Справа № 473/4412/15-к
УХВАЛА
"20" листопада 2015 р. Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянув скаргу заявника ОСОБА_4 на бездіяльність Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою заявника ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

16.11.2015 року заявник ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність Вознесенськогоміжрайонного прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР.
При цьому ОСОБА_4 посилається на те, що 05.11.2015 року ним до Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області було подано дві заяви про вчинення в м. Вознесенську слідчим відділу розслідувань ДПТ СУ УМВС в Миколаївській області ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 та ч. 1 ст. 364 КК України.
Проте Вознесенською міжрайонною прокуратурою надана відповідь Вознесенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 за № (15-15) 13-р-15 від 09.11.2015 року, з якої вбачається, що заяви про вчиненні кримінальні правопорушення до ЄРДР не внесені і відправлені до прокуратури Миколаївської області.
Заявник вважає, що прокурором порушена ст. 214 КПК України, тому просить суд зобов`язати прокурора внести відомості в ЄРДР за його заявами про вчинення кримінальних правопорушень.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. При цьому стверджував, що раніше звертався до прокуратури із заявами того ж змісту про вчинення злочинів у 2013 році слідчим відділу розслідувань ДПТ СУ УМВС в Миколаївській області ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 382 та за ч. 1 ст. 364 КК України, але відповідні відомості до ЄРДР не вносилися.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, вважала її необґрунтованою, посилалась на те, що заява ОСОБА_4 про вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України зареєстрована в ЄРДР 29.08.2014 року. За результатами досудового розслідування 09.09.2014 року винесена постанова про закриття кримінального провадження, яка ОСОБА_4 оскаржена до Центрального районного суду м. Миколаєва, але ухвалою суду в задоволенні його скарги відмовлено. Правом на апеляційне оскарження рішення суду заявник не скористався.Крім того заява ОСОБА_4 про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, також внесена до ЄРДР 13.02.2015 року, за результатами досудового розслідування кримінальне провадження постановою від 31.03.2015 року закрито. Дана постанова оскаржена до Центрального районного суду Миколаївської області, але ухвалою суду від 30.04.2015 року, скарга ОСОБА_4 залишена без задоволення. Тому просила суд відмовити в задоволенні скарги заявника ОСОБА_4 .
Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до такого.
В силу ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, а у ст. 214 КПК України містяться положення про початок досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР.
Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Із досліджених матеріалів справи, а саме із витягів із ЄРДР від 29.08.2014 року та 13.02.2015 року вбачається, що заяви про вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 382 та ч.1 ст. 364 відповідно внесені в ЄРДР; за результатами досудового розслідування кримінальне провадження закрито, що підтверджується постановами слідчого, які не скасовані.
Таким чином, факту бездіяльності прокурора Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 судом не встановлено, дії прокурора щодо невнесення заяв ОСОБА_4 про злочини в ЄРДР не суперечать положенням КПК України, а відтак підстав для задоволення скарги не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст. 303-307 КПК України,
У Х В А Л И В:

В скарзі ОСОБА_4 про зобов`язання Вознесенського міжрайонного прокурора виконати певну дію відмовити. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .