Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/77/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0002538 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забір`я Києво-Святошинського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, який здобув середньо-технічну освіту, не одружений, не працює, пільгами не користується, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 1 ст. 317 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва 10.07.2015 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2014 за № 0002538, з додатками стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 1 ст. 317 України.
Відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень 10.07.2015 зазначений обвинувальний акт отриманий головуючою суддею ОСОБА_6 .
Згідно із розпорядженням керівника апарату ОСОБА_7 № 19 від 14.01.2016 на підставі п.п. 2.3.50; 2.3.52 (перебування судді ОСОБА_6 у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами) Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , відповідно до якого головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_8 .
В подальшому, розпорядженням керівника апарату ОСОБА_7 № 59 від 19.01.2016 на підставі п.п. 2.3.50; 2.3.52 (в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді ОСОБА_8 з 16.01.2016) Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , відповідно до якого головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_1 .
Вказаний обвинувальний акт отриманий головуючою суддею ОСОБА_1 19.01.2016 року.
Ухвалою підготовчого судового засідання від 04.08.2015, а в подальшому ухвалами суду від 28.09.2015 та 23.11.2015 запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжено до 02.10.2015, 26.11.2015 та 21.01.2016 включно.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 21.01.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою за спливом продовженого строку.

Прокурор вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , вказуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не сплинули, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду (ризик переховування), про що свідчить порушення ним запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, ОСОБА_3 не має стійких соціальних зв`язків, постійних джерел доходів, раніше судимий, а відтак, може вчинити інші кримінальні порушення.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , просив змінити його підзахисному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, вказуючи, що прокурором не наведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не надано відповідних доказів, його підзахисний перебуває під вартою понад 6 місяців. Вважає, що сторона обвинувачення свідомо затягує судовий розгляд.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_3 з урахуванням тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та даних про його особу.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд бере до уваги те, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування); перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження, зокрема, незаконно впливати на свідків, які на даний час не допитані у судовому засіданні, а також характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких на даний час органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у даних кримінальних правопорушеннях.

Крім того, суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, зі слів перебуває у цивільному шлюбі, утриманців не має, пільгами не користується, до обрання запобіжного заходу офіційно не працював, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, раніше судимий, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне продовжити раніше обраний та продовжений стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в тому числі і цілодобовий домашній арешт, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи його складність.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не можна визнати таким, що ставить під сумнів вище наведені висновки суду, а відтак, суд вважає за необхідне у вказаному клопотанні відмовити.

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_3 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 1 ст. 317 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 21 січня 2016 року, тобто до 20 березня 2016 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) грн 00 коп., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п. 1-4 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали надіслати до Київського слідчого ізолятора № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1