печерський районний суд міста києва
Справа № 757/924/13- к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Вовк С. В., при секретарі Горовій Н. Г, за участю прокурора Капелюшний О.В., особи, що подала скаргу ОСОБА_1, розглянувши скаргу, яка подана ОСОБА_1, на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяв про злочини,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить відсутність реєстрації заяв про злочини, визнати протизаконною та зобов'язати відповідальних осіб зареєструвати заяви про злочини №1/9 та №1 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Обґрунтування скарги полягають в тому, що 11.12.2012року, 04.01.2013 року та 7 разів в період дії КПК в редакції 1960 року до Генеральної прокуратури України подавались заяви про злочини.

При цьому вказує що його вище зазначені звернення в період дії КПК в редакції 1960 року рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2012 року визнанні як заяви про злочин, а саме рішення зобов'язує відреагувати на них в порядку ст.97 КПК України в редакції 1960 року.

Додатково вказує що службові особи прокуратури не вчинили дій, які є обов'язковими при прийняті заяв, чим порушили вимоги п.1 ст. 214 КПК України.

В судовому засіданні особа, що подала скаргу ОСОБА_1 скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Прокурор Капелюшний А.В. просить в задоволенні скарги відмовити посилаючись на її безпідставність, зазначаючи що вище наведене рішення суду не носить зобов'язальний характер, а заяви ОСОБА_1 що подані до Генеральної прокуратури України в собі не містили ознак вчинення злочинних дій, отже не є повідомленням про злочин, а тому у Генеральної прокуратури України не виникало обов'язку вносити певні дані на підставі таких заяв до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Встановлено, що ОСОБА_1 11.12.2012 року через приймальну громадян Генеральної прокуратури України подав заяву про злочин №1 яка була зареєстрована під №26, а 04.01.2013 року подав заву про злочин №1/9 яка була зареєстрована під №20.

Прокурор в судовому засіданні повідомив, що за вказаними заявами ОСОБА_1 від 11.12.2012 року №26 та від 04.01.2013 року №20 прокурором Генеральної прокуратури України не було внесено відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та таки заяви ОСОБА_1 Генеральною прокуратурою України не були скеровані за територіальним принципом прокуратурі нижчого рівня.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення,зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Із змісту останнє наведеної статті випливає, що в наслідок отримання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, у слідчого, прокурора виникає обов'язок внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

За заявами ОСОБА_1 від 11.12.2012 року №26 та від 04.01.2013 року №20 не було внесено відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи вище наведене приходжу до висновку, що мало місце бездіяльності уповноважених осіб Генеральної прокуратури України на внесення даних про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у невнесенні відповідних даних за заявами ОСОБА_1 від 11.12.2012 року №26 та від 04.01.2013 року №20 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи прокурора Капелюшний А.В. про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв'язку із тим, що заяви ОСОБА_1 що подані до Генеральної прокуратури України в собі не містили ознак вчинення злочинних дій, отже не є повідомленням про злочин, не приймаються до уваги, так як, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не покладає обов'язок на заявника, доводити суб'єкту внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, наявність чи відсутність ознак вчиненого кримінального правопорушення, оскільки це є обов'язком самих правоохоронних органів та відповідно відсутність ознак вчиненого кримінального правопорушення може бути лише підставою для закриття кримінального провадження.

В силу положень ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя не наділений повноваженнями визнавати бездіяльність прокурора, або слідчого протизаконною, а відтак вимоги скарги про визнання відсутності реєстрації заяв про злочини протизаконною, задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню вимоги скарги, щодо вручення ОСОБА_1, за поданими заявами про злочини пам'ятки про права і обов'язки потерпілого, як такі, що не охоплюються судовим контролем на стадії оскарження бездіяльності під час досудового розслідування.

Керуючись ст. 307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу, яка подана ОСОБА_1, на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяв про злочини - задовольнити частково.

Зобов'язати компетентних посадових осіб Генеральної прокуратури України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування щодо заяв ОСОБА_1 про вчені кримінальні правопорушення, що зареєстровані у приймальні громадян Генеральної прокуратури України за № 20 від 04.01.2013 та № 26 від 11.12.2012.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя С. В. Вовк