АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1013/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/327/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст.336 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного суду Тернопільської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Бучацького району Тернопільської області ОСОБА_8 на вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на даний час фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, в якого на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

засуджено за ст.336 КК України з призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Згідно вироку, в період з 25 липня 1999р. по 22 листопада 2000р. ОСОБА_7 проходив строкову військову службу у Збройних Силах України, де здобув військово-облікову спеціальність радіотелеграфіст односмугових радіостанцій великої потужності.

Відповідно до наказу Міністра оборони України №262 від 22.11.2000р. ОСОБА_7 з 22.11.2000р. звільнений з лав Збройних Сил України, а з 27.11.2000р. перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний.

19 лютого 2015р. військовозобов`язаному солдату запасу ОСОБА_7 було вручено повістку для проходження медичної комісії та уточнення військово-облікових даних. 24-27 квітня 2015р. в ІНФОРМАЦІЯ_2 проходив медичний огляд військовозобов`язаний солдат запасу ОСОБА_7 . За результатами ВЛК ОСОБА_7 був визнаний обмежено придатним.

Однак, всупереч вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1,22 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року Про часткову мобілізацію, з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову, 05 травня 2015 року ОСОБА_7 категорично відмовився від отримання повістки та прибуття 7 травня 2015 року, на 09 годину, до Бучацько-Монастирського ОРВК Тернопільської області, що по вул. Просвіти, 25 в м. Бучач, для подальшого проходження служби в Збройних Силах України.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Вважає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки суд не врахував в достатній мірі підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також що воно не сприятиме виховній ролі покарання, створить уяву про вседозволеність, можливість уникнення покарання як у нього самого, так і в інших громадян.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, прокурора який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, обвинуваченого який просив залишити без змін вирок суду першої інстанції, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до переконання, що вона до задоволення не підлягає у зв`язку з наступним.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за яке його засуджено та кваліфікація його дій за ст.336 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому перевірці апеляційним судом не підлягають.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого, матеріали провадження та висновки суду першої інстанції щодо призначення покарання в даному випадку, колегія суддів приходить до переконання, що воно відповідає вимогам ст.65 КК України і є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Твердження прокурора про призначення судом першої інстанції обвинуваченому надто м`якого покарання є безпідставними, оскільки апеляційні вимоги прокурора про призначення ОСОБА_7 покарання за ст.336 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, відповідають виду та розміру покарання визначеному судом першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання без звільнення від його відбування з випробуванням, то колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, з наступних міркувань.

За змістом ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції крім ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обґрунтовано врахував відомості про особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Таким чином, суд першої інстанції на законних підставах застосував до обвинуваченого положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком. Дане судове рішення належним чином вмотивовано, не суперечить вимогам кримінального закону і відповідає меті покарання.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Бучацького району Тернопільської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2