У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурораОСОБА_5 ,
захисниківОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
засудженогоОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0001203 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2013 року
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, раніше не судимого,
засуджено за ч. 3 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_8 процесуальні витрати.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 змінено, пом`якшено йому покарання до 7 років позбавлення волі.
У решті вирок залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, в ніч з 05 на 06 жовтня 2013 року в кв. АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись безпорадним станом неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також була в стані сильного алкогольного сп`яніння, зґвалтував її.
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження. Зазначає, що в матеріалах провадження відсутні належні докази винуватості ОСОБА_8 , суд дав неправильну оцінку показанням свідків, не в повній мірі врахував показання потерпілої і вирок суду ґрунтується на суперечливих доказах.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисників на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються детально наведеними у вироку доказами, які суд усебічно, повно та об`єктивно дослідив, правильно оцінив.
Доводи захисника про відсутність у провадженні належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, є безпідставними.
Так, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується:
- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка повідомила, що в ніч з 05 на 06 жовтня 2013 року її зґвалтував ОСОБА_8 , при цьому останній скористався тим, що вона була в стані сильного алкогольного сп`яніння і не могла керувати своїми діями;
- показаннями свідка ОСОБА_10 матері потерпілої, яка повідомила, що зранку 06 жовтня 2013 року вона разом з ОСОБА_11 знайшли доньку в будинку на АДРЕСА_2 , при цьому ліжко та нижня білизна ОСОБА_9 були в крові;
- показаннями свідка ОСОБА_12 батька потерпілої, який повідомив, що коли дружина повідомила про зґвалтування доньки, він порадив викликати працівників міліції;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що ввечері разом з ОСОБА_9 вони були в барі «Олімп», де зустріли ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . ОСОБА_9 була в стані сильного алкогольного сп`яніння. Зранку, коли вони з ОСОБА_10 знайшли потерпілу, остання повідомила їм про згвалтування;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що ОСОБА_8 є його товаришем, восени 2013 року вони були в барі разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Пізніше вони поїхали додому, ОСОБА_8 та ОСОБА_14 вийшли з машини разом;
- показаннями свідка ОСОБА_15 чергового лікаря, який повідомив, що 06 жовтня 2013 року він оглянув ОСОБА_9 , у якої були виявлені невеликі ушкодження статевих органів. Через деякий час на прохання матері потерпілої ОСОБА_9 було госпіталізовано;
- показаннями свідка ОСОБА_16 , який повідомив, що тієї ночі бачив дівчину років п`ятнадцяти в стані сильного алкогольного сп`яніння, разом з нею були ОСОБА_11 та ще двоє хлопців;
- показаннями свідка ОСОБА_17 експерта психолога, який повідомив, що інтелектуальний розвиток ОСОБА_9 відповідає її календарному віку, до проведення і на момент проведення експертизи ОСОБА_9 не розуміла в повному обсязі наслідки своїх дій та підтвердив, що потерпіла отримала психологічну травму, яка потребує втручання спеціаліста. При цьому при дослідженні було встановлено, що ОСОБА_9 не схильна говорити неправду, а тому комісія прийшла до висновку, що пояснення потерпілої правдиві повністю.
Ці показання повністю узгоджуються між собою, є послідовними й підтверджуються: матеріалами кримінального провадження, зазначеними в реєстрі матеріалів досудового розслідування, зокрема даними протоколу пред`явлення особи для впізнання, під час якого свідок ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_9 ; даними висновку психолого-психіатричної експертизи, відповідно до якої потерпіла виявляє ознаки психічного захворювання в формі посттравматичного стресового розладу, на момент скерованих проти неї дій ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, маючи достатній інтелектуальний розвиток відповідаючий її календарному віку, але частково розуміючи наслідки інтимних, статевих відносин, а також соціальних наслідків, не могла в повному обсязі давати звіт своїм діям та керувати ними; даними висновку судово-медичної експертизи, відповідно до якої у ОСОБА_9 були виявлені ушкодження, що могли утворитися від травматичного контакту з тупим об`єктом, що має обмежену контактуючу поверхню, не виключається можливість їх утворення в строк зазначений в постанові; даними заяви ОСОБА_10 про вчинення зґвалтування її доньки, витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, копії свідоцтва про народження ОСОБА_9 та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Твердження захисника про відсутність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_8 не ґрунтуються на матеріалах провадження та спростовуються наведеними доказами.
Таким чином, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, повністю доведена і його дії кваліфіковані правильно.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , апеляційний суд із достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є особливо тяжким, конкретні обставини справи, в тому числі і поведінку потерпілої, дані про особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією частини статті, за якою його визнано винним.
Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження вчинення ним нових злочинів.
Розглянувши за апеляцією захисника ОСОБА_6 матеріали провадження та детально їх вивчивши, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про правильне встановлення місцевим судом фактичних обставин кримінального провадження, про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину та про правильність кваліфікації його дій, а також звернув увагу на докази, які спростовують доводи, викладені в апеляції.
Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та в повній мірі відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування судових рішень, у провадженні не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3