ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 07 червня 2010 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Квятковського М.С.

за участю секретаря Куденчук О.М.

прокурора Воробія О.П.

захисника-адвоката потерпілих ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2

потерпіих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, 08.08.1968 р/н., громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, одруженого, на утриманні неповнолітній син ОСОБА_7 12.05.1995 р/н., мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше несудимого, заст.ст. 190 ч.4; 190 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 у лютому 2008 року, переслідуючи корисливу зацікавленість та мету заволодіння чужим майном, шляхом обману, повідомивши потерпілому ОСОБА_6, що нібито буде брати участь у тендері та в подальшому продасть торговий контейнер у ТЦ «Ювант», зловживаючи довірливими відносинами, запевнивши потерпілого, що той надає йому кошти у борг нібито для бізнесу та для збільшення обсягів поставки товарів та збільшення рейсів для перевезення пасажирів, а насправді взявши ці кошти для погашення заборгованості по кредитній картці в іноземній валюті належній «ПриватБанк», та погашення заборгованості за автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», якого взяв у кредит за рахунок погашення боргових зобов'язань перед ОСОБА_5, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов'язання перед ОСОБА_6, заволодів коштами останнього в сумі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу Нацбанку України становило 5050 грн., спричинивши йому збитки на вказану суму.

Він же, в період з 2007 року до грудня 2008 року, переслідуючи корисливу зацікавленість та мету заволодіння чужим майном, шляхом обману, повідомивши потерпілому ОСОБА_4, що нібито буде продавати квартиру та торговий контейнер у ТЦ «Ювант», зловживаючи довірливими відносинами, запевнивши потерпілого, що той надає йому кошти у борг нібито для збільшення рейсів для перевезення пасажирів, погашення кредитів, а насправді взявши ці кошти для погашення заборгованості по кредитній картці в іноземній валюті належній «ПриватБанк», гривневій картці належній «ПриваБанк», кредитній картці у іноземній валюті належній «Надра Банк» та погашення заборгованості за автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», якого взяв у кредит за рахунок погашення боргових зобовязань перед ОСОБА_5, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобовязання перед потерпілим ОСОБА_4, перебуваючи у м. Луцьку, заволодів коштами останнього у сумі 13 282 доларів США, що згідно офіційного курсу Нацбанку України становило 67 741 грн., та грошима, на суму 16 970 грн., які були передані частинами: в період з 12 по 30 червня 2008 р. - 5170 грн.; 1000 грн.; 3000 грн.; 1800 грн.; 6000 грн., передача яких відбувалась на автостанції №1 ум. Луцьку, а всього коштами потерпілого ОСОБА_8 на суму 84 711 грн., спричинивши йому збитки на вказану суму.

Він же, повторно, в період з серпня по жовтень 2008 року, переслідуючи корисливу зацікавленість та мету заволодіння чужим майном, шляхом обману, повідомивши потерпілому ОСОБА_3, що нібито буде продавати квартиру та торговий контейнер у ТЦ «Ювант», зловживаючи довірливими відносинами, запевнивши потерпілого про надання йому останнім коштів у борг нібито для збілвшення обсягів поставки товарів, збільшення рейсів для перевезення пасажирів, погашення кредитів, а насправді взявши ці кошти для погашення заборгованості по гривневій кредитній картці належній «ПриватБанк», кредитній картці у іноземній валюті, належній «Надра Банк», та погашення заборгованості по кредиту за автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», якого взяв у кредит за рахунок погашення боргових зобовязань перед ОСОБА_5, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобовязання перед потерпілим ОСОБА_3, перебуваючи у м. Луцьку, заволодів коштами останнього, які були передані підсудному двома частинами: у серпні 5000 грн.; та у жовтні 2000 доларів США; що згідно офіційного курсу Нацбанку України становило 9722 грн. 60 коп., а всього на суму 15 567 грн. 50 коп., чим було заподіяно потерпілому матеріальних збитків.

Допитаний в судовому засіданні, з приводу інкримінованих йому злочинів, підсудний ОСОБА_2 дав показання про те, що свою винуватість визнає частково, а фактично не визнав. Пояснив, що дійсно позичив у потерпілих кошти для розширення бізнесу та погашення у банку кредиту. Так, у лютому 2008 року позичив у ОСОБА_6 гроші через ОСОБА_4 в сумі 1000 доларів СІЛА, у останнього у 2007 -2008 p.p. позичив гроші в доларах та гривнях, точної суми не памятаю, у ОСОБА_3 позичив 3000 доларів США. По отриманих в борг коштах деякий час сплачував відсотки, а згодом, у звязку із кризою і тяжким матеріальним становищем перестав їх виплачувати, борг не повернув. Оскільки боргові зобовязання визнає, не має можливості їх у даний час повернути, вважає, що шахрайства не вчиняв.

Незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_2 своєї вини в інкримінованих йому злочинах не визнав, його винуватість у вчиненні даних злочинів стверджується зібраними та дослідженими по справі доказами.

Так, потерпілі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 дали показання про те, що дали в борг підсудному кошти під відсотки для розвитку бізнесу: ОСОБА_6 в лютому 2008 року - 1000 доларів США; ОСОБА_4, в період з 2007 р. по 2008 р. - 13282 долари США та 16970 грн.; ОСОБА_3 - у серпні 2008 р. 5000 грн., та у жовтні 2008 р. - 2000 доларів США.

Із вказаних коштів підсудний повернув їм: ОСОБА_3 - 200 грн.; ОСОБА_6 - 100 доларів США; ОСОБА_4 - 380 грн.

Такі показання потерпілі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 давали в ході досудового слідства під час очних ставок із ОСОБА_2, при цьому, останній підтверджував факти отримання коштів від потерпілих, і пояснював, що повернути гроші не має змоги у звязку із фінансовою кризою;

/а.с. 136- 138; 139-141/

/а.с. 56-57/.

Факти отримання у борг коштів підсудним у потерпілих підтверджуються наявними у матеріалах справи розписками та договорами про отримання цих коштів ОСОБА_2, огляду їх в якості речових доказів, висновками судово-криміналістичної експертизи за №477 від 23.09.2009 року, відповідно до якої рукописний текст у розписках виконаний ОСОБА_2

/а.с. 94-102/

/а.с. 44; 121 - 123;/

/а.с. 51; 121 -123/

/а.с. 65/.

Ту обставину, що її чоловік ОСОБА_2 брав у борг у потерпілих кошти, на досудовому слідстві підтверджувала і свідок ОСОБА_9

/а.с. 154/

На підставі наведених доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні майном потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 шляхом обману та зловживання їх довірою, вчиненими повторно, підсудний ОСОБА_2 вчинив злочини, передбачені ст. 190 ч.2 КК України.

Кваліфікуючи дії підсудного ОСОБА_2 відносно вказаних потерпілих як шахрайство, суд враховує, що на час отримання ним коштів від ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 підсудний уже отримав кошти у великих обсягах під відсотки у потерпілого ОСОБА_5, та погашав заборгованість за автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», який взяв у кредит за рахунок погашення боргів перед ОСОБА_5

Дана обставина підтверджується показаннями підсудного ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_5, протоколом очної ставки між ними, борговими розписками підсудного, розрахунками по заборгованості та виплат відсотків, наданими ОСОБА_5, і які фактично підтвердив в суді ОСОБА_2

Враховуючи наведені обставини, майнове становище підсудного, яке згідно представлених в суд декларацій про доходи, не давало можливості розрахуватися із іншими кредиторами, незначну суму повернутих потерпілим ОСОБА_10JL, ОСОБА_4, ОСОБА_6 коштів, суд вважає, що ОСОБА_2, беручи у них кошти, фактично не мав наміру та змоги їх повернути.

Разом з цим. ОСОБА_2 досудовим слідством обвинувачувався у тому, що в період з березня 2005 року по 29 січня 2007 року шляхом шахрайства заволодів коштами потерпілого ОСОБА_5 на загальну суму 675 250 грн. 10 коп., чим вчинив злочин, передбачений ст. 190 ч.4 КК України.

Дане обвинувачення не знайшло свого доведення в суді.

На підставі показань потерпілого ОСОБА_5, підсудного ОСОБА_2, розписок та договорів, що укладалися та підписувалися вказаними особами, наданих потерпілим розрахунків заборгованості, в суді встановлено, що протягом періоду часу з березня 2005 р. по 29 січня 2007 року між підсудним та потерпілим тривалий час існували грошово-кредитні відносини, а саме ОСОБА_5 надавав ОСОБА_2 в борг під відсотки кошти для зайняття бізнесом.

При цьому, протягом цього періоду часу ОСОБА_5 отримав значну суму коштів в якості відсотків, ОСОБА_2 також погашався в банку кредит за автомобіль, яким користувався потерпілий, ОСОБА_2 в цей час займався бізнесом.

Враховуючи наведене, а також те, що на час отримання коштів у ОСОБА_5 ОСОБА_2 ще не мав боргових зобов'язань перед іншими потерпілими по справі, суд вважає недоведеним факт вчинення підсудним шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_5, а тому його слід виправдати за ст. 190 ч.4 КК України.

Крім того, постановляючи таке рішення, суд приймає до уваги, що обвинувачення, яке предявлене ОСОБА_2 по інших потерпілих, взаємовиключає обвинувачення, яке йому предявлене по ОСОБА_5, оскільки з нього вбачається, що кошти йому підсудний мав намір повернути за рахунок коштів інших потерпілих.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно підсудного ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які не є тяжкими, дані про його особу.

Обставини, що помякшують та обтяжують покарання, по справі відсутні.

Враховуючи характер та обставини вчинених злочинів, те, що збитки не відшкодовані, думку потерпілих, які просили суворо покарати підсудного, його субєктивне ставлення до вчиненого, що свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, суд не обирає йому максимально встановленого законом покарання, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, з огляду на те, що він має на утриманні неповнолітню дитину, хворіє, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи цивільний позов по справі, суд виходить із наступного:

ОСОБА_2 відшкодував ОСОБА_10 200 грн., а тому в користь потерпілого із підсудного слід стягнути 15 367 грн. 50 коп. заподіяних матеріальних збитків, ОСОБА_6 підсудним із 1000 доларів СІЛА відшкодовано 100 доларів, а тому в користь потерпілого слід стягнути еквівалент 900 доларів США на час розгляду справи, що становить 7184 грн. 16 коп., 1000 грн. моральної шкоди, враховуючи характер і обставини вчиненого відносно потерпілого злочину, та 250 грн. за надання юридичної допомоги, а всього 8 434 грн. 16 коп.

Що .стосується позовних вимог потерпілого ОСОБА_4, то суд враховує, що підсудним йому не відшкодовано 13 282 доларів США, шо становило на час розгляду справи 106 521 грн. 64 коп., та 19 590 грн., а всього 126 111 грн. 64 коп. Крім того, враховуючи характер та обставини вчиненого злочину, із підсудного в користь потерпілого слід стягнути 5 тис. грн. моральної шкоди та 300 грн. витрат, повязаних з наданням юридичної допомоги, а всього 131 411 грн. 64 коп.

Що стосується вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за користування грішми, то ці вимоги підлягають до розгляду в порядку цивільного провадження.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 190 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

За ст. 190 ч.4 КК України ОСОБА_2 виправдати за недоведеністю його вини у вчиненні злочину.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити - підписку про невиїзд.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 15 367 грн. 50 коп. /пятнадцять тисяч триста шістдесят сім гривень пятдесят копійок / матеріальної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 7 184 грн. 16 коп. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди, 250 грн. за надання юридичної допомоги, а всього 8 434 грн. 16 коп. /вісім тисяч чотириста тридцять чотири гривні шістдесят копійок/.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 невідшкодованої матеріальної шкоди на суму 126 111 грн. 64 коп., 5000 грн. матеріальної шкоди, 300 грн. витрат, повязаних з наданням юридичної допомоги, а всього 131 411 грн. /сто тридцять одну тисячу чотириста одинадцять гривень/.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати по справі за проведення експертизи в сумі 10 95 грн. 25 коп. /тисячу девяносто пять гривень двадцять пять копійок/.

Речові докази по справі: оригінали розписок та договорів, надані ОСОБА_5, повернути останньому для вирішення ним питання про стягнення боргу в порядку цивільного судочинства, розписки надані ОСОБА_4, ОСОБА_3 - залишити при матеріалах справи.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_12