печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, якою подано скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 від 16.09.2014 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000686,-

В С Т А Н О В И В :

11.10.2014 ОСОБА_3 направивши скаргу поштою, звернувся до суду з вказаною скаргою в порядку ст.303 КПК України. В обґрунтування скарги посилається на те, що постанова слідчого від 16.09.2014 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим є передчасною та незаконною. Зазначає, що рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа від 12.09.2012 у справі № 6-32943св12 за касаційною скаргою ПАТ «Міжнародний Медіа Центр-СТБ» на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 13.03.2012 та ухвалу Апеляційного суду м.Києві від 18.07.2012 у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Міжнародний Медіа Центр-СТБ» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, про визнання неправомірними дій відповідача щодо відсторонення від виконання трудових обов`язків, стягнення моральної шкоди касаційну скаргу ПАТ «Міжнародний Медіа Центр-СТБ» задоволено, рішення Святошинського районного суду м.Києві від 13.03.2012 та ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 18.07.2012 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

10.06.2014 звернувся до прокуратури м.Києва із заявою про вчинення суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ кримінальних правопорушень за ст.ст. 365, 375 КК України. 17.06.2014 заява було внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Вважає себе потерпілим, оскільки даним кримінальним правопорушенням завдано матеріальну шкоду на загальну суму 42009 грн. 32 коп. та моральну шкоду на суму 1000 грн., також порушено його права на працю та її оплату, гарантовані ст. 43 Конституції України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, посилаючись на викладені в скарзі обставини, просив задовольнити.

Старший слідчий слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 у судове засідання з розгляду скарги не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся слідчим суддею у відповідності у відповідності до ст.135 КПК України.

Слідчим суддею з урахуванням положень ст. 306 КПК України, принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність слідчого на підставі поданих заявником доказів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши надані особою, якою подано скаргу документи, приходжу до наступного висновку.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 16.09.2014 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №000686 від 16.09.2012 щодо можливих неправомірних дій суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ під час розгляду справи № 6-32943св12, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, при прийнятті рішення слідчий виходив з того, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено об`єктивних даних, які вказують на завдання кримінальним правопорушенням майнової шкоди ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення, або заява про залучення до провадження як потерпілого подано особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст. 55 КПК, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову про відмову у визнанні потерплим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Вислухавши в судовому засіданні доводи особи, якою подано скаргу, та дослідивши наявні документи, суд прийшов до висновку, що постанова старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 16.09.2014 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим є законною та обгрунтованою.

Відтак в задоволені скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 55, 303, 306, 307 КПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 від 16.09.2014 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000686 - відмовити.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1