Апеляційний суд Запорізької області
УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНИОГО СУДУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

у справі ОСОБА_1, ОСОБА_2

місто Запоріжжя

1 вересня 2010 року № 11 -1126

Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів: Симонця 0.1. - головуючого, ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю прокурора Копєйкіна Д.С., засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією

засудженого ОСОБА_2 на вирок Комунарського районного суду міста

Запоріжжя від 1 червня 2010 року.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд установив:

ОСОБА_2, який народився 21 травня 1972 року, не працюючого, без певного місця проживання, раніше не судимого,

ОСОБА_1, яка народилася 1 січня 1959 року, не працююча. без певного місця проживання,

засуджено кожного за ч.2 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1А частини майна, яке є власністю засудженого. ї

Початок строку відбування покарання засудженими, із зарахуванням попереднього ув'язнення, обчислено з 29 жовтня 2008 року.

Згідно з вироком, 28 жовтня 2008 року о 17 год. 20 хв. біля кафе «Славутич» розташованому на Оріхівському шосе в місті Запоріжжі за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння здійснили розбійний напад поєднаний із насильством, небезпечним для життя, здоров'я потерпілої ОСОБА_5 і заволоділи її мобільним телефоном «Соні Еріксон-300», вартістю 300 гривен з сім-картою, вартістю 25 гривен. Як встановив суд: засуджені вийшли з лісосмуги; скориставшись відсутністю громадян ОСОБА_1 схватила потерпілу за голову і повалила її на землю; ОСОБА_2 сів зверху і став стискати шию потерпілої. Коли потерпіла перестала чинити опір ОСОБА_2 з кармана її куртки дістав мобільний телефон, а ОСОБА_1 нанесла потерпілій близько п'яти ударів ногою по голові. Заволодівши телефоном засуджені направилася у бік обласної лікарні в районі якої і були затримані працівниками міліції.

і

В апеляції засуджений ОСОБА_2 вважаючи, що його і діями ОСОБА_1 не застосовувалося насильство небезпечне для життя чи здоров'я ОСОБА_5, просить застосувати положення ст.69 КК України знизити розмір покарання.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції:

прокурор повідомив про відклик апеляції прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, в якій він просив постановити новий вирок і призначити засудженим покарання по 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засуджених. Відклик апеляції судом прийнято. Апеляцію засудженого ОСОБА_2 прокурор не підтримав і просив вирок залишити без зміни;

засуджений, стверджуючи про неправильне застосування кримінального закону, просить про пом'якшення покарання. З таким же проханням до суду звернулася і засуджена ОСОБА_1

Перевіривши доводи апеляції апеляційний суд не вбачає підстав до її задоволення.

Попередній вирок щодо засуджених від 16 липня 2009 року, яким за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст.69 КК України було засуджено до позбавлення волі ОСОБА_1 на 5 років, ОСОБА_2 на 5 років 6 місяців, - скасовано ухвалою апеляційного суду Запорізької області від /6 листопада 2009 року у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а саме положень ст.69 КК України, якою врегульовано призначення більш м'якого покарання, ніж передбачено законом.

Розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна. Засудженим місцевий суд призначив мінімальне покарання, яке передбачено санкцією ч.2 ст.187 КК України.

Винність засуджених_ у вчинені інкримінованих їм злочинних дій підтверджена доказами, які є в матеріалах справи, і їх діям місцевий суд дав належну і відповідну юридичну оцінку виходячи з такого.

За смислом ст.187 КК України:

фізичним насильством, небезпечним для життя чи здоров'я, охоплюються: легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я або незначну втрату працездатності; середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження. замах па вбивство, вбивство;

до фізичного насильства, що є ознакою розбою, також належить: насильство, яке реально не спричинило шкоду жигггю, але було небезпечним для життя в момент заподіяння, тобто в момент застосування створювало реальну погрозу для життя потерпілого (наприклад, скидання з висоти, здавлення шиї, застосування електроструму тощо).

Здавлення шиї потерпілої підтверджується стабільними і послідовними показаннями ОСОБА_5 при проведенні досудового і судового слідства, які

¦*

погоджуються з висновками судово-медичного експерта про встановлення, у числі інших тілесних ушкоджень і тілесних ушкоджень на передній поверхні шиї потерпілої зліва (а.с.17-18). Враховуючи місце вчинення злочину, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, яких було нанесено потерпілій та спосіб їх спричинення, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про вчинення засудженими саме розбійного нападу па погерпілу. За таких фактичних обставинах справи, апеляційний суд відкидає доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_2 про неправильне застосування кримінального закону.

Відсутні підстави до застосування положень ст.69 КК України і призначення засудженим покарання нижче від найнижчої межі санкції порушеного ними кримінального закону. Тому, і в цій частині апеляція засудженого ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статями 362, 365, 366, 373 КПК України. апеляційний суд ухвалив:

вирок Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 1 червня 2010 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляцією без задоволення.

§

судді

ОСОБА_3 ОСОБА_6 ОСОБА_4.