Справа № 303/2658/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20.10.2015р. м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , перекладачів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/777/483/15 за апеляційною скаргою заступника прокурора Мукачівського району на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 06.07.2015 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, угорець, з середньою освітою, не працюючий, одружений, що має на утриманні неповнолітню дитину, судимий 14 лютого 2012 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ст. 70 КК України на 2 роки і 4 місяці позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1600 грн. процесуальних витрат за залучення експерта.
Речовий доказ: автомобіль «ГАЗ 24» д.р.н. НОМЕР_1 та чохол з керма цього автомобіля - постановлено передати ОСОБА_8 ; фрагмент шпаклівки білого кольору, жіноча хустка коричневого кольору, запаховий слід, вилучений з ручки перемикання передач автомобіля марки ГАЗ 24, два мікрооб`єкти, схожі на волосся - постановлено знищити.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не застосовано.
Згідно з вироком ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 18 жовтня 2014 року, приблизно о 20 годині, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 24» р.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі «Мукачево - В. Добронь», рухаючись в напрямку с. В. Добронь Ужгородського району, напроти будинку № 212 по вул. Миру в с. Чомонин Мукачівського району, порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б) та 12.3 Правил дорожнього руху України, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію дій ОСОБА_8 , просить скасувати вирок в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 3-х років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік. Вказує, що суд безпідставно дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України, а також незастосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Крім того, суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_8 грубо порушив вимоги ПДР України, в результаті яких загинула ОСОБА_10 та те, що він раніше судимий. Під час апеляційного розгляду просить дослідити дані про особу обвинуваченого.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу обвинувача, просив її задовольнити, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевірив матеріали справи, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, обговорив доводи сторін і приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується наведеними судом доказами, відповідає фактичним обставинам справи і у апеляційній скарзі не оскаржується.
Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 75 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі засудженого через м`якість покарання, є безпідставними.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд призначаючи покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Зі змісту ст. 75 КК України вбачається, що якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Призначаючи ОСОБА_8 остаточне покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та роз`яснень Пленуму Верховного суду України, зокрема, призначаючи обвинуваченому покарання, судом враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а саме те, що ОСОБА_8 визнав свою вину, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро покаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні дружину та неповнолітню дитину, добровільно відшкодував потерпілому завдані збитки. Окрім того, враховано й той факт, що потерпілий ОСОБА_11 будь-яких претензій до ОСОБА_8 не має, просив суд не позбавляти обвинуваченого волі. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Також, при апеляційному розгляді даного провадження встановлено ще й те, що у обвинуваченого на утриманні перебувають престарілого віку батьки та син, який являється інвалідом ІІІ-ї групи з дитинства.
Відповідно до санкції ч. 2 ст. 286 КК України, призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не є обов`язковим. Враховуючи, що ОСОБА_8 займається особистим селянським господарством, з доходу якого утримує сім`ю, продукцію реалізовує на ринках, є єдиним годувальником сім`ї, у зв`язку з чим йому необхідний автомобіль та право на керування транспортним засобом, а тому незастосування судом додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами при певних обставинах не може служити підтвердженням неправильного застосування кримінального закону в змісті положень ст.ст. 50, 65 КК України.
Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, з чим погоджується апеляційний суд.
Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав для скасування вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.
Разом з цим, за змістом вироку, описуючи юридичну кваліфікацію кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим, суд у вироку вказав, що діяння ОСОБА_8 підлягають кваліфікації: «порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу». Однак, в ході досудового слідства та в судовому засіданні не було встановлено жодних обставин, які б свідчили про наявність у керованому ОСОБА_8 автомобілі несправностей, за наявності яких його експлуатація була б забороненою.
За таких обставин кваліфікуюча ознака ч. 2 ст. 286 КК України «порушення правил експлуатації транспортного засобу» не відповідає наявним матеріалам кримінального провадження та підлягає виключенню з об`єму обвинувачення.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргузаступника прокурора Мукачівського району Закарпатської області залишити без задоволення, авирок Мукачівського міськрайонного суду від 06.07.2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Виключити з мотивувальної частини вироку висновки суду про наявність у діях ОСОБА_8 ознаки злочину: «порушення правил експлуатації транспортного засобу».
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з для її проголошення.

Судді: