Справа № 466/8935/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 , погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази подані до них, заслухавши думку прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

у с т а н о в и в :

27 жовтня 2015 року слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за матеріалами досудового розслідування, внесеного 29.01.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що

18.03.2014 солдата ОСОБА_5 , призвано Личаківсько-Шевченківсько- Залізничним ОРВК м.Львова для проходження військової служби за мобілізацією. Того ж дня ОСОБА_5 вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , де наказом командира цієї ж військової частини від 23.05.2014 № 9 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду гранатометника 2 відділення охорони 3 взводу охорони 2 роти охорони цієї частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак, з 18.03.2014, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину польова пошта НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV, виїзд офіцерів, прапорщиків, військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби ОСОБА_5 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

08.01.2015 солдат ОСОБА_5 без дозволу командира самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 та переслідуючи мету ухилитись від військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи наміру повертатись у військову частину для продовження проходження військової служби, без дозволу командира перебуває поза межами розташування військової частини по теперішній час, проводячи час на власний розсуд.

Таким чином, 08.01.2015 солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , з метою ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командира самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 та по даний час незаконно перебуває поза місцем її розташування, проводячи час на власний розсуд, чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

19.08.2015 військовою прокуратурою Львівського гарнізону солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, останнього оголошено у розшук, а досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинено.

Обставинами, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є повідомлення командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 про вчинене кримінальне правопорушення, а також інші матеріали кримінального провадження, зібрані у ході досудового слідства.

З врахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від військової служби, переховувався від органів досудового розслідування та суду, слід прийти до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким застосуванням більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 неможливо, оскільки обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, з огляду на що, тримання ОСОБА_5 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

Розглянувши клопотання, суд встановив наступне.

29 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

19.08.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та оголошено у розшук, а провадження зупинено.

Обставинами, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є повідомлення командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 про вчинене кримінальне правопорушення, а також інші матеріали кримінального провадження, зібрані у ході досудового слідства.

Будучи у суді підозрюваний визнав факт вчинення ним кримінального правопорушення та пояснив, що з січня 2015 року увесь час перебував дома. Просив залишити його на волі.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, прокуратурою обгрунтовано підозру у вчиненні підозрюваним даного кримінального правопорушення.

Однак, з урахуванням особи обвинуваченого та характеру вчиненого ним, прокурор не обґрунтував недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Так, з пояснень ОСОБА_5 вбачається, що він увесь цей час перебував за місцем проживання. Залишаючи частину він зі собою державного майна не брав.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 обіцяє не уникати від участі у досудовому слідстві, суд вважає, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід: домашній арешт, а також покласти на нього обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Відповідно до ч.1-2,6 ст.182 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись вимогами ст.ст. 36, 131, 132, 176 - 178, 181, 184 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Львова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, із середньою освітою, військовослужбовцю військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдату.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок з 20.00 до 08.00 год. не залишати місця постійного проживання кв. АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду та прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1