печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2013 року Слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва Цокол Л.І. при секретарі Кирей О.В.розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до слідчого судді і просить зобов'язати прокурора м. Києва зареєструвати викладені в її заяві від 25.08.2013р. обставини як злочин в ЄРДР та почати досудове слідство. Скарга обгрунтована тим, що 25.08.2013р. заявником направлено прокурору м. Києва заяву про злочин, скоєний державними виконавцями Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (м. Київ вул. Артема,73). Станом н 13 вересня 2013 року інформації про внесення відомостей викладених у заяві до ЄРДР заявником не отримано.

Заявник ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд, в судове засідання не з'явилась.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, думки прокурора, визнано можливим розгляд скарги у особи, яка подала скаргу на підставі поданих заявником доказів, враховуючи й те, що клопотань чи заяв з приводу неможливості явки в судове засідання від заявника на адресу суду не надходило.

Прокурор Франтовська Ю.О. в судовому засіданні доводи скарги не визнала, вказавши на їх безпідставність, необґрунтованість та надуманість. Зазначила, що на адресу прокуратури м. Києва дійсно надійшла заява ОСОБА_1 , яка 10 вересня 2013 року була перенаправлена до прокуратури Шевченківського району м. Києва. Також зазначила, що направлення заяв про кримінальні правопорушення за принципом територіальної підслідності не суперечить вимогам ст. 214 КПК України, просила в задоволенні скарги відмовити.

Вивчивши скаргу, долучені до неї матеріали, заслухавши думку учасників судового провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов'язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, заява ОСОБА_1 щодо можливого кримінального правопорушення від 24 серпня 2013 року , надійшла до прокуратури м. Києва. Вказана заява 10 вересня 2013 року була перенаправлена до прокуратури Шевченківського арйону м. Києва - для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, про що проінформовано заявника, шляхом направлення відповідного повідомлення , що відповідає п. 3.7 наказу Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», згідно з яким, заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Таким чином, направлення заяви ОСОБА_1 до прокуратури Шевченківського району м. Києва за територіальним принципом відповідають положенням кримінального процесуального закону та наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012, що спростовує доводи особи, яка подала скаргу про незаконність бездіяльності прокурора м. Києва.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов'язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Слідчим суддею, при розгляді даної скарги не встановлено порушення прокурором м. Києва будь - яких прав особи, яка подала скаргу чи інших осіб при перенаправленні його заяви до прокуратури Шевченківського району м. Києва для розгляду.

За вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 216, 218, 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Цокол Л.І.