Провадження №1-кп/498/65/15
Справа №498/229/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2015 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області, в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Велика Михайлівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000035 від 29.01.2015 за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скадовськ, Херсонської області, українця, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Великомихайлівським РВ ГУМВС України в Одеській області), з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.01.2015 року біля 19.00 годин перебуваючи в гостях в приміщенні кухні домоволодіння ОСОБА_5 , по АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого, умисно, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та скориставшись відсутністю господарки домоволодіння, підійшов до холодильника та викрав мобільний телефон марки «Нокія» СЕ 0168 вартістю 200 гривень. Після чого викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 200 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнав повністю, визнав всі фактичні обставини по справі, як вони викладені в обвинувальному акті та суду пояснив, що 28.01.2015 року біля 19.00 годин ОСОБА_4 прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 з метою помиритись, в цей час в її домоволодінні перебували гості ОСОБА_6 , її співмешканець ОСОБА_7 та ОСОБА_8 де останні вживали алкогольні напої. Під час перебування в домоволодінні, він приревнував ОСОБА_5 до ОСОБА_8 в зв`язку з чим між ним та ОСОБА_5 виникла сварка під час якої він наніс їй декілька ударів рукою по лицю, після цього він вирішив піти додому. Сварка відбувалась в жилій кімнаті домоволодіння тому коли він вийшов до кухні там нікого не було. Вийшовши до кухні він побачив, що на холодильнику лежить телефон марки «Нокія» який належить ОСОБА_5 після чого ОСОБА_4 впевнившись що його ніхто не бачить викрав вказаний мобільний телефон та пішов додому. В подальшому наступного дня на свій мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_5 та попросила повернути її мобільний телефон, однак я його повертати відмовився. Після чого остання звернулась до міліції. Мобільний телефон був повернутий працівникам міліції, а в подальшому потерпілій. У вчиненому розкаюється.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1, ст. 185 КК України, та кваліфікує його за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 1 ст. 185 КК України, що злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується негативно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у вигляді позбавлення волі.

Однак враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, розкаюється у вчинені злочину, за місцем проживання характеризується негативно, суд приходить до висновку, що підстав для ізоляції ОСОБА_4 від суспільства немає, а покарання останньому може бути призначено з випробуванням.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Судові витрати під час досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання, за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строк якого встановити 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 ч.1 п. 2, 3 КК Украины, покласти на засуджену обов`язки не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: червоний мобільний телефон марки «Нокія» НОМЕР_2 вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394, 395 КПК України, до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суду Одеської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1