Справа № 477/2437/15-к
Провадження № 1-кп/477/206/15
Вирок
Іменем України
18 листопада 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, дітей неповнолітніх немає, не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
15 жовтня 2015 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України із угодою про визнання винуватості.
Згідно обвинувального акту, в кінці липня 2015 року в денний час, ОСОБА_5 , знаходячись в лісосмузі біля с. Прибузьке Жовтневого району Миколаївської області знайшов рушницю, в якій знаходився патрон, та які переніс і зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 1313 від 29.09.2015 року, вилучена у ОСОБА_5 гвинтівка є нарізною вогнепальною зброєю спортивно-мисливської моделі, в конструкцію якої внесені саморобним чином зміни шляхом приварювання площадки та прикручування накладки для кріплення прицілу. Вказана гвинтівка придатна до стрільби. Вилучений у ОСОБА_5 та наданий на дослідження патрон є боєприпасам 5,6- мм, що придатний для стрільби.
Органами досудового розслідування вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Під час проведення досудового розслідування, 12 жовтня 2015 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнає вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та сторони узгодили покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік. Також ОСОБА_5 зобов`язався сплатити витрати на проведення експертних досліджень за вказаним кримінальним провадженням в сумі 491, 04 грн.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
На підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, та згідний з видом та мірою покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості і наполягає на затвердженні вищевказаної угоди.
Захисник висловив таку ж позицію.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні також наполягав на затвердженні угоди про винуватість ОСОБА_5 .
Вислухавши пояснення прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, суд дійшов висновку, що укладення сторонами угоди про винуватість є добровільним та обвинувачений розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, вірну кваліфікацію дій обвинуваченого, відповідність угоди нормам кримінального процесуального кодексу України, зокрема зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та містить визначену сторонами міру покарання, яка відповідає закону України про кримінальну відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, з чого суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вищевказаної угоди про винуватість.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 жовтня 2015 року між прокурором прокуратури Жовтневого району Миколаївської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробування терміном на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.2 ч.1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази: патрон та спортивно-мисливську гвинтівку моделі ТОЗ-8 № НОМЕР_1 , що перебувають в камері схову речових доказів Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Миколаївській області процесуальні витрати по справі в сумі 491 (чотириста дев`яносто одну) грн. 04 коп.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області, через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя ОСОБА_1