Провадження № 1-кп/127/1154/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2015 року місто Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 02.12.2014, які надійшли до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбівці Літинського району Вінницької області, українця, громадянина України, працюючого директором ПАТ «Вінницький завод «Будмаш», проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, суд

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України ОСОБА_4 .

Клопотання прокурора мотивовано тим, ОСОБА_4 працюючи на посаді директора ПАТ «Вінницький завод «Будмаш», тобто будучи службовою особою згідно покладених на нього обов`язків та здійснюючи керівництво діяльністю зазначеного підприємства, упродовж лютого 2011 року липня 2013 року надавав вказівки підлеглим працівникам в першу чергу виконувати зобов`язання по сплаті податків та інші зобов`язання перед кредиторами ПАТ «Вінницький завод «Будмаш», а зобов`язання по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) сплачувати не в повному обсязі, що призвело з лютого 2011 року по липень 2013 року до фактичного ненадходження до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування в розмірі 1 276 104 грн.

Так, згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закону) платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Частиною 8 ст. 9 Закону визначено, що платники єдиного внеску, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Згідно частини 12 цієї ж статті єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати.

Отже, ПАТ «Вінницький завод «Будмаш», будучи роботодавцем, являлось платником єдиного внеску та було зобов`язане нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок незалежно від свого фінансового стану.

Однак, директор ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» ОСОБА_4 , знаючи про надходження коштів на рахунки та в касу підприємства в розмірі, достатньому для своєчасної та повної сплати єдиного внеску, з лютого 2011 року по липень 2013 року надавав вказівки підлеглим працівникам не сплачувати в повній мірі недоїмку та зобов`язання по сплаті нарахованого єдиного внеску, а в першу чергу виконувати інші зобов`язання, що виникали внаслідок здійснення господарської діяльності підприємства, а саме: податки, комунальні, платежі, придбання товарів і послуг, розрахунки з кредиторами, тощо.

Внаслідок здійснення господарської діяльності на рахунки та в касу ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» упродовж 2011 року надійшло близько 5,9 млн. грн., з яких за вказівками директора зазначеного підприємства ОСОБА_4 помісячно на погашення зобов`язань по сплаті єдиного внеску перераховано лише 83 550 грн., при нарахованих 678 279 грн.

При цьому, за вказаний період на інші витрати, крім заробітної плати, перераховано близько 4 567 тис. грн.

Крім того, протягом 2012 року вказаним підприємством за вказівками ОСОБА_4 помісячно на погашення зобов`язань по сплаті єдиного внеску перераховано лише 106 428 грн., при нарахованих 787 803 грн., а на інші витрати, крім заробітної плати близько 4 571 тис. грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 призвели до виникнення у ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» 20.01.2013 заборгованості по сплаті єдиного внеску в сумі 1 276 104 грн. Однак, в період з січня по липень 2013 року директор вказаного підприємства ОСОБА_4 продовжив надавати вказівки по сплаті в першу чергу інших зобов`язань, а не єдиного внеску.

Так, упродовж вказаного періоду за вказівками ОСОБА_4 на погашення заборгованості по сплаті єдиного внеску перераховано лише 286 353 грн., а на інші витрати, крім заробітної плати 1 811 тис. грн.

Після цього, за вказівками ОСОБА_4 зобов`язання по виплаті заробітної плати та єдиного внеску ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» виконувались в першу чергу перед іншими зобов`язаннями.

Таким чином, навмисні дії директора ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» ОСОБА_4 призвели до фактичного ненадходження до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування: упродовж 2011 року коштів в розмірі 594 729 грн. (678 279 - 83 550), що в 1264 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який на 2011 рік становив 470,5 грн.; упродовж 2012 року коштів в розмірі 681 375 грн. (787 803 - 106 428), що в 1270 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який на 2012 рік становив 536,5 грн.

У подальшому, з січня по липень 2013 року за вказівками директора ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» ОСОБА_4 за наявності достатніх коштів, які надходили на рахунки та в касу підприємства, не в повній мірі перераховувались суми недоїмки по сплаті єдиного внеску, які виникли в 2011-2012 роках.

Загалом, у період з лютого 2011 року по липень 2013 року директор ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» ОСОБА_4 ухилився від сплати єдиного внеску в сумі 1 276 104 грн., що в 2534 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 212-1 КК України тобто умисне ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, вчинене службовою особою підприємства, незалежно від форми власності, якщо таке діяння призвело до фактичного ненадходження до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування коштів у значних розмірах.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити та зазначив, що вину в інкримінованому йому злочині визнає у повному обсязі та наданий час ним відшкодовано 1 030 902 грн.

При вирішенні вказаного клопотання суд приймає до уваги те, що умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи в співучасті. При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатись, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні.

Таким чином, судом встановлено, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212-1 КК України підтверджується визнавальними показаннями останнього, звітами про суми нарахованої заробітної плати та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, поданих ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» до Вінницької ОДПІ за період з січня 2011 року по грудень 2014 року; податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» за період з 01.01.2011 по 31.12.2014; виписками руху коштів по банківських рахунках, відкритих ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» за період з 01.01.2011 по 13.03.2015; витягами з головної книги ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» за період з 01.01.2011 по 01.02.2015; договором № 1 про надання поворотної фінансової допомоги між ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» та засновником ОСОБА_4 від 01.10.2011; копіями відомостей про виплату заробітної плати працівників ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» за період з 01.01.2012 по 01.02.2015; протоколом огляду документів, яким встановлено: надходження коштів на рахунки ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» помісячно протягом 2011-2015 років; нараховані та сплачені помісячно суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; цілі, на які підприємством спрямовувались кошти з рахунків; розрахунком заборгованості ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування перед управлінням ПФУ в м. Вінниці станом на 20.07.2015; статутом ПАТ «Вінницький завод «Будмаш»; довідкою з ЄДРПОУ щодо ПАТ «Вінницький завод «Будмаш»; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом допиту головного бухгалтера ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» ОСОБА_5 ; платіжними дорученнями про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2011-2015 роки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно.

При вирішенні питання про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення вказаного злочину на підставі ст. 49 КК України суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 КК України слідує, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня нею вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 передбачений ч. 1 ст. 212-1 КК України, є злочином невеликої тяжкості, оскільки карається штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження з моменту вчинення злочину ОСОБА_4 минуло більше двох років, ОСОБА_4 не вчиняв протягом цих строків нових злочинів, не ухилявся від слідства та суду, а тому перебіг давності по справі не зупинявся та не переривався.

Крім того, ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження, щодо нього у зв`язку з закінченням строків давності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК України є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 212-1 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212-1 КК України закрити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: