11-кп/775/425/2015(м)
264/5633/15-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Томськ, Томської області, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, не працюючого, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, 03.08.2015 року, ОСОБА_7 , знаходячись на присадовій ділянці за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, в порушення вимог ст.12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 року, зібрав листя дикоростучих рослин конопель, тобто незаконно придбав особливо небезпечний наркотичній засіб, після чого переніс їх до сараю, розташованого на території вказаного домоволодіння, де шляхом висушування та подрібнення незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який став незаконно зберігати за місцем свого мешкання для особистого вживання, без мети збуту.

07.08.2015 року, в період часу з 17 години 00 хвилин до 18 годин 30 хвилин, працівниками міліції, в ході огляду за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме будинку АДРЕСА_1 , в сараї, було виявлено та вилучено: - речовини рослинного походження масою 129,80 г. зі скляної банки, 40,01 г. та 16,30 г. з паперових згортків, які згідно висновку судової експертизи, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 118,38 г., 36,73 г. та 15,26 г., - речовина рослинного походження масою 360,50 г., яка згідно висновків судової експертизи містить особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою 173,38 г. та ненаркотичний засіб масою 187,12 г., в перерахунку на суху речовину маса канабісу становить 161,59 г., - речовина рослинного походження загальною масою 2483 г., яка згідно висновків судової експертизи містить особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою 1280 г. та ненаркотичний засіб масою 1203 г., маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 1105,92 г., - пляшку без горла, пляшку з металевим пристосуванням на яких, згідно висновків судової експертизи виявлено мікрочастки рослинного роду коноплі та мікро кількість особливо небезпечного наркотичного засобу-екстракту канабісу., - сито з речовиною рослинного походження масою 0,26 г. яка, згідно висновків судової експертизи є небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,24 г., а всього на загальну вагу в перерахунку на суху речовину - 1438,12 г., що згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року є великим розміром, які ОСОБА_7 , незаконно, умисно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати, призначити йому покарання за ч.2 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі та звільнити від відбування основного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з випробувальним строком на 1 рік. Вважає, що покарання призначене йому надто суворе та таке, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, доведеність вини останнього і кваліфікація його злочинних дій в апеляційній скарзі не оспорюються, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України вирок, в цій частині, апеляційним судом не перевіряється.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, на обліку в наркологічному, психоневрологічному та туберкульозному диспансерах міста Маріуполя не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, щиросердне каяття, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та призначив мінімальне покарання у межах санкції ч.2 ст. 309 КК України.

Разом з тим, колегія вважає, що хоча цій злочин класифікується як злочин середньої тяжкості висновок суду про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства, на думку колегії суддів, є необ`єктивним і необґрунтованим, а призначене йому покарання не відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є надмірно суворим.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, пенсіонер, на обліку в наркологічному, психоневрологічному та туберкульозному диспансерах міста Маріуполя не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, щиросердно розкаявся, хворіє на тяжкі захворювання.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції не дав належної оцінки, однак вони у своїй сукупності, на думку колегії суддів, істотно знижують ступінь суспільної небезпеки як вчиненого злочину, так і самого обвинуваченого ОСОБА_7 , свідчать про можливість виправлення останнього без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку з чим його слід звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, у відповідності зі ст.75 КК України, та покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, буде відповідати вимогам ст.ст.50, 65 КК України та принципам індивідуалізації покарання.

У зв`язку з викладеним, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 в частині звільнення його від відбуття призначеного покарання на підставах ст. ст. 75, 76 КК України є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Суттєвих порушень кримінально процесуального закону, які б тягнули скасуванню вироку в цілому, судом першої інстанції порушено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання з випробувальним з іспитовим строком 2 роки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: