АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/1524/15-к Номер провадження 11-кп/786/753/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ст.185 ч.2 КК України С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
законного представника обвинуваченого ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000455 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 серпня 2015 року.

Цим вироком

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 105 КК України він звільнений від покарання із застосуванням заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батьку ОСОБА_9 , терміном на 1 рік.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_10 визнані винуватими у тому, що 6 березня 2015 року близько 22 години, за попередньою змовою між собою, з господарства потерпілого ОСОБА_11 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , таємно викрали, демонтувавши двохполовинчасті металеві ворота, розмірами 179х144 см, кожна половина та металеву хвіртку, розмірами 179х84 см., загальною вартістю 580 грн. розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Полтавської області не оспорюючи винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та кваліфікацію їх дій, просить вирок суду стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 змінити в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що відповідно до ст. 98 КК України такий вид покарання, як обмеження волі до неповнолітніх не застосовується. Окрім цього, при застосуванні заходів виховного характеру строк нагляду за неповнолітнім, може встановлюватись не довше, ніж до досягнення особою повноліття. Також, суд при призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_7 не визнав обставиною, що пом`якшує покарання, вчинення злочину неповнолітнім. А тому, просить визнати обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , вчинення злочину неповнолітнім. Призначити покарання ОСОБА_12 у виді арешту на строк 15 діб. На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання із застосуванням заходів виховного характеру - передачі його під нагляд батькові ОСОБА_9 до досягнення повноліття.

Інші учасники процесу вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, його захисника та законного представника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши її доводи колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_7 було здійснено відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин доведена, їх дії за ч.2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, що не оспорюються в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги першого заступника прокурора Полтавської області є слушними, оскільки судом неправильно застосований кримінальний закон при призначенні ОСОБА_7 покарання.

В судовому засіданні встановлено, що на час вчинення злочину ОСОБА_7 був неповнолітнім.

Статтею 98 КК України передбачений виключний перелік видів покарань, які можуть бути застосовані до неповнолітніх, і такий вид покарання, як обмеження волі дана стаття не містить.

В силу викладеного призначене ОСОБА_7 покарання підлягає пом`якшенню з застосуванням такого виду покарання - як арешт.

Згідно з ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2 ст.105 КК України, та визначає їх тривалість.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» строк нагляду, передбаченого п. 3 ч.2 ст. 105 КК України, встановлюється з рахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього та повинен здійснюватись не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним, але не довше ніж до досягнення особою повноліття.

Таким чином, судова колегія вважає, що вимоги апелянта є обґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 досягне свого повноліття менш ніж за рік.

Окрім того, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , встановивши, що він вчинив злочин у неповнолітньому віці, не визнав дану обставину такою, що пом`якшує покарання.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області задовольнити.

Вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 серпня 2015 року змінити.

Визнати обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 - вчинення злочину неповнолітнім.

Пом`якшити покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України призначивши його в виді арешту на 15 (п`ятнадцять) діб.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання із застосуванням заходів виховного характеру у виді передачі до досягнення ним повноліття під нагляд батькові ОСОБА_9 .

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4