Справа № 1-180/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Бондаренко Г.Ю.

секретаря - Мороз М.І.

з участю прокурора - Бачука І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумач справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, гр. України,

за ст. 296 ч.2 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 - Франківської області, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдівця, не працюючого, раніше не судимого, гр. України,

за ст. 296 ч.2, 122 ч.1 КК України, суд, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2М вчинили грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб та ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразились у спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але викликало тривалий розлад здоров'я.

Злочин було вчинено при слідуючих обставинах.

28.08.2008року близько 01 год. ОСОБА_1 в групі з ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до спільства, перебуваючи в приміщенні сільського клубу с. Діброва Тлумацького району, з хуліганських спонукань, причепились до відвідувача ОСОБА_3 і з особливою зухвалістю спричинили йому тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_3 малися тілесні ушкодження: у вигляді повного розриву правого окроміально-ключичного з'єднання, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров'я і не є небезпечним для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, суду пояснив, що він 28.08.2008р. він підміняв свою дружину, яка працює завклубом в с. Діброва Тлумацького району. Цього вечора клуб працював приблизно до 00 год. 30 хв. Після закінчення дискотеки в залі залишився він та ОСОБА_2, де разом розпивали спиртні напої. В цей час в клуб зайшов ОСОБА_3, який запитав чому вони вживають спиртні напої, а не працюють, із за чого між ними виник конфлікт, в ході якого він наніс ОСОБА_3 один або два удари рукою в обличчя. Тоді ОСОБА_2, який також був в середині приміщення вирішив йому допомогти та втрутився в бійку. Він підійшов до ОСОБА_3 та наніс кілька ударів ногою в у різні ділянки тіла, від чого той впав на підлогу. Опинившись на підлозі ОСОБА_3 почав щось кричати, однак, що саме він не пам'ятає. Тоді ОСОБА_2 наніс ще один удар ногою ОСОБА_3, після чого в клуб зайшов ОСОБА_4, який і припинив бійку. За кілька днів він дізнався, що внаслідок побиття ОСОБА_3 перебуває на лікуванні і добровільно відшкодував йому завдані збитки.

Свою вину у вчиненому визнає повністю, просить його суворо не карати.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, суду пояснив, що 28.08.2008р. близько 1год. ночі знаходився в сільському клубі с. Діброва Тлумацького району, разом із своїм товаришем ОСОБА_1, який в той час підміняв дружину, що працювала завклубом, та на той час була хвора. В цей час дискотека була закінчена і він залишився в залі з ОСОБА_1, де разом розпивали спиртні напої. В цей час в клуб зайшов ОСОБА_3, який запитав чому вони вживають спиртні напої а не працюють, із за чого між ними виник конфлікт, в ході якого він з ОСОБА_1 почали наносити ОСОБА_3 удари руками та ногами у різні ділянки тіла, від чого той впав на підлогу та почав проситись, щоб вони припинили. В той час в середину приміщення зайшов ОСОБА_4, який і припинив бійку. Після чого ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4, поїхали в напрямку с. Нижнів Тлумацького району, а вони розійшлись по домівках. Трохи згодом він дізнався, що ОСОБА_3 внаслідок побиття потрапив у лікарню і добровільно відшкодував завдані йому збитки.

Розуміє, що вчинив недобре, у вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

У відповідності із ст. 299 КПК України суд визнавши за недоцільне досліджувати інші докази стосовно всіх фактичних обставин справи, які підсудні правильно розуміють і ніким не оспорюються, виходячи з показів підсудних, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1, ОСОБА_2 у вчиненні злочинів за ст. 296 ч.2 КК України знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки вони вчинили грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб та підсудний ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразились у спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але викликало тривалий розлад здоров'я, кваліфікує його дії за ст.122 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання підсудним суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, їхні характеристики, те що підсудні вперше притягуються до кримінальної відповідальності, активне сприяння у розкритті злочину, щире каяття у вчиненому, завдані збитки потерпілому відшкодовано.

До обставин, які пом'якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 суд визнає щире каяття підсудних, активне сприяння розкриттю злочину, потерпілий просить підсудних суворо не карати.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння.

До обставин, які пом'якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 суд визнає щире каяття підсудних, активне сприяння розкриттю злочину, потерпілий просить підсудних суворо не карати.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння.

За наявності наведених обставин, що пом"якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з врахуванням особи винних, виходячи з принципу, що покарання має бути призначене необхідне і достатнє для виправлення підсудних, суд вважає, що при призначенні покарання підсудним ОСОБА_1, ОСОБА_2 за ст. 296 ч.2 КК України слід застосувати ст. 69 КК України і призначити їм покарання, нижче від найнижчої межі встановленої в санкції даної статті у виді громадських робіт.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 за ст. 122 ч.1 КК України слід застосувати ст.69 КК України і призначити йому покарання, нижче від найнижчої межі встановленої в санкції даної статті та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді громадських робіт.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 296 ч.2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання: - 180 (сто вісімдесять) годин громадських робіт;

ОСОБА_2 визнати винним за ст.ст. 296 ч.2, 122 ч. 1 КК України призначити йому покарання:

за ст. 296 ч.2 КК України із застосування ст. 69 КК України - 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

за ст. 122 ч.1 КК України із застосування ст. 69 КК України - 210 годин громадських робіт.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_2 призначити - 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 15 діб з часу проголошення через Тлумацький районний суд.

Головуюча Г.Ю. Бондаренко