Єдиний унікальний номер 1-21/2012
Номер провадження 1/2408/21/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2012 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Войтун О. Б.

при секретарі Чалей Н.А.

та прокурорі - Моргоч Н.В.

за участю захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, фактично проживаючий та прописаний в м. Чернівці, вул. Руська, 287А/25, раніше не судимий,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2 КК України, ст. 194 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 28 грудня 2010 року, біля 23 год. 55 хв., умисно, на ґрунті тривалих неприязних стосунків з ОСОБА_4, з метою умисного знищення і пошкодження майна її сім'ї, а саме трикімнатної квартири №5, яка розташована на другому поверсі п'ятиповерхового будинку №107 по вул. Залозецького в м. Чернівці та речей і майна яке в ній знаходилися, облив дерев'яні вхідні двері вказаної квартири та електричний пластмасовий дзвінок даних дверей бензином, який є вогненебезпечним нафтопродуктом та за допомогою запальнички умисно, підпалив їх, тим самим вчинив всі дії які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак свій умисел на знищення і пошкодження майна сім'ї ОСОБА_5 не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був виявлений власницею квартири та її дочкою ОСОБА_4, які одразу ліквідували пожежу за допомогою води, яку вилили на двері. В подальшому, ОСОБА_2 з місця скоєння злочину втік, чим своїми умисними, злочинними діями міг заподіяти гр-ці ОСОБА_5 матеріальної шкоди у особливо великих розмірах на загальну суму 450835 гривень, в яку входить вартість квартири 422285 гривень та вартість майна яке в ній знаходилося на загальну суму 28550 гривень, а саме:

вхідні дерев'яні двері, вартістю 1200 гривень;

меблева шафа, вартістю 850 гривень;

односпальне ліжко, вартістю 2000 гривень;

меблева шафа, вартістю 2500 гривень;

комплект меблів в який входить двоспальне ліжко, меблева шафа та тумбочка, вартістю 10000 гривень;

піаніно, вартістю 1500 гривень;

м'який диван, вартістю 3500 гривень;

тумбочка від телевізора, вартістю 500 гривень;

розкладний стіл, вартість 300 гривень;

меблева стінка, вартістю 3200 гривень;

стіл з стільчиками, вартістю 800 гривень;

газова плитка фірми «Брест-Гефест», вартістю 1000 гривень;

холодильник фірми «Мінськ-Атлант», вартістю 1200 гривень.

Згідно висновку пожежно-технічної експертизи від 15.02.2011 року найбільш імовірною причиною виникнення пожежі, яка мала місце 28.12.2010 року в житловій квартирі №5, по вул. Залозецького, 107 в м. Чернівці є підпал.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні вину не визнав та показав суду, що раніше з ОСОБА_4 мав відносини. Однак в дані відносини вмішалась мати ОСОБА_4 і вони розстались. Вважає, що ОСОБА_4 його оговорює. 28 грудня 2010 року він знаходився вдома оскільки вони відзначали дату смерті його діда. Нікуди в той день не виходив, що можуть підтвердити його батьки та друзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що 27 грудня 2010 року вона та її донька знаходились в квартирі. 28 грудня 2010 року, побачила що підсудний крутиться біля її будинку. В 23 год. 00 хв. відбувся сильний удар в дверях, вона підійшла, але там нікого не було, вона тільки почула як хтось спускається по сходинках. Вона побачила як підсудний став і дивився у вікна квартири. Десь в 23 год. 55 хв. у сусідів на першому поверсі сильно, почала гавкати собака. Вона почула як хтось піднімається по сходинках і відбувся маленький дзвінок. Вона подивилася через дзвінок і побачила підсудного, який тримав в руках прозорий пластмасовий флакон. Вона не зреагувала, тоді він дістав запальничку, полив дзвінок і потім запалив, було велике полум'я. У флаконі була палаюча рідина. Після того як він підпалив, він ще стояв 2 хв. і дивився. Вона набрала відро води, підсудний вибіг і вона побігла за ним, але не наздогнала. Після цього вона повернулась і вони разом з донькою загасили огонь. Це було в 23 год. 55 хв. Потім вони викликали міліцію. До цієї квартири вони приходять переодягтись, оскільки там не живуть, бо це неможливо, так як підсудний не дає там жити. Підсудний постійно їх переслідує. Наводить страх на її доньку ОСОБА_4 Неодноразово намагались говорити з підсудним, але він не реагував.

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показала суду, що 29.12.2010 року вона перебувала дома з мамою. Вечором о 22 год. 00 хв. Вона побачила ОСОБА_2 біля квартири. О 23 год. 00 хв. Вона та мати перелякалися від звуку сильного удару дверей. Коли вони підбігли до дверей, там нікого не побачили, подивилися через вікно і побачили ОСОБА_2, який спокійно дивився на їхні вікна. ОСОБА_8 прямував в сторону будинку № 105. Приблизно опівночі відбувся підпал вхідних дверей квартири, було сильне полум'я, особливо де розташований дзвінок. Як почули дзвінок, вони підбігли і відразу відбувся підпал. Двері горіли десь 15 хв., точно не пам'ятає. ОСОБА_3 обливав чимось двері. Мама набрала воду, відкрила двері і вибігла за ним, а вона погасила двері та викликала міліцію. Вказувала, що ніколи сама не дзвонила підсудному. Дзвонила тоді коли хотіла повідомити щоб той її не переслідував.

Крім того, повідомила, що до цього випадку ОСОБА_2 переслідував її, нападав на неї, цілився та стріляв в її сторону, погрожував шприцами і не один раз, писав на стінах.

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показала суду, що із потерпілою знайома вже 11 років. ОСОБА_2 знає один рік. Зазвичай спілкувалась із потерпілою та її донькою. Відносин із підсудним не має. Підстав оговорювати підсудного не має. Чому сталися дані події їй не відомо. Протягом року вона бачила ОСОБА_2 біля будинку.

Тієї ночі до неї зайшла ОСОБА_5 та покликала як поняту. Вона зайшла до її мами і пояснила, що підсудний підпалив двері. Піднявшись до квартири потерпілої вона побачила обпалені двері та стіни. Хто погасив пожежу їй не відомо. На місці події були працівники міліції, ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Вказувала, що ОСОБА_4 говорила, що є хлопець, який набридає її доньці, засовує сірники в дверний замок, підкидає мертвих птахів.

Підтвердила, що до них приїжджала швидка, газова служба. Гадає, що їх викликав ОСОБА_2 Так їй пояснила ОСОБА_4.

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_10, показала суду, що вона проживає на першому поверсі будинку в якому проживають потерпіла та її донька. 29.12.2010 р. близько 23 год. 00 хв. - 00 год. 00 хв., коли донька відкрила двері, в квартиру зайшов дим. ЇЇ розбудили, вона встала і пішла подивитися на згорілий дзвінок, кусок дверей і стіни. На той момент все було потушено.

Вказала, що підсудний їй знайомий, вона його часто бачить, в той день також бачила його.

Їй відомо, що підсудний в нецензурній формі писав на заборах на ОСОБА_4. Ці написи закрашувала ОСОБА_5 та її родичі. Такі дії з боку підсудного тривають вже декілька років. Вказала, що думає що підпал вчинив підсудний, оскільки про це всі сусіди знають і жалілись.

Пояснила, що з за таких дій підсудного потерпіла та її мати не проживали у квартирі, а тепер там живуть. Часто приїхала швидка допомога, газова служба, працівники міліції питали її, чи потерпіла та її донька торгують наркотиками. Про пожежу дізналась від сусідки.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснив суду, що Начальником РВ УМВС в кінці 2010 року йому було надано доручення. ОСОБА_8 повинен був встановити місцезнаходження підсудного ОСОБА_2 В січні 2011 року виявили бабусю та матір підсудного, проте місцезнаходження ОСОБА_2 їм не було відомо. В лютому підсудний був затриманий. Неодноразово виносились постанови щодо його приводу.

Крім того, вказав, що йому було доручено перевіряти заяви про вчинений злочин. На розгляді було декілька заяв про вчинення протиправних дій ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 Щодо вчинення напису на огорожі було складено протокол на ОСОБА_2 Всього, було складено близько двох протоколів стосовно хуліганських дій. Під час розслідування факту погроз свідків виявлено не було. Проводився поквартальний обхід, опитувалися свідки з даного підїзду. Особистої зацікавленості не мав. Ніяких стосунків із підсудним та сімєю потерпілої не мав. Також вказав, що підсудному виносились застереження відносно заяви ОСОБА_5 та її доньки. Попереджав ОСОБА_2, що може бути порушена кримінальна справа. Заяви ОСОБА_4 поступали письмово. Без письмових заяв не мали права проводити розслідування. Потерпіла знала його телефон і дзвонила, що ОСОБА_2 її турбує.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_12 пояснив суду, що є батьком підсудного. З 28 по 29 грудня 2010 року він був дома, бо робили поминки діду. Син з дому нікуди не виходив, виходив лише замітати сніг з машини, це було близько опівночі.

Вказував, що збоку потерпілої були дзвінки на мобільний телефон, його обзивали алкоголіком. Йому відомо, що його син зустрічався з донькою потерпілої потім він дізнався що в неї є хтось інший.

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_13 пояснила суду, що є матірю підсудного. 29 грудня 2010 року її син з дому не виходив.

Крім того судом були досліджені інші докази по справі, а саме:

З оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_14, вбачається, що на протязі останніх семи років, він зустрічається з своєю дівчиною ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_8 своєї дівчини ОСОБА_9 йому стало відомо, що біля неї проживає сусідка ОСОБА_4, а саме поверхом вище, тобто в квартирі №5, у останньої склалася дуже неприємна ситуація з хлопцем, якого звати ОСОБА_2, останній з 2008 року переслідує вказану дівчину, викликає на її адресу працівників міліції, пожежників та іншого роду служби, без будь-яких на те підстав. Крім того, на парканах біля будинку його дівчини, а також на даному районі, він неодноразово бачив надписи про те, що ОСОБА_4 займається проституцією та іншого роду нецензурні слова в сторону останньої. ОСОБА_8 вказав, що з того часу ОСОБА_16 переслідує ОСОБА_4, а тому чекає на останню біля будинку до пізньої ночі, а потім викликає працівників міліції та пожежників, а самий втікає звідти. 28 грудня 2010 року, біля 21.00 год., він приїхав до своєї ОСОБА_9 додому. Вдома тоді були ОСОБА_9 її мама, дідусь та сестра. Коли ОСОБА_9 зібралася і вони вийшли з квартири, при тому мама останньої сказала, щоб вони були обережні, так як перед цим коли вона заходила з магазину до квартири, то в під'їзді бачила ОСОБА_16 та ще двох хлопців, а тому ОСОБА_9 відповіла, що вони будуть поводитися обережно. Біля 22.10 год., вони повернулися додому до ОСОБА_9 де він залишився. Біля 00.45 год., 29 грудня 2010 року в квартиру хтось подзвонив, ОСОБА_9 сказала, що то працівники міліції і розбудила свою маму, яка і розмовляла з працівниками міліції. В той час, він почув як працівники міліції повідомили, що вхідні двері сусідів з квартири №5 підпалили, після чого, мама його дівчини надавала пояснення з даного приводу. Через декілька хвилин в квартиру зайшла сусідка з квартири №5, вхідні двері якої були підпаленими, а саме ОСОБА_5, яка повідомила що біля опівночі ОСОБА_2 і підпалив вхідні двері її квартири та втік, а тому її дочка ОСОБА_8 ліквідувала вогонь та викликала працівників міліції. З протоколу видно, що він підозрює у вчиненні вказаного злочину саме ОСОБА_2, оскільки більше нікого не підозрює в цьому, а також тому що сама ОСОБА_5 сказала, що бачила як той підпалив її двері і втік. (ас.с118)

З оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_6 видно, що останній знайомий з ОСОБА_2, оскільки виросли в одному дворі, а тому в даний час перебуває з тим в нормальних відносинах. 29 грудня 2010 року біля 16.00 год., до нього додому прийшов ОСОБА_2, який знаходився за його комп'ютером, а він в свою чергу займався прибиранням будинку. ОСОБА_8 наголосив, що ОСОБА_2 знаходився в нього вдома приблизно до 23.50 год., а потім пішов до додому. ОСОБА_8 повідомив, що перед 29 грудня 2010 року, ОСОБА_2 приходив до нього біля 1-1,5 місяців тому, а тому на запитання як в того справи з колишньою дівчиною ОСОБА_4, той відповів що в нього великі проблеми, а тому краще буде, якщо він нічого про них не буде знати, а тому будь-яких відомостей не розповідав. На скільки йому відомо від ОСОБА_2, то останній зустрічався біля 5-6 місяців з вище вказаною дівчиною ОСОБА_4, прізвище якої йому не відоме, а саме в 2008 році, однак розійшовся із-за того, що остання почала зустрічатися з іншим хлопцем. ОСОБА_8 вказав, що ОСОБА_2 та вказану дівчину ОСОБА_4 разом, він бачив лишень один раз в своєму житті, а саме в 2008 році. Після того, як ОСОБА_2 розійшовся з ОСОБА_4, то ще деякий час приходив до останньої додому, просив пробачення та просив повернутися, однак вона не хотіла цього робити. В подальшому, зі слів ОСОБА_2 йому стало відомо, що родичі вказаної колишньої дівчини ОСОБА_4 почали пакостити йому, із-за тієї причини, що ніби той переслідував її. Йому відомий той факт, що за вище вказані переслідування ОСОБА_2 до колишньої дівчини, суд призначив тому покарання у вигляді 15 та 10 діб позбавлення волі, здається що те, що ОСОБА_2 розмальовував паркани біля будинку ОСОБА_4. Про те що ОСОБА_2 каністрою бензину облив вхідні двері квартири своєї колишньої дівчини ОСОБА_4 та підпилив їх, оскільки дізнався про це, від свого товариша ОСОБА_7, а саме 17 березня 2011 року.

28 грудня 2010 року, біля 14.00 год., він дійсно телефонував до ОСОБА_2 на домашній телефон та просив щоб той прийшов до нього та допоміг з супутникової антени, проте ОСОБА_2 відповів що зайнятий власними справами, а тому прийти не зможе. Зазначав, що 21 березня 2011 року, до нього на мобільний телефон подзвонив батько ОСОБА_2, а саме ОСОБА_12, який попросив зайти до себе додому 22 березня 2011 року, а саме на вул. Кармелюка, 69/28, однак для чого не говорив. В подальшому, вранці 22 березня 2011 року, він спільно з своїм другом ОСОБА_7, до якого також телефонував батько ОСОБА_2 та просив прийти, тобто вони вдвох прийшли додому до ОСОБА_2, а саме на вул. Кармелюка, 69/28, де знаходилися родичі останнього, а саме мама та батько. В той час, ОСОБА_12 попросив щоб він з ОСОБА_7 дали свідчення по даній кримінальній справі, а саме попросив, щоб вони з ОСОБА_7 сказали при допиті, що саме 28 грудня 2010 року знаходилися в нього в гостях за вказаною адресою, а саме в період часу з 21.00 год. 28 грудня 2010 року до 03.00 год. 29 грудня 2010 року, при тому будь-яких інших відомостей не просив говорити. ОСОБА_8 вказав, що 28 грудня 2010 року та 29 грудня 2010 року вдома у ОСОБА_2 не знаходився, а був у останнього вдома останній раз приблизно в жовтні 2010 року. Будь-яких неправдивих відомостей по даній кримінальній справі, він не говорить і не хоче говорити, так як не хоче нести за це кримінальну відповідальність, а тому настояв на своїх показах.(а.с. 129-132)

З оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_7 вбачається, що з дитинства знайомий із ОСОБА_2, оскільки вони виросли в одному районі, а тому в даний час перебуває з тим в нормальних відносинах. Зазначав, що його товариш ОСОБА_2 в 2008 році на протязі двох тижнів часу зустрічався з ОСОБА_4, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, однак в той же час, вони розійшлися із-за якої причини йому не відомо, однак на скільки йому відомо від ОСОБА_2, то той розійшовся з ОСОБА_4 із-за того, що остання почала зустрічатися з іншим хлопцем. В той же час, він вказав що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 разом бачив лишень один раз в своєму житті. Після того, як ОСОБА_2 розійшовся з ОСОБА_4, то ще деякий час приходив до останньої додому, просив пробачення та просив повернутися, однак та, не хотіла цього робити. В подальшому, зі слів ОСОБА_2 йому стало відомо, що тому почали пакостити родичі його колишньої дівчини ОСОБА_4, із-за тієї причини, що ніби він переслідував останню. З показів видно, що 28 грудня 2010 року додому до ОСОБА_2 не заходив і не приходив, так як займався своїми справами, а тому не бачив в той день ОСОБА_2. Йому відомо, що ОСОБА_2 вчинив злочин 28 грудня 2010 року, однак в який час йому не відомо. ОСОБА_8 вказав, що ввечері 21 березня 2011 року, до нього на мобільний телефон подзвонив батько ОСОБА_2, а саме ОСОБА_12, який попросив зайти до нього додому 22 березня 2011 року, а саме на вул. Кармелюка, 69/28, однак для чого не говорив. В подальшому, вранці 22 березня 2011 року, він спільно з своїм другом ОСОБА_6, до якого також телефонував батько ОСОБА_2 та просив прийти, тобто вони вдвох прийшли додому до ОСОБА_2, а саме на вул. Кармелюка, 69/28, де знаходилися родичі останнього, а саме мама та батько. В той час, ОСОБА_12 попросив щоб він з ОСОБА_6 дали свідчення по вище вказаній кримінальній справі, а саме попросив, щоб вони сказали при допиті, що саме 28 грудня 2010 року знаходилися в того в гостях за вказаною адресою, а саме в період часу з 21.00 год. 28 грудня 2010 року до 03.00 год. 29 грудня 2010 року, при тому будь-яких інших відомостей не просив говорити. ОСОБА_8 наголосив, що не знаходився 28 грудня 2010 року та 29 грудня 2010 року вдома у ОСОБА_2, оскільки був вдома у ОСОБА_2 останній раз після нового року, тобто 01 січня 2011 року. Будь-яких неправдивих відомостей по даній кримінальній справі, він не говорить і не хоче говорити, так як не хоче нести за це кримінальну відповідальність, а тому сказав що настоює на своїх показах та запевняє, що все було саме так, як він вказав.(а.с. 122-124);

заявою ОСОБА_4 від 29.12.2010 року про те, що 28 грудня 2010 року о 23 год. 55 хв. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, підпалив вхідні двері квартири АДРЕСА_1 за допомогою бензину, чим пошкодив вказані двері та дзвінок.(А.с.30)

протоколом огляду місця події - вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 від 29.12.2010 року в ході якого було виявлено пошкодження

вказаних дверей та електричного дзвінка.(а.с. 32)

технічним висновком про результати дослідження пожежі, яка мала місце 28 грудня 2010 року в житловій квартирі №5, яка розташована на другому поверсі п'яти поверхового

будинку №107 по вул. Залозецького в м. Чернівці від 31.12.2010 року в якому вказано, що

найбільш ймовірною причиною виникнення вказаної вище пожежі є підпал.(а.с. 12-15)

протоколом огляду місця події - квартири АДРЕСА_1 від 04.03.2011 року.(а.с. 37-39)

висновком пожежно-технічної експертизи по факту пожежі, яка мала місце 28 грудня 2010 року в житловій квартирі №5, яка розташована на другому поверсі п'яти поверхового будинку №107 по вул. Залозецького в м. Чернівці від 15.02.2011 року, де зазначено що найбільш імовірною причиною виникнення вище вказаної пожежі є підпал.(а.с. 160-163)

матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи № 2181/10 та 2688/10, які свідчать про триваючі неприязні стосунки на ґрунті особистих відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

адміністративним матеріалом відносно ОСОБА_2, за наслідками розгляду якого Першотравневим судом м. Чернівці, останнього було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за те, що ОСОБА_2 балончиком розмальовував паркан, на якому містились образливі написи, щодо ОСОБА_4. дана постанова вступила в законну силу і не оскаржувалась.

Суд не приймає до уваги та ставиться критично до показів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які стверджували, що їх син ОСОБА_2 з 28 по 29 грудня 2010 року з дому не виходив оскільки, дані особи є прямими родичами підсудного. Крім того, їх покази в судовому засіданні спростовуються оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які свідчили про те, що батько підсудного, а саме ОСОБА_12 просив їх щоб вони сказали при допиті, що саме 28 грудня 2010 року знаходилися в того в гостях за вказаною адресою, а саме в період часу з 21.00 год. 28 грудня 2010 року до 03.00 год. 29 грудня 2010 року. Що на думку суду свідчить про намагання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 приховати дійсні факти місця перебування підсудного в ніч з 28 на 29 грудня 2010 року.

Суд вважає, що штучне намагання створити собі алібі та невизнання вини підсудним є лінією захисту, з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання. Оскільки його покази про те, що в час вчинення інкримінованого йому злочину підсудний не знаходився в місці його вчинення, а перебував у квартирі своєї матері за адресою м. Чернівці, вул. Кармелюка, 69/28, що спростовується показами свідків на яких він посилається, а саме: показами свідка ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_6.

На підставі цих доказів, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що цей злочин скоєний саме підсудним ОСОБА_2.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 правильно кваліфіковані ст. 15 ч. 2 КК України, ст. 194 ч.2 КК України так як він скоїв закінчений замах на умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що завдало майнову шкоду у особливо великих розмірах.

При призначені міри покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного обставини що помякшують покарання та обтяжують покарання.

При цьому суд враховує, що підсудний раніше не судимий, вину свою не визнав повністю, про те за місцем проживання характеризується позитивно.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_2 на обліку в Чернівецькому обласному психо-неврологічному диспансері та в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері не перебуває. Згідно акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 26 жовтня 2011 року ОСОБА_2 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, виявляє психопатичні риси характеру, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Крім того, суд враховує поведінку підсудного, яка передувала вчиненню злочину відносно доньки потерпілої ОСОБА_4.

Обставиною, що помякшують відповідальність ОСОБА_2 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 є вчинення злочину загально небезпечним способом.

Разом з тим, враховуючи наведені обставини, особу підсудного, його відношення до вчиненого, небажання усвідомити протиправність своїх дій, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного неможливе без ізоляції від суспільства, а тому підстав для застосування ст.75 КК України по справі суд не вбачає.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

У звязку з повним доведенням вини підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину ст. 15 ч. 2 КК України, ст. 194 ч.2 КК України по відношенню до ОСОБА_5 суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Враховуючи те, що судом доведено вину ОСОБА_2 у закінченому замаху на умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що завдало майнову шкоду у особливо великих розмірах, а також те, що в ході судового розгляду доведено факт пошкодження майна потерпілої ОСОБА_5, зокрема, вхідних дверей, дзвінка, суд вважає, що матеріальна шкода завдана ОСОБА_5, яка складається з вартості пошкоджених вхідних дверей в суму 1200 грн., вартості дзвінка в сумі 150 грн. та відновлювальних робіт в сумі 450 грн., а всього 1800 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з розміру грошового відшкодування моральної шкоди яка залежить від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 у звязку з злочинними діяннями підсудного зазнала моральних страждань, оскільки підсудний підпалив її майно, усвідомлюючи можливі наслідки від підпалу, які б могли настати для потерпілої вразі несвоєчасного ліквідування пожежі, а також порушення внаслідок вчинення злочинку нормальної життєдіяльності потерпілої повязаної з відновленням пошкодженого майна після підпалу, участь у проведенні слідчих та судових дій потерпілої, що на думку суду змінило звичний спосіб життя потерпілої, значно вплинуло на її емоційний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що потерпілій було спричинено моральну /немайнову/ шкоду заподіяну внаслідок підпалу її квартири, яку враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд оцінює у сумі 2000 грн. і цю суму моральної шкоди належить стягнути з підсудного ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2 КК України, ст. 194 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до набрання чинності вироку суду залишити обрану - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 обчислювати з 26 лютого 2011 року, тобто з дня його затримання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_17 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_5 1800 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженому в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун