Справа №1801/2057/12
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2012 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Терещенко О.І., розглянувши скаргу приватного обвинувачення ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2012 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшла скарга приватного обвинувачення ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_2 за те, що 08 квітня 2012 року останній, перебуваючи в будинку №10 по вул. Матросова, м. Білопілля, знаходячись у стані алкогольного спяніння, під час словесної сварки ногою наніс їй декілька ударів по обличчю, у результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому перенісся, які згідно з актом судово-медичного обстеження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КПК України скарга потерпілого повинна відповідати вимогам, які цим Кодексом встановлені щодо обвинувального висновку (статті 223 і 224 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 223 КПК України обвинувальний висновок складається з описової і резолютивної частини. В описовій частині зазначаються: обставини справи як їх встановлено на досудовому слідстві; місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, а також докази, які зібрано в справі, і відомості про потерпілого; показання кожного з обвинувачених по суті предявленого йому обвинувачення, доводи, наведені ним на свій захист, і результати їх перевірки; наявність обставин, які обтяжують та помякшують його покарання.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 224 КПК України до обвинувального висновку додаються: список осіб, що підлягають виклику в судове засідання, з зазначенням їх адреси.

Перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 вважаю, що її скаргу необхідне залишити без розгляду.

Так, скарга не відповідає вимогам ст. ст. 223, 224 КПК України, зокрема, у скарзі не повно і не чітко викладені обставини справи, що підлягають доказуванню, а саме: час скоєння злочину, не зазначені обставини, які обтяжують та помякшують покарання, належним чином не розкрита кваліфікація дій обвинувачуваного, відсутній систематизований перелік доказів у описовій частині, якими, як вважає скаржниця, підтверджується обвинувачення, не розкрито їх суть, які саме фактичні обставини предявленого обвинувачення вони встановлюють і підтверджують.

Крім того, до скарги не додано списку осіб, які підлягають виклику в судове засідання в якості свідків, не зазначено їх адреси, відсутнє посилання на те, які саме факти по предявленому обвинуваченню свідки можуть підтвердити.

У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 251 КПК України суддя, одержавши від потерпілого скаргу з проханням порушити справу, залишає скаргу без розгляду, якщо вона не відповідає вимогам, зазначеним у частині першій цієї статті, та повертає її особі, яка подала скаргу.

Виходячи з викладеного, вважаю, що скарга ОСОБА_1 не відповідає викладеним вище вимогам кримінально-процесуального закону, у звязку з чим її необхідно залишити без розгляду та повернути скаржниці.

Розяснити скаржниці, що після усунення недоліків скарги, вона може знову звернутися до суду зі скаргою в межах строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 223, 224, 251 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 125 КК України залишити без розгляду і повернути скаржниці.

Розяснити ОСОБА_1, що після усунення недоліків скарги, вона може знову звернутися до суду зі скаргою в межах строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя