Справа № 159/5650/15-к
Провадження № 1-кп/159/286/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 001146 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця та громадянина України, уродженця м. Ковель, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
15 вересня 2015 року близько 10.00.год. ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_3 , під час конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком по голові, а саме в ділянку лівого ока ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою, гематоми лівої пара орбітальної ділянки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння визнав повністю та показав наступне. Дійсно, 15 вересня 2015 року він прийшов додому до свого тестя ОСОБА_5 , який мешкає в АДРЕСА_4 , - щоб забрати автомобіль, який знаходився на подвір`ї будинку потерпілого. Однак, тесть відмовився дати клічі від автомобіля, між ними виник конфлікт, в ході якого він наніс один удар кулаком в обличчя потерпілому, після чого вийшов з квартири. На даний час він з потерпілим не примирився, оскільки останній не хоче з ним спілкуватись.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив суду, що обвинувачений ОСОБА_4 є його зятем і 15 вересня 2015 року зранку обвинувачений прийшов до нього додому та вимагав віддати ключі від автомобіля ВАЗ, який напередодні залишила йому на зеріганні сваха матір обвинуваченого, і який знаходився на подвір`ї його будинку. Він відмовився надати ключі обвинуваченому, оскільки не він залишав йому на зберігання автомобіль і матір обвинуваченого не уповноважувала його віддавати автомобіль ОСОБА_4 . Між ним та обвинуваченим виник конфлікт в ході якого останній наніс йому удар кулаком в обличчя та вийшов з квартири. Після отриманого удару у нього погіршився зір, він переносив фізичні страждання, тоді як обвинувачений жодного разу після описуваних подій не прийшов до нього та не вибачився. На сьогоднійшній день примирення між ними не відбулось, настоює на суворому покаранні обвинуваченого.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 та показів потерпілого ОСОБА_5 , які підтверджують винуватість обвинуваченого, вина останього повністю доведена і зібраними у кримінальному провадженні доказами, фактичні обставини щодо яких не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Зокрема, факт заподіяння потерпілому вище зазначених тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, і які спричинили короткочасний розлад здоров`я, підтверджено висновком експерта №200 від 18.09.2015 року.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України.

При обранні міри кримінального покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину (який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить повне визнання ним своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався (вимога на судимість від 02.10.2015 року №12/1146).

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відсутні.

Крім того, судом враховується і те, що за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Враховується судом і позиція потерпілого у справі, який настоює на суворому покаранні обвинуваченого.

Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, та з урахуванням санкції ч.2 ст.125 КК України, доцільним є призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин і таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні; запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався і підстав для його обрання на даний час суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГоловуючаОСОБА_1