Провадження №11-сс/772/41/2014
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
особи, щодо якої вирішено питання про екстрадицію, ОСОБА_9 ,
перекладача ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 та апеляційною скаргою (з доповненнями) ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2014 року про залишення без задоволення скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 про скасування постанови заступника Генерального прокурора України про його видачу (екстрадицію) до Російської Федерації від 20 листопада 2013 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2013 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_9 про скасування постанови заступника Генерального прокурора України про його видачу (екстрадицію) до Російської Федерації від 20 листопада 2013 року.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову заступника Генерального прокурора України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 до Російської Федерації від 20 листопада 2013 року. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушеннями матеріального та процесуального права, які допущені внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Вказує, що рішення прийняте судом в складі головуючого, а не слідчим суддею одноособово. Не було взято до уваги стан здоров`я ОСОБА_9 , не призначено судово-медичну експертизу, не правильно обчислені строки давності, не встановлено дійсне громадянство ОСОБА_9 , поверхнево й упереджено досліджено докази.
ОСОБА_9 також подав апеляційну скаргу (з доповненнями), в якій вказав на порушення допущені під час судового розгляду слідчим суддею, порушення допущені посадовими особами установи виконання покарань щодо передачі кореспонденції, також послався на поганий стан свого здоров`я.
Заслухавши суддю-доповідача, виступи адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх підзахисного ОСОБА_9 , які підтримали подані апеляційні скарги за обставин, викладених в них, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг та вказав, що ухвала слідчого судді законна та підстав для її скасування не має, проаналізувавши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляції не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Після вивчення матеріалів справи було встановлено, що Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації від про видачу ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 126 ч. 2 п «д» КК РФ.
Постановою від 20 листопада 2013 року за результатами екстрадиційної перевірки, заступником Генерального прокурора України прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 до Російської Федерації.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 КПК України у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливо прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.
Особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.
Порівняльний аналіз зазначених підстав відмови у видачі особи іноземній державі з обставинами, які обумовили прийняття рішення заступником Генерального прокурора України про екстрадицію ОСОБА_9 дозволяє стверджувати, що перешкоди у його видачі правоохоронним органам Російської Федерації за їх запитом відсутні.
Так, ОСОБА_9 є громадянином Грузії, притягається правоохоронними органами Російської Федерації до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. «д» ч. 2 ст. 126 КК Російської Федерації, який відповідає ч. 2 ст. 146 КК України і є екстрадиційним, оскільки за його вчинення встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року, видача ОСОБА_9 правоохоронним органам Російської Федерації відповідає зобов`язанням України за міжнародними договорами України - Європейській конвенції про видачу правопорушників 1957 року, Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року. ОСОБА_9 не має статусу біженця та статусу особи, яка потребує додаткового захисту, йому не наданий тимчасовий захист в Україні. Строк притягнення до кримінальної відповідальності не закінчився.
Матеріали запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 свідчать, що ОСОБА_9 у статусі підозрюваного за вчинення в 2009 році на території Російської Федерації злочину, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК Російської Федерації, був оголошений у розшук.
При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скарги, що не було встановлено дійсне громадянство ОСОБА_11 . Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд це питання дослідив та достовірно встановив, що ОСОБА_9 є громадянином Грузії.
Також судом було з`ясовано питання щодо стану здоров`я ОСОБА_9 . Згідно відповіді Вінницької УВП № 1 станом на 20.01.2014 року ОСОБА_9 обстежений працівниками медичної частини, які дали висновок, що за станом здоров`я останній може утримуватися в умовах Вінницької УВП № 1 та слідувати етапом.
Доводи апелянтів щодо порушення прав ОСОБА_9 в частині затримки його кореспонденції були перевірені судом, проведена перевірка прокуратурою Вінницької області та вжито відповідних заходів.
Вказані обставини судом першої інстанції з`ясовані всебічно, повно та об`єктивно, рішення про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 судом вмотивовано, а тому подані апеляційні скарги, які не містять необхідних і достатніх підстав для скасування оскарженої ухвали, задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 та апеляційну скаргу (з доповненнями) ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2014 року про залишення без задоволення скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 про скасування постанови заступника Генерального прокурора України про його видачу (екстрадицію) до Російської Федерації від 20 листопада 2013 року без змін.

Судді: (підписи)

Згідно оригіналу.

Суддя: