справа №176/2629/15-к
провадження №1-в/176/511/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням Жовтоводської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№ 26), заяву про умовно-дострокове звільнення від покарання, яка надійшла від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Апостолово Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого: 27.12.2011 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 115 ч. 1 КК України до позбавлення волі на 7 років, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , представника Жовтоводської ВК №26 за довіреністю ОСОБА_5 засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 засуджений 27.12.2011 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 115 ч. 1 КК України позбавлення волі на строк 7 років.
Початок строку відбування покарання 31.03.2010 року, кінець строку відбування покарання 31.09.2017 року.
Засуджений ОСОБА_3 в заяві від 14.09.2015 року заявляє клопотання про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України.

Заслухав засудженого, який підтримав клопотання, представника Жовтоводської ВК №26, який вважав, що засуджений на цей час передуючою поведінкою не довів своє виправлення, оскільки залучався до виконання робіт, але відносився посередньо, думку прокурора, який також заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши подані докази, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.

Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_3 знаходиться з 07.04.2010 року, з цього часу утримувався в Дніпрпетровському СІ, до праці не залучався, характеризувався посередньо, заохочень не мав, мав одне стягнення у вигляді попередження за заборонені предмети.

З 14.11.2012 року продовжує відбуватипокарання в Жовтоводській ВК №26.

За час відбування в установі виконання покарання ОСОБА_3 являвся працевлаштований різноробочим в бригаді №30 з виділення сирої гуми на умовах виконання норм виробітку протягом листопада-грудня 2012 року, лютого-грудня 2013 року, в березні 2015 року працював на виготовленні гранульованої пілетти, але при цьому норми виробітку в повному обсязі не виконував, що підтверджується довідкою про відношення до праці.
Суд враховує, що згідно виписки з амбулаторної картки засудженого ОСОБА_3 останній за станом здоров`я у зв`язку з гіпертонічною хворобою в подальшому з 2014 року
не міг бути працевлаштований на виробничих об`єктах установи.

Як вбачається майже за пів року до звернення з клопотанням згідно наказу по установі №381/Аг від 01.04.2015 р, довідки про відношення до праці ОСОБА_3 залучався до господарських робіт з переробки овочів у першому кварталі 2015 року та мав одне та єдине за час відбування покарання заохочення у вигляді подяки за поведінку та ставлення до робіт з благоустрою колонії (а.о/с 86). Згідно характеристики станом на 20.11.2015 року до виконання цих робіт з благоустрою колонії ставився сумлінно.

Втім, як підтверджується передуючими характеристиками станом на 29.03.2015 року (а. о/с 80), 14.01.2015 р (а. о/с 77), 29.12.2013 (а. о/с 73) раніш працюючи на виробничих об`єктах установи до праці ставився задовільно, заохочень не мав, за вказаний період, тобто з часу прибуття до установи і до початку поточного року характеризувався посередньо, участі у програмі диференційованого виховного впливу та самодіяльних організаціях установи не приймав.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для вирішення питання про досягнення цілей покарання. Головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці, потреба в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштуванні.

При цьому Пленумом Верховного Суду України також звернуто увагу на те, що сумлінне поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема, у прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин, а сумлінне ставлення до праці - постійна усвідомлена участь у суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи і т.і.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_3 на протязі часу відбуття покарання мав одне стягнення та одне заохочення, останнє яке застосоване майже півроку, до праці не завжди ставився сумлінно, норми виробітку не виконував, заохочений за відношення до праці лише останнього разу в 2015 році лише за півроку до звернення з клопотанням, мав постійно посередню характеристику, яку лише останнього часу за пів року змінив на позитивну, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого, який є судимий та відбуває покарання за особливо тяжкий злочин проти життя особи, а умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання передбачає її повернення до суспільно-громадського життя, суд приходить до висновку, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від покарання є передчасним та клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення. Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1