Справа № 591/1758/15-к Провадження № 1-кс/591/452/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В судове засідання з`явились захисник, підозрюваний, слідчий.
Захисник та підозрюваний скаргу підтримали, пояснили, що з метою встановлення істини по справі необхідно провести додаткові допити свідків, з метою надання можливості стороною захисту поставити запитання.
Слідчий проти задоволення скарги заперечував, зазначив, що допит є недоцільним.
Захисник підозрюваного заявив клопотання про допит свідків в присутності підозрюваного, ОСОБА_4 , зокрема працівників СМВ УМВС України в Сумській області, також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .
Постановою слідчого від 06.03.2015 року відмовлено в задоволення клопотання захисника підозрюваного в частині допиту свідків з тих підстав, що визначені в клопотанні особи вже допитані, суперечності в їх показах відсутні.
Відповідно до ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Крім того, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст.84 КПК України).
Аналізуючи нормативну процедуру допиту в рамках кримінального провадження та положення ст.224 КПК України, суд доходить висновку, що дана норма не містить обов`язкової вимоги стосовно допиту свідків в присутності сторони захисту.
Слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях (ч.9 ст.224 КПК України). Однак, вирішення питання стосовно наявності розбіжностей в показах віднесено до виключної компетенції слідчого (ч.5 ст.40 КПК України).
Також, в клопотанні захисника, яке було адресовано слідчому, належним чином не вмотивовано необхідність додаткового допиту, не вказано, яким чином можуть змінитися раніше надані покази.
Водночас, положеннями ст.42 КПК України, підозрюваний має право самостійно збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази; під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу.
Тобто, захисник не позбавлений можливості опитати свідків та надати відповідні докази на підтвердження обґрунтованості додаткового допиту.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя доходить висновку, що постанова від 06.03.2015 року винесена слідчим з дотриманням вимог закону.
Крім того, в даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт та 13.03.2015 року направлено до суду, що унеможливлює в розумінні ст.ст.303-307 КПК України, прийняття слідчим суддею рішень про зобов`язання слідчого вчиняти будь які процесуальні дії.
Отже, скарга захисника не підлягає задоволенню.
Однак, з контексту ст.290 КПК України, суд вважає, що захисник не позбавлений можливості повторно звертатись з клопотанням безпосередньо до суду, який розглядатиме справу по суті.
Керуючись ст.ст.42, 93, 223-245, 303-307 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1