Справа № 646/14/15-к
№ провадження 1-кп/646/185/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.12.15 м. Харків
Червонозаводский районний суд м.Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000201 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, одруженого, має на вихованні неповнолітнього сина, не працюючого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.332 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Степанаван, громадянина України, одруженого, має на вихованні неповнолітню доньку, не працюючого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2

за ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В період з 2009 року по серпень 2014 року ОСОБА_8 , раніше засуджений вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 02.02.2015р., та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, добре розуміючи порядок перетину Державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, а також порядок отримання шенгенських віз на території України, як громадян України так і громадян інших держав, спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийняли рішення організувати систематичне незаконне переміщення осіб через державний кордон України на територію держав Шенгенського договору.

Таким чином, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, створили групу, яка складається з трьох громадян України, для готування та систематичного вчинення тяжких злочинів, спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод.

З липні 2014 року (більш точна дата слідством не встановлена) для реалізації злочинного наміру, згідно розробленому плану ОСОБА_8 та особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, до участі був залучений ОСОБА_6 , який не перебував у попередній змові з ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 та особою, матеріали, щодо якої виділені.

Так, ОСОБА_7 здійснюючи сприяння шляхом наданням засобів вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, в період з лютого 2013 року по 12.08.2014 року, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, своїми діями сприяв систематичному незаконному переправленню осіб через державний кордон України за наступних обставин:

На початку лютого 2013 року (більш точна дата слідством не встановлена) ОСОБА_7 зателефонував на мобільний телефон, що належить особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з проханням допомогти йому та його товаришу громадянину України ОСОБА_5 отримати Шенгенські візи для його родичів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , так як в законному порядку зробити це не має можливості, у зв`язку із тим, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не являються громадянами України.

ОСОБА_8 з особою, матеріали щодо якої виділені, відповіли згодою та повідомили, що можуть організувати їх переправлення через державний кордон на територію республіки Польща за грошову винагороду в розмірі 2500 Євро з кожної особи.

З метою організації незаконного переправлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон України на територію Республіки Польща з подальшим направленням до Республіки Франція, ОСОБА_8 доручив ОСОБА_7 надіслати на електронну пошту скановані копії паспортів вказаних громадян Вірменії, та зробити завірені нотаріально переклади офіційних документів.

В подальшому ОСОБА_7 , діючи умисно на виконання спільного з ОСОБА_8 та особою, матеріали щодо якої виділені, злочинного умислу, з корисливих мотивів, перебуваючи у м.Харкові, отримав від ОСОБА_5 паспорт ОСОБА_9 , документи, які засвідчують дату та місце народження ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , відправив на електронну пошту скановані їх копії та зробив нотаріально завірений переклад цих документів за що отримав попередню грошову винагороду від ОСОБА_5 у розмірі 1200 доларів США.

В період з 20 по 22 лютого2013 року (більш точна дата не встановлена) ОСОБА_8 з особою, матеріали щодо якої виділені, приїхали до м.Харкова, де біля приміщення ПП «Візовий сервіс центр», що розташований за адресою вул.Червоношкільна набережна 18-а, зустрілись з ОСОБА_9 , маючи при собі заздалегідь підготовлені документи, які містили неправдиві дані, а саме: трудову книжку серії НОМЕР_1 згідно якої ОСОБА_9 наказом №17/09 від 17.03.2009 року прийнята на посаду технолога в ПП «Прайдінвест», яка була заповнена особою, матеріали щодо якої виділені, та запрошення на роботу ООО «HANDLO-TECH», що розташований в Республіці Польщі, у м. Люблін, вул.Черемхова,21, в якому голова правління ОСОБА_14 звертається до Консула Республіки Польщі в Україні з проханням надати ОСОБА_9 та її дітям мультивізу. Після цього, вони, продовжуючи свої злочинні дії, вклеїли фотокартки громадян Вірменії до анкети та разом з ОСОБА_9 подали до ПП «Візовий сервіс центр» для отримання Шенгенських віз, тобто створили умови, що надають можливість незаконного перетину державного кордону України.

Надалі ОСОБА_8 з особою, матеріали щодо якої виділені, приблизно 28 лютого 2014 року знову приїхали до м. Харкова де зустрілись з ОСОБА_7 . Діючи узгоджено, з корисливих мотивів, вони, перебуваючи біля приміщення ПП «Візовий сервіс центр» знову зустрілись з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 запевнили останніх у відсутності будь-яких складнощів щодо отримання віз. Потім ОСОБА_8 та особа, матеріали щодо якої виділені, разом з ОСОБА_9 увійшли до приміщення ПП «Візовий сервіс центр», де отримали 3 паспорти на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в яких містились незаконно одержані, тобто отримані за відсутності законних підстав Шенгенські візи, що надають право на перетин державного кордону України.

Того ж дня, ОСОБА_5 у автомобілі, яким користувався ОСОБА_7 передав останньому грошові кошти у сумі 6300 доларів США, які він передав ОСОБА_8 , та того ж дня біля будинку № 63 по пр. Героїв Сталінграду у м. Харкові передав особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, останню частину грошових коштів у сумі 1900 євро.

Крім того, наприкінці липня 2014 року ОСОБА_15 , з яким було встановлено конфіденційне співробітництво на підставі постанови прокурора про проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину спеціальний слідчий експеримент, здійснив дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_7 , з метою отримання Шенгенської візи, що надасть йому можливість незаконного перетину через державний кордон України.

ОСОБА_7 , будучи активним учасником організованої групи, яка здійснювала сприяння у наданні засобів для вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, маючи бажання продовжити здійснення протиправної, злочинної діяльності, зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_8 , який відповів згодою щодо пропозиції ОСОБА_15 , та повідомив, що може організувати переправлення останнього через державний кордон на територію Республіки Польща за грошову винагороду. Отримавши згоду від ОСОБА_8 та особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_15 про надання можливості отримання візи за грошову винагороду у розмірі 6500 гривень.

З метою організації незаконного переправлення ОСОБА_15 через державний кордон України на територію Республіки Польща ОСОБА_8 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, доручили ОСОБА_7 надіслати на електронну пошту скановану копію закордонного паспорту ОСОБА_15 .

Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, у телефонній розмові звернувся по допомогу у отриманні запрошення на роботу на ім`я ОСОБА_15 до ОСОБА_6 . ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправність своїх дій з метою виготовлення останнім запрошення на роботу до польської фірми, не перебуваючи у попередній змові з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , будучи обізнаним та добре розуміючи порядок перетину Державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, а також порядок отримання шенгенських віз на території України, як громадян України так і громадян інших держав, та розуміючи, що особа на яку він отримав замовлення на роботу до польської фірми має інші наміри звернувся по допомогу у виготовленні даного запрошення до невстановленої в ході досудового розслідування особи.

31.07.2014 року ОСОБА_7 , діючи умисно на виконання спільного з ОСОБА_8 та особою, матеріали щодо якої виділені окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у м. Харкові, отримав від ОСОБА_15 попередню грошову винагороду у розмірі 1000 гривень.

02.08.2014 року ОСОБА_8 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, перебуваючи у м. Львові через невстановлену органом досудового розслідування особу, яка слідувала потягом сполученням Львів-Харків, передали ОСОБА_7 заздалегідь підготовлений ОСОБА_6 документ, який містив неправдиві дані, а саме запрошення на роботу від ОСОБА_16 , що мешкає: АДРЕСА_3 , в якому останній звертається з проханням надати ОСОБА_15 візу з 11.08.2014 року до 09.11.2014 року для роботи в якості садівника.

ОСОБА_7 продовжуючи заздалегідь узгоджені дії, після отримання документів, що були підготовлені ОСОБА_6 , 04.08.2014 разом зі ОСОБА_15 подали їх до ПП «Візовий сервіс центр» для отримання Шенгенських віз. Таким чином, ОСОБА_8 , особа матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_17 створили всі необхідні умови, що надали ОСОБА_15 можливість незаконного перетину державного кордону України.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи по заздалегідь розробленій схемі ОСОБА_7 12 серпня 2014 року о 13 годині біля будинку, за місцем розташування ПП «Візовий сервіс центр», зустрівся зі ОСОБА_15 , де останній отримав закордонний паспорт, в якому містилась незаконно одержана, тобто отримана за відсутності законних підстав Шенгенська віза, що надає право на перетин державного кордону України.

Того ж дня, ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_15 залишок грошових коштів у сумі 5500 гривень, частину яких у розмірі 3000 гривень ОСОБА_7 перерахував на банківську карту, якою користуються ОСОБА_8 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, а залишок у розмірі 2500 гривень залишив собі. Після цього він був затриманий співробітниками Управління СБ України в Харківській області.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнали повністю. ОСОБА_7 пояснив, що його знаоймий ОСОБА_18 попросив його оформити шенгенську візу для перетинання кордону України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 . Він звернувся до ОСОБА_8 та ОСОБА_20 , з якими випадково познайомився у м.Львові та знав, що вони можуть посприяти в оформленні Шенгенської візи. Останні надали згоду. Він електронною поштою направив копію паспорту ОСОБА_9 та документи, що засвідчують дату на місце народження ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , та у лютому 2014р. познайомив їх з ОСОБА_8 і ОСОБА_20 , які приїхали зі м.Львів до м.Харків та привезли підробні трудову книжку та запрошення на ім.я ОСОБА_9 . Після чого, надавши зазначені документи до ПП «Візовий сервіс центр», отримали шенгенськи візи. За отримання віз ОСОБА_9 було сплачено 7500 Євро, з яких 1100 Євро отримав ОСОБА_7 . Крім того, влітку 2014р. ОСОБА_7 отримав підготовлене ОСОБА_6 запрошення від ОСОБА_16 на роботу на ім`я ОСОБА_15 , яке разом з іншими документами подали до ПП «Візовий сервіс центр», на підставі яких ОСОБА_15 була видана Шенгенська віза для перетинання кордону України, хоча в дійсності у ОСОБА_15 не було наміру працювати у А.Подгорняка. Наведене в частині оформлення Шенгенської візи для ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердив і ОСОБА_6 .

Приймаючи до уваги, що обвинувачені повністю визнали свою вину в інкримінованих їм злочинах, їх показання відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченим та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, щодо декількох осіб, повторно; ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують покарання.

Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин. Обвинувачені повністю визнали себе винним та щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочинів, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставинами, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом не встановлено.

Вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину

За таких обставин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів можливе при обранні йому міри покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст..75 КК України.

ОСОБА_7 також раніше не судимий, на обліку у врача нарколога психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину. З урахуванням даних про особу, ролі ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, наявності декільком пом`якшуючих обставин: щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочинів, відсутності обтяжуючих обставин, суд призначає покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої ч.3 ст.332 КК України, та звільняє від відбування покарання з випробуванням. На підставі ст..77 КК України конфіскація майна ОСОБА_7 не застосовується.

Цивільний позов ОСОБА_9 підлягає задоволенню повністю. Оскільки ОСОБА_7 не заперечував, що ним з ОСОБА_8 , ОСОБА_20 в результаті злочинних дій було отримано 7500 Євро, суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги представника потерпілої в уточненій позовній заяві про стягнення з ОСОБА_7 на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину, у розмірі 75000 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити заставу до набрання вироком чинності, ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.332 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням терміном на 2 роки.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст..69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями у підприємствах всіх форм власності строком на 3 роки. На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням терміном на 3 роки.

Відповідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінальну-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовільнити повністю. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 75000 грн.

Запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_6 залишити без змін до дня набуття вироком чинності

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники мають право отримати копію вироку.

Суддя ОСОБА_1