Провадження № 11-кп/792/94/16 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 670/1041/15-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: на ухвалу
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.01.2016 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі с/з ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
скаржника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2015 року,

В с т а н о в и л а:
Ухвалою судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2015 року клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від покарання, призначеного вироком апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2003 року, повернуто заявнику для звернення до належного суду.
Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, а матеріали справи за його клопотанням повернути в місцевий суд на новий судовий розгляд.

Свої вимоги аргументує тим, що суд, в порушення вимог кримінального процесуального закону, розглянув подане ним клопотання без його участі, поверхнево та однобічно, без дослідження фактичних обставин справи.

Звертає увагу на те, що через допущену помилку суду, він був змушений відбувати покарання у виправній колонії максимального рівня безпеки в умовах суворої ізоляції, а тому, на його думку, до нього необхідно застосувати положення ч.3 ст.74 КК України і звільнити від покарання та його відбуття за процедурою, передбаченою ст.ст.537, 539 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду про зміст оскаржуваного судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_7 на підтримку доводів, викладених у поданій апеляційній скарзі, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення та безпідставність доводів процесуального опонента, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, при цьому, законом віднесено до безумовних підстав для скасування судового рішення ті випадки, коли судове провадження було здійснено за відсутністю учасника кримінального провадження, участь якого є обов`язковою.

Згідно з вимогами ч.4 ст.539 КПК України, з метою вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

Разом з тим, матеріалами провадження встановлено, що виклик ОСОБА_7 у судове засідання з метою вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, за його клопотанням, судом належним чином не здійснювався.

Так, під час розгляду вищезазначеного клопотання районний суд керувався положеннями ст.ст. 537, 539 КПК України. Проте, в матеріалах судового провадження відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що засуджений був належним чином повідомлений про місце та час його розгляду.

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про недотримання судом першої інстанції вимог, передбачених ч.ч.1,3 ст.539 КПК України, внаслідок чого було порушено право на захист засудженого, який не приймав участі в судовому засіданні, хоча бажав прийняти у ньому участь, що підтверджується його особистими поясненнями в апеляційній інстанції.

Відповідно до ст.20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, в тому числі засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, засудженому його права та забезпечити право на кваліфікаційну правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

В силу положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів ст. 20 КПК України, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права засудженого на захист.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до протоколів № 1, 2,4,7 та 11 до Конвенції" говорить, що кожний обвинувачений має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника.

Виходячи з того, що засуджений ОСОБА_7 безпідставно був обмежений у реалізації свого права на захист, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому постановлена ним ухвала з викладених вище підстав підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Крім того, із змісту поданого клопотання ОСОБА_7 та його пояснень в апеляційному суді, вбачається оскарження останнім неправомірності режиму його утримання під час відбування покарання у Бердичівській виправній колонії №70 за вироком апеляційного суду Вінницької області, у зв`язку із відсутністю в його діях рецидиву злочину, що підтверджується рішенням Бердичівського районного суду від 05.02.2010 року, який усунув допущену помилку.

Ст. 537 КПК України дано вичерпний перелік питань, що вирішуються судом під час виконання вироків, які, здебільшого, стосуються початку відбування покарання, зміни його порядку і умов, закінчення, інші питання про будь - які сумніви і протиріччя, що можуть виникнути.

Зазначеною нормою закону керувався суд, розглядаючи подане ОСОБА_7 клопотання та повертаючи його з підстав непідсудності Віньковецькому районному суду.

Проте, на переконання колегії суддів, місцевий суд прийшов до передчасного висновку про повернення поданого клопотання заявнику для звернення до належного суду, не в достатній мірі вивчивши, як саму скаргу так і законодавство, що регулює вирішення поставлених у ній питань, тим самим належним чином не встановивши предмет судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 20, 412, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2015 року про повернення клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від покарання, призначеного вироком апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2003 року, для звернення до належного суду, скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2