Провадження №1-кс/127/7910/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого відділу СУ УМВС України у Вінницькій області майора міліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 в кримінальному провадженню 0000247, від 23.09.2014, за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -
ВСТАНОВИВ:
05.08.2015, слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором ОСОБА_5 ..

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000247, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.09.2014, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 367 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 працюючи на посаді заступника начальника управління Державної казначейської служби України у Козятинському районі та м. Козятині Вінницької області, будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції, відповідно до покладених па неї посадових обов`язків затверджених начальником управління ОСОБА_6 , маючи єдиний умисел на неодноразове заволодіння бюджетними коштами, зловживаючи своїм службовим становищем, вчиняючи тотожні злочинні дії, що охоплювали заздалегідь поставлену загальну мету, вступивши у попередню змову з службовими особами Глуховецької селищної ради в особі голови ОСОБА_7 і головного бухгалтера ОСОБА_8 та приватними підприємцями ОСОБА_9 в період з жовтня 2010 року по липень 2014 року заволоділа бюджетними коштами Глуховецької селищної ради Козятинського району Вінницької області у сумі 469921 гривень.

05 серпня 2015 року, ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Санкцією зазначеної статті Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим належить арештувати майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_4 , а саме земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на майно, що належить арештувати, підтверджується листом управління Держземагенства у Козятинському районі Вінницької області № 28-0.0-2832/2-15 від 1 8.06.20 5 та наданою копією державного акту права власності на земельну ділянку серії ЯМ № 711319.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. ст. 40, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо клопотання слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Так, згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженого прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. Якщо у визначений цією частиною термін прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги те, що санкція статті по якій підозрюється ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна, тому, з метою встановлення істини в кримінальному провадженні та проведення належного досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві приватної власності, згідно державного акту права власності серії ЯМ № 711319, підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . а саме на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :00:010:0170.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого відділу СУ УМВС України у Вінницькій області майора міліції ОСОБА_3 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя