Справа №1490/5074/12 05.11.2012
Провадження №10/1490/344/12
справа № 10/1490/344/12 р. Головуючий у 1-й інстанції:
Категорія: ст. 155 КПК України ОСОБА_1
Доповідач: Ржепецький О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого Ржепецького О.П.

суддів: Пісного І.М., Чернявського А.С.

за участю: прокурора Волковського Т.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінальної справи за апеляцією захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2012 року, якою у відношенні

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше не судимого,

- обрано запобіжний захід у виді взяття під варту.

Органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Обґрунтовуючи необхідність обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді взяття під варту, слідчий послався на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, в скоєнні якого вину не визнав та з метою запобігти спробам ухилитися від слідства та суду, перешкодити встановленню істини у справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Обираючи запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд врахувавши його особу, та характеризуючи дані, наявні в матеріалах справи, вказав що хоча ОСОБА_3 і має сім'ю: матір, бабусю та малолітнього сина, але з дружиною та сином не проживає, не має постійного офіційного місця роботи і доходу, страждає на залежність опіатів, проходить курс лікування із замісної терапії, обвинувачується у повторному незаконному збуті наркотичних засобів. Таким чином суд, враховуючи тяжкість злочину та фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що є підстави вважати, що ОСОБА_4В. може продовжувати злочинну діяльність, пов'язану з незаконним обігом наркотичних засобів, може ухилитися від слідства та суду, а також завадити проведенню слідчих дій та встановленню істини у справі.

В апеляції захисник ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, обрати відносно ОСОБА_3 інший запобіжний захід не пов'язаний з триманням під вартою. Вказує, що суд не навів достатніх даних щодо того, що обвинувачений ОСОБА_3 може чи мас намір ухилитися від слідства та суду і що застосування більш м'яких запобіжних засобів може не забезпечити його належної процесуальної поведінки. Посилається на те, що судом при винесенні рішення не було застосовано Практику Європейського Суду з прав людини. Стверджує, що обвинувачений за першим викликом працівників міліції добровільно з'явився до Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області, що підтверджує його належну процесуальну поведінку. Посилається на те, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, має позитивні характеристики, створив сім'ю, має малолітнього сина, надає їм допомогу та утримує їх. Крім того, обвинувачений допомагає свої матері та бабусі. Вказує, що тримання ОСОБА_3 під вартою вплине на матеріальний стан його сім'ї та стан здоров'я його матері та бабусі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Волковського Т.О., який просив постанову суду залишити без зміни, вивчивши надані матеріали та матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за скоєння якого законом передбачено покарання більше 5 років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом було враховано наявні в матеріалах справи данні, які характеризують ОСОБА_3 як особистість, його вік та стан здоров'я, та ті обставини, на які посилається захисник в апеляції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді взяття під варту, враховуючи обставини злочину, те, що він обвинувачується у двох епізодах незаконного збуту наркотичних засобів, та вірно врахував, що наявність дружини та малолітнього сина, з якими він не проживає, відсутність судимостей та наявність позитивної характеристики не може бути гарантією належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Твердження захисника ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, спростовується протоколом судового засідання, з якого видно , що ОСОБА_3 під час розгляду подання слідчого не визнавав своєї вини.

Таким чином, суд при розгляді подання слідчого щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_3 міри запобіжного заходу, виконав вимоги ст. ст.148, 150, 155 КПК України.

Зважаючи на вказані обставини, колегія суддів вважає, що належну поведінку обвинуваченого може забезпечити лише міра запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2012 року у відношенні ОСОБА_3, залишити без зміни.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_5