривалістю 3 роки,
визнаного винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч.1 ст. 153 КК України та йому призначено покарання: за ч.1 ст. 153 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки; за ч.1 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення покарання менш суворого більш суворим ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.
Остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків, враховуючи вирок Оболонського районного суду м. Києва від 15 лютого 2012 року, шляхом приєднання невідбутої частини покарання, призначено у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць.
Також судом прийнято рішення, щодо речових доказів.
Як встановлено вироком суду, 31 серпня 2014 року, близько 05 години, ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи умисел направлений на згвалтування потерпілої ОСОБА_9 , з якою перед цим протягом трьох годин разом відпочивали та вживали спиртні напої біля будинку АДРЕСА_3 застосувавши до останньої фізичне насильство, штовхнув її на землю, від чого вона впала та отримала легкі тілесні ушкодження. Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_8 ліг зверху на ОСОБА_10 , тримаючи потерпілу рукою за шию, позбавив ОСОБА_11 можливості до опору та зґвалтував її, тобто вступив із нею у статеві зносини природнім шляхом, проти волі останньої.
Одразу ж, після згвалтування ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на насильницьке задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом, сів на неї зверху, подолавши перед цим її волю до опору, та утримуючи голову потерпілої у своїх руках задовольнив статеву пристрасть неприродним способом, шляхом орогенітального контакту.
На вирок суду захисник та обвинувачений подали апеляційні скарги.

За змістом апеляційної скарги, захисник просить задовольнити її скаргу, вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким закрити провадження у справі: в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складів злочинів, передбачених ч.1 ст.152 КК України та ч.1 ст.153 КК України; недоведеністю винуватості, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_7 ; добровільною відмовою ОСОБА_7 від доведення своїх злочинних намірів до кінця.

Захисник стверджує, що суд допустив неповноту дослідження доказів, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому захисник посилається на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, достатні та необхідні, належні та допустимі, кожен з яких окремо та разом у сукупності свідчили б про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, які б підтверджували винність ОСОБА_7 у статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства та задоволенні статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства.

Далі захисник стверджує, що суд у вироку необгрунтував застосування фізичного насильства ОСОБА_7 до ОСОБА_11 при зґвалтуванні та застосування ним фізичного насильства при задоволенні статевої пристрасті неприродним способом.

На думку захисника, висновки судово-медичної експертизи про отримані тілесні ушкодження потерпілою ОСОБА_11 не підтверджують факту застосування фізичного насильства обвинуваченим щодо потерпілої.

Наявність слідів бруду на речах ОСОБА_11 , в які вона була одягнена в момент зґвалтування та задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, на думку захисника, не дає підстав вважати, що відбулося зґвалтування та задоволення статевої пристрасті неприродним способом.

Також захисник стверджує, що покази свідка ОСОБА_13 не можуть підтверджувати факт зґвалтування та задоволення статевої пристрасті неприроднім способом. Захисник вважає пояснення ОСОБА_13 хибними.

Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати вирок суду, та ухвалити новий, яким закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складів злочинів, передбачених ч.1ст.152 КК України та ч.1 ст.153 КК України.

На думку обвинуваченого, справа судом розглянута однобічно. Будь-яких доказів, на думку обвинуваченого, які б підтверджували його винуватість у вчиненні зґвалтування ОСОБА_11 та насильницькому задоволенні з нею статевої пристрасті неприродним способом в матеріалах справи немає і вичерпані всі можливості їх отримати, так як ОСОБА_11 померла.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали свої апеляційні скарги, просили задовольнити їх апеляційні скарги, скасувати вирок суду, постановити новий, яким закрити провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , доводи прокурора, який просив залишити вирок суду без змін, а апеляційні скарги захисника та обвинуваченого без задоволення, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у зґвалтуванні та насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються перевіреними і розглянутими в судовому засіданні доказами і є обгрунтованими.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на недоведеність винуватості ОСОБА_7 та відсутність достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 в суді, а також наявність добровільної відмови ОСОБА_7 від вчинення протиправних дій є необґрунтованими, оскільки спростовуються такими доказами.
Показання потерпілої ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_7 згвалтував її та задовольнив статеву пристрасть неприродним способом, є послідовними та незмінними.
Потерпіла ОСОБА_11 пояснила в суді, що 30 серпня 2014 року вона вживала алкогольні напої. Ввечері по дорозі додому зустрілася із знайомими, з якими пішла до супермаркету «АТБ», де побачила наглядно знайомого ОСОБА_14 . Із компанією останнього вони всі разом пішли до Оболонського РАГСу, де тривалий час відпочивали, розпивали спиртні напої, зокрема горілку та пиво. Коли вона вирішила піти до додому, попрощалася зі всіма. Через декілька метрів її наздогнав ОСОБА_8 , спочатку потягнув її за руку, а потім штовхнув, від чого вона впала спиною на землю. Від падіння з її кишені випали ключі, які ОСОБА_8 підібрав та не віддавав, пообіцяв повернути після інтимного зв`язку. Після чого ОСОБА_8 стягнув з себе та з неї штани, надів презерватив та зґвалтував її. При цьому, він придушував її, погрожував «прибити», вимагав щоб вона припинила кричати. Під час згвалтування вона голосно кричала, просила на допомогу, упиралася. Потім, він сів на неї зверху, та із застосуванням фізичного насильства задовольнив статеву пристрасть неприродним способом. Скільки часу тривало згвалтування та задоволення статевої пристрасті неприроднім способом ОСОБА_11 повідомити не може, проте для неї цей процес був тривалим. В один з моментів, їй вдалося повернути голову, внаслідок чого контакт припинився та вона знову почала голосно кричати. Через незначний час з`явилися співробітники міліції, до яких ОСОБА_11 побігла у напівроздягнутому вигляді. Відстань між ОСОБА_7 , нею та співробітниками міліції, коли вони їх побачили, була приблизно 5 метрів.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для упізнання за фотознімками від 31 серпня 2014 року (а.с. 170 - 171) ОСОБА_11 впізнала у в особі зображеній на знімку № 2 особу, яка її зґвалтувала 31 серпня 2014 року. На даному знімку зображений ОСОБА_15 .
Обвинувачений ОСОБА_7 визнав як правдиві показання потерпілої про те, що він і ОСОБА_11 зустрілися біля супермаркету «АТБ», потім, разом з іншими направилися до Оболонського РАГСу м. Києва, де розпивали спиртні напої.

Зазначені обставини також підтвердили свідки: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Далі обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що пізніше, коли всі почали розходитися, ОСОБА_11 попросила ОСОБА_19 провести її. Він погодився, і коли вони зайшли за ріг будинку, метрів за 15 від того місця, де відпочивали, вони знову із ОСОБА_11 почали цілуватися. Поведінку потерпілої обвинувачений розцінював як бажання вступити із ним в інтимні стосунки, оскільки вона торкалася його полового органу. Після чого вона раптово відмовилася. Він почав її заспокоювати та вмовляти, вона його знову цілувала, тобто погоджувалася на інтимні стосунки, після чого знову починала плакати. Це тривало приблизно 15 хвилин, після чого приїхали співробітники міліції, які його затримали.
ОСОБА_7 , як вбачається з його показань, під час судового розгляду, заперечував, що він вступав у статеві зносини з ОСОБА_11 та заперечує задоволення статевої пристрасті неприродним способом.
Проаналізувавши показання обвинуваченого, суд дійшов правильного висновку про їх непослідовність, оскільки вони містять істотні суперечності, що викликає сумнів у їх достовірності.
Разом з тим, показання потерпілої про обставини вчинення обвинуваченим насильницьких дій щодо неї, є послідовними і підтверджені іншими доказами, тому суд обґрунтовано визнав їх достовірними.
Та обставина, що ОСОБА_7 при згвалтуванні використовував презерватив, підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 31 серпня 2014 року (а.с. 164 - 166), а саме, земельної ділянки на відстані трьох метрів від будинку АДРЕСА_2 між дитячим садочком та будівництвом. Біля куща на землі були наявні сліди боротьби. Під час огляду виявлений використаний презерватив, упаковка з-під презерватива.
При проведенні огляду місця події, були присутні, крім понятих, потерпіла та підозрюваний ОСОБА_7 у правій кишені джинсів якого виявлені 9 упаковок презервативів тієї ж марки, що і упакування, знайдене на землі.
Згідно даних висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 851мб при дослідженні внутрішньої та зовнішньої поверхонь презерватива, вилученого при огляді місця події 31 серпня 2014 року клітин з ядрами та сперматозоїдів не виявлено (а.с. 186 - 188).
Відповідно до даних, які містяться у висновку судово-медичної експертизи № 2435 у ОСОБА_11 виявлені синці по задній поверхні правового ліктьового суглобу та у поперековій ділянці зліва. Дані ушкодження спричинені тупим предметом могли утворитися 31 серпня 2014 року.
У ділянці зовнішніх статевих органів будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. При судово-імунологічному дослідженні вмісту піхви та ротової порожнини сперматозоїди не виявлені.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомила суду, що проживає на першому поверсі будинку АДРЕСА_4 .
31 серпня 2014 року, приблизно о 4 годині 30 хвилин або у 5 годині, вона прокинулася від шуму. Спочатку не приділяла цьому увагу, проте потім почула жіночий крик про допомогу. Коли крики стали дуже голосні, було зрозуміло з інтонації, що людина налякана, після чого крик наче був перерваний. Голос цієї жінки був дуже жалісний. Виглянувши у вікно, ОСОБА_13 на відстані 7 метрів від вікна побачила чоловіка, який лежав зверху на жінці, при цьому свідок повідомляє, що чула звуки, які притаманні статевому акту. Враховуючи характер цих звуків та попередні жіночі крики, вона прийшла до висновку, що даний статевий акт відбувається поза волею жінки.
Потім свідок почула як жіночий голос просив чогось не робити, повідомляючи, що вона не вміє цього робити. ОСОБА_13 знову виглянула та побачила, як чоловік і жінка сиділи поруч, остання відмовлялася від чогось, при цьому чоловік щось шепотів. Зі змісту їх розмови свідок зрозуміла, що чоловік примушує жінку до задоволення статевої пристрасті неприродним способом. ОСОБА_13 здалося, що жінка декілька разів нахиляла голову вперед, тобто відбувалося задоволення статевої пристрасті неприродним способом. Свідок повідомила про те, що вона спостерігала за подією з різних вікон своєї квартири, тобто бачила цю ситуацію з різних ракурсів. Вона упевнена у тому, що один з учасників статевого акту був оголений знизу, оскільки вона чітко бачила білі ноги у темряві. Свідок викликала міліцію, яка приїхала через 10 хвилин після виклику. До них одразу ж кинулася ця жінка за допомогою.
Свідок ОСОБА_20 - інспектор БПС Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві пояснив, що був старшим автопатруля. Надійшов виклик про те, що за будинком голосно кричить дівчина, можливо її ґвалтують. На місце прибули через 4 хвилини після виклику. Пішки пішли круг будинку, почувши шаркотіння, вони побачили двох людей. Дівчина була зверху на хлопцеві. Коли вона побачила співробітників міліції, одразу ж побігла до них із криками, що він її зґвалтував. Потім повідомила, що вони разом вживали спиртні напої, коли вона пішла додому, він наздогнав її, почав душити, штовхнув її на землю, зґвалтував, після чого примусив вступити у неприродній статевий акт. При цьому на шиї дівчини були наявні садна та почервоніння, джинси були забруднені землею. Хлопець стверджував, що між ними стався статевий акт за згодою.
Свідок ОСОБА_21 - інспектор БПС Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Києві пояснив, що він перебував на добовому чергуванні. Отримавши виклик про можливе зґвалтування, вони прибули до будинку АДРЕСА_2 . За будинком вони побачили на землі чоловіка поряд з ним або на ньому зверху лежала дівчина, яка, побачивши співробітників міліції, побігла до них, при цьому кричала, що цей чоловік її зґвалтував. Із цією дівчиною у подальшому спілкувався ОСОБА_20 , а він спілкувався із підозрюваним. Хлопець йому повідомив про те, що статевий акт, що відбувся між ними, був за взаємною згодою. При цьому хлопець був у стані легкого алкогольного сп`яніння, про що свідок зрозумів почувши від нього запах. Поведінка підозрюваного була адекватною тій ситуації, у якій він опинився.
Та обставина, що при дослідженні вмісту піхви та ротової порожнини ОСОБА_11 не виявлено слідів сперматозоїдів не може свідчити про відсутність складів злочинів у діях ОСОБА_7 , оскільки, зґвалтування є закінченим злочином з моменту початку насильницького статевого акту всупереч волі потерпілої особи, а склад злочину - насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом є формальним: він вважається закінченим з початку виконання дій, спрямованих на задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом.
Відсутність тілесних ушкоджень в ділянці зовнішніх статевих органів ОСОБА_11 також не може свідчити про те, що ОСОБА_7 не зґвалтував ОСОБА_11 .
Наявність слідів бруду темно-сірого кольору, як наштанах ОСОБА_11 , так і на штанах ОСОБА_7 підтверджуються даними протоколу огляду місця події. Тому доводи захисника, про те, що наявність слідів бруду на речах ОСОБА_11 не дає підстав вважати, що відбулося зґвалтування та задоволення статевої пристрасті неприродним способом є безпідставними.

За висновками судово-медичної експертизи ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження при падінні на землю після того, як ОСОБА_7 її штовхнув, тому суд правильно дійшов до висновку про застосування ОСОБА_7 фізичного насильства при зґвалтуванні ОСОБА_11 та насильницькому задоволенні з нею статевої пристрасті неприродним способом.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_22 маючи реальну можливість довести злочини до кінця, відмовився від цього і з власної волі припинив злочинні дії є безпідставними і спростовуються поясненнями потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .
З матеріалів провадження, журналу судового засідання вбачається, що судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для справи, а тому посилання в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого на неповноту судового слідства є необґрунтованими. Підстав для скасування вироку і закриття провадження по справі, як про це ставиться питання в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого, не має.
Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини кримінального правопорушення, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 вчинив зґвалтування та насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства.
За вказаними ознаками суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України.
Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Так, судом було враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини, кожен з яких, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також обставини, що обтяжують покарання, якими у даному випадку, згідно зі ст. 67 КК України, є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Враховано судом і те, що ОСОБА_8 вчинив злочини під час іспитового строку. Судом правильно застосовано вимоги статей 70, 71 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 .
За таких обставин, вирок суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, підстав для його зміни чи скасування при апеляційному розгляді не встановлено, в зв`язку з чим апеляційні скарги захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін, а апеляційні скаргизахисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а для засудженого, який утримується під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1609/2015 Категорія: ч.1 ст. 152, ч.1 ст. 153 КК України
Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_23
Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1