Справа №474/609/15-к
П. №1-кп/474/46/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.15 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000174 від 31.05.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, освіта 10 класів, не працює, не одружена, місце народження смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачена - ОСОБА_3

захисник - ОСОБА_5

потерпіла - ОСОБА_6

законний представник потерпілої - ОСОБА_7

встановив:
30.05.2015р., біля 23 год. 30 хв., ОСОБА_3 , під час сварки з потерпілою ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних відносин, умисно, біля кафе-бару ПП Балабан, розташованого по вул. Леонова, смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, схопила останню лівою рукою за волосся, і потягнула у напрямку до землі, унаслідок чого, ОСОБА_6 втратила рівновагу, потім ОСОБА_3 нанесла потерпілій один удар правою рукою в область голови. Продовжуючи свої дії, спрямовані на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 через 10-20 хв. нанесла потерпілій ОСОБА_6 один удар скляною пляшкою в область лобової частини голови, в результаті чого ОСОБА_6 втратила рівновагу та впала. Після чого ОСОБА_3 нанесла їй один удар правою рукою в область голови та один удар правою ногою у область верхньої частини тулуба ОСОБА_6 , чим спричинила останній тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, крововиливів обличчя, правої гомілки, саден колінного суглобу, подряпини ліктьового суглобу та ділянки вирваного волосся на голові, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України та суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченої є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні вину визнала частково та дала суду показання, що дійсно 30.05.2015 року в неї з потерпілою ОСОБА_6 біля кафе-бару ПП Балабан на фоні неприязних відносин виникла суперечка і, після того як потерпіла її штовхнула, вона накинулась на потерпілу та схопила її за волосся, після чого вони разом упали на землю, а їх розборонили працівниками міліції. Потім через 10-20 хв. ОСОБА_6 підійшла до неї та почала її лаяти, а вона, в свою чергу, нанесла потерпілій один удар скляною пляшкою в область голови. ОСОБА_3 пояснила, що руками та ногами потерпілу не била. Визнає, що заподіяла потерпілій тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, крововиливів обличчя та ділянки вирваного волосся на голові, проте не визнає заподіяння тілесних ушкоджень у виді крововиливів правої гомілки, саден колінного суглобу, подряпини ліктьового суглобу. У скоєному щиро кається та просить вибачення у потерпілої. Також обвинувачена повідомила суд, що власного заробітку вона немає, не отримує жодних соціальних виплат, ніде не працює та не навчається.

Потерпіла ОСОБА_6 дала суду показання, що з обвинуваченою остання знаходиться у неприязних відносинах. 30.05.2015 року, біля 23.30 год., біля кафе-бару ПП Балабан, між ними виникла суперечка, після чого обвинувачена схопила її за волосся та вони разом упали на землю, при цьому обвинувачена нанесла їй один удар правою рукою в область голови. Через 20 хв. ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_3 , яка нанесла останній один удар пляшкою в область голови від чого вона упала, після чого ОСОБА_3 нанесла їй один удар правою рукою в область голови та один удар правою ногою в область тулуба. Покарання просить призначити на розсуд суду. Матеріальні збитки обвинуваченою їй не відшкодовано.

Свідок ОСОБА_8 дав суду показання, що він є працівником міліції, 30.05.2015р. біля кафе-бару ПП ОСОБА_9 , перебуваючи не на службі, розбороняв потерпілу та обвинувачену, проте він не бачив моменту бійки та хто кому наносив удари. Тільки зазначив, що бачив зі сторони обвинуваченої ОСОБА_3 замах ноги в сторону потерпілої ОСОБА_6 , однак не може сказати чи це був удар.

Свідок ОСОБА_10 дала суду показання, що вона 30.05.2015р. біля 24 год. разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_11 йшли до кафе-бару ПП Балабан, попереду йшла ОСОБА_6 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 почали розмовляти та виражатися нецензурною лайкою. В ході сварки ОСОБА_3 штовхнула ОСОБА_6 , після чого вони схопили одна одну за волосся та упали на землю. Після того як їх розборонили, вона разом з ОСОБА_3 пішли танцювати. Через 20 хв. ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_3 та почала нецензурно лаятися, після чого вони схопили одна одну за волосся та упали на землю, під час чого у ОСОБА_3 з руки випала скляна пляшка. ОСОБА_10 не бачила чи хтось із них наносив удари та не бачила на ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Також свідок пояснила, що після другої сутички вона підняла ОСОБА_6 , яка плакала та казала, що їй розбили телефон, при цьому свідок вказала, що телефон був чорного кольору та на ньому було пошкоджено сенсорний екран.

Свідок ОСОБА_11 дала суду показання, що в той день коли був випускний приблизно між 23 год та 24 год. вона разом з обвинуваченою та ОСОБА_10 йшли до кафе-бару Балабан, при цьому обвинувачена йшла позаду. В цей час потерпіла щось сказала до обвинуваченої. Коли свідок повернулася то побачила, що потерпіла та обвинувачена вчепилися одна одній в волосся, після чого вони упали на землю та почали наносити одна одній удари руками. ОСОБА_11 не знає хто перший наніс удар та скільки в загальному було потерпілою та обвинуваченою нанесено одна одній ударів. Конфлікт тривав близько 15 хв., після чого вона відтягнула обвинувачену від потерпілої. Також свідок пояснила суду, що вона не була присутня під час другого конфлікту, оскільки її забрав додому батько. Про телефон розмови вона не чула та не бачила на потерпілій тілесних ушкоджень чи порваного одягу.

Крім вказаних показань потерпілої та свідків, вина обвинуваченої підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000174, згідно якого 31.05.2015р. до ЄРДР за заявою потерпілої було внесено відомості про вчинений злочин за ч. 2 ст. 125 КК України;

- висновком судово-медичної експертизи № 297 від 03.06.2015 року, згідно якого у потерпілої виявлено струсу головного мозку, крововиливів обличчя, правої гомілки, саден колінного суглобу, подряпини ліктьового суглобу та ділянки вирваного волосся на голові, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах встановлених судом. Від падіння з висоти власного зросту вказані тілесні ушкодження утворитися не могли.

Судом також досліджено докази, які характеризують особу обвинуваченої, а саме:

- характеристику селищного голови на обвинувачену від 02.06.2015р., згідно якої остання за місцем проживання характеризується позитивно;

- довідку Врадіївської селищної ради № 2445 від 02.06.2015р., згідно якої обвинувачена проживає разом з матір`ю - ОСОБА_12 , братом - ОСОБА_13 та сестрою - ОСОБА_3 ;

- вимогу про судимість № 58/5748 від 02.06.2015р., згідно якої обвинувачена є особою раніше не судимою;

- довідку Врадіївської центральної районної лікарні № 632 від 04.06.2015р., згідно якої обвинувачена на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Перевірив та оцінив вказані докази в їх сукупності з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає повністю доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кваліфікуючи її дії за ч. 2 ст. 125 КК України.

Досліджені у судовому засіданні докази є достатніми та достовірними, при цьому суд не вбачає суттєвих протиріч у досліджених доказах, які могли б вплинути на кваліфікацію дій обвинуваченої.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує скоєння нею злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд також враховує матеріальний стан обвинуваченої, яка не має самостійного доходу, ніде не працю та не навчається, та те що обвинувачена є раніше не судимою особою, позитивно характеризується по місцю проживання, і вважає можливим призначити покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів. Судом не встановлено підстав для застосування ст. 69 КК України.

Вирішуючи цивільний позов, в якому законний представник потерпілої просить стягнути з обвинуваченої на свою користь матеріальну шкоду за розбитий телефон в сумі 3 200 грн., моральну шкоду в сумі 1 500 грн. та витрати за надання правової допомоги суд зазначає наступне.

В судовому засіданні законний представник потерпілої просив залишити цивільний позов без розгляду, оскільки має намір звертатися до обвинуваченої з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Прокурор підтримав заяву законного представника потерпілої, а обвинувачена та її захисник не заперечили проти вказаної заяви.

Частинами 4 та 5 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.
Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вищевикладене цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 128, 368-371, 374 КПК України та ст. 207 ЦПК України, суд, -

вирішив:
Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_7 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок злочину - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1