№ 1-кс/201/8274/2015
У Х В А Л А
20 серпня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 серпня 2015 року про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:
14 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська оскаржуючи постанову слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 серпня 2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 00000003 від 02.01.2015 року. Не погоджуючись з вказаним рішення слідчого заявник посилається на те, що злочинними діями державного виконавця ОСОБА_5 , інженера інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 , а також керівництва Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області йому було заподіяно моральної шкоди в грошовому еквіваленті 120 000 гривен, у зв`язку з чим оскаржувана постанова слідчого була винесена незаконно та повинна бути скасована.

В судовому засіданні скаржник доводи скарги підтримав та просив скасувати постанову про відмову у визнанні його потерпілим, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України йому було заподіяно моральної шкоди кримінальним правопорушенням.

Суд, безпосередньо вислухавши пояснення скаржника, а також дослідивши матеріали самої скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Відповідно до постанови слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 серпня 2015 року ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні потерпілим, оскільки останньому не було заподіяно шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України.

Під час винесення зазначеного процесуального рішення слідчий керувався положеннями ст. 55 КПК України, зокрема частинами 4 та 5, якими зазначено, що потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскаржувана постанова слідчого була винесена у кримінальному провадженні № 00000003, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2015 року, за попередньою правовою кваліфікацію ч. 1 ст. 366 КК України. При цьому, як можна встановити з матеріалів наданих суду, у даному кримінальному провадженні ще нікому не було повідомлено про підозру на підставі ч. 1 ст. 42 КПК України, тому посилання заявника в частині того, що злочинними діями державного виконавця ОСОБА_5 , інженера інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 , а також керівництва Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області йому було заподіяно моральної шкоди в грошовому еквіваленті 120 000 гривен є передчасним та не відповідає вимогам принципу презумпції невинуватості.

Більш того, при посиланні ОСОБА_3 на завдання йому від вчиненого кримінального правопорушення моральної шкоди в розмірі 120 000 гривень, що були витрачені на операції, ліки, перевитрати палива, обігрів приміщення та інше, останнім не було надано ані органу досудового розслідування, ані слідчому судді будь-яких документів, які б підтвердили розмір заявлених витрат, а також безпосередньо дозволяли слідчому та суду впевнитися в ньому.

Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за яким були внесені відомості до ЄРДР за № 00000003, є визначений законом порядок діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, їх апарату, об`єднань громадян, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності в частині підготовки, складання, використання і видачі офіційних документів, а також посвідчення фактів, які мають юридичне значення, при цьому права та свободи людини і громадянина можуть буть лише факультативним додатковим об`єктом, а отже, виходячи з кримінально-правової характеристики зазначеного кримінального правопорушення, можна дійти висновку, що при його скоєнні заподіяння шкоди особі не є обов`язковим елементом складу цього злочину.

В той же час, умовою для визнання потерпілим є очевидна наявність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою, яка повинна бути безпосередньо спричинена від вчиненого кримінального правопорушення, але, враховуючи, що ОСОБА_3 не було надано переконливих доводів щодо завдання йому моральної шкоди, слідчий суддя приходить до висновку у правильності та законності постанови слідчого від 12 серпня 2015 року

Однак, разом з цим під час проведення подальшого досудового розслідування слідчому потрібно враховувати, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду, тому в разі отримання достатніх даних про факт заподіяння заявнику моральної, фізичної або майнової шкоди останній повинен бути визнаний потерпілим на підставі ч. 1 ст. 55 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також виходячи з обставин кримінального провадження № 00000003 від 02.01.2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за попередньою кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 серпня 2015 року про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1