Номер провадження: 11-сс/785/1500/15
Номер справи місцевого суду: 5005969/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.10.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2015 року по кримінальному провадженню №0003832 від 16.10.2013 року, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до взяття під варту проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003832 від 16.10.2013 року.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 04 листопада 2011 року близько о 01 годині 20 хвилин в м. Ізмаїлі Одеської області, ОСОБА_8 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, на пр. Леніна біля магазину «Веснянка» сіли в автомобіль таксі «Део Ланос» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_12 для того, щоб доїхати на вул. Весняну, а коли водій ОСОБА_12 на їх вимогу навпроти будинку № 4 А на вул. Весняної зупинив автомобіль, ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , перебуваючи на задньому сидінні, з метою реалізації умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом, застосували насильство, небезпечне для життя і здоров`я, яке виразилося в тому, що ОСОБА_8 схопив ОСОБА_12 лівою рукою за голову і правою рукою наніс йому множинні удари ножем в область шиї, обличчя та лівої руки, а ОСОБА_11 з метою зменшення опору ОСОБА_12 завдала йому чотири удари ножем в область спини праворуч, заподіявши ОСОБА_12 проникаючи колото - різані поранення грудної клітини (на спині праворуч в середній третині по лінії лопатки), які згідно з висновком експерта №490 від 09.11.2011 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а також колото - різані рани грудної клітини, на правому крилі носа, на передній поверхні шиї в середній третині, колото - різані рани на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, на задній поверхні лівого передпліччя в середній третині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Після застосування зазначеного насильства ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_11 умисно, незаконно заволоділи вказаним автомобілем вартістю 44160 гривень, що належить ОСОБА_13 , заподіявши йому матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з місця події зникли, розпорядившись автомобілем на власний розсуд, а саме близько об 11 годині 00 хвилин 04.11.2011 року кинули його в лісопосадці біля автодороги Ізмаїл - Одеса поблизу повороту, який веде в бік смт. Суворово Ізмаїльського району Одеської області.
21.12.2011 року були виділені з кримінальної справи №8 в окреме провадження матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_8 за ч.3 ст.289 КК України.
В подальшому за даними фактом СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області було внесено відомості до ЄРДР за №0003832 від 16.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

18.11.2013 року йому заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

19.11.2013 року Ізмаїльським міськрайонним судом надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою приводу.

20.11.2013 року кримінальне провадження зупинено на підставі того, що місцезнаходження ОСОБА_8 не встановлено та оголошено ОСОБА_8 у розшук.

04.03.2014 року до Ізмаїльського МВ надійшло повідомлення від ОУР Управления МВД России по Наро-Фоминскому району Московской области, про те, що ОСОБА_8 1992 р.н., затриманий.

04.03.2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2014 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльському слідчому ізоляторі управління ДПтС України в Одеській області строком на 60 діб.
16.09.2015 року підозрюваний ОСОБА_8 був екстрадований до України, а 25.09.2015 року доставлений до Ізмаїльського слідчого ізолятора управління ДПтС України в Одеській області.
26.09.2015 року ОСОБА_8 було вручено постанову про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.289 КК України.
26.09.2015 року слідчий СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що останній з 2011 року переховувався від органів досудового розслідування та суду, з 2013 року знаходився у розшуку та не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може призвести до того, що він буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, може знищити, сховати чи зіпсувати будь-яку з речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчинити інші кримінальні правопорушення і таким чином продовжувати злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2015 року клопотання слідчого задоволено, відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та на підставі ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначався.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Підозрюваний вказує, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Крім того, вказує, що під час судового засідання слідчим суддею не взято до уваги те, що за час перебування під вартою на території Росії в нього погіршився стан здоров`я.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; позицію підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу підозрюваного та просили її задовольнити; позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги підозрюваного; апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 навмисного особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено позбавлення волі строком до 12 років; підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, недопущення ним незаконно вплинути на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення та дії, які можуть суттєво перешкодити провести повне, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування. Слідчий суддя врахував той факт, що підозрюваний тривалий час переховувався від правоохоронних органів та перебував в міжнародному розшуку.

Як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, у даному кримінальному провадженні існує необхідність у запобіганні спробі підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, продовжити злочинну діяльність та перешкоджати кримінальному провадженню.

В сукупності з зазначеним у відповідності до ст. 178 КПК України, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він обґрунтовано підозрюється та дані про особу підозрюваного, про які зазначено у клопотанні слідчого.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах не визначив йому заставу, що відповідає вимогам ч.4 ст.183 КПК України, у зв`язку з тим, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_8 , вчинено із застосуванням насильства.

Апеляційний суд вважає, що обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до положень ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, суд, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

Доводи підозрюваного ОСОБА_8 про незадовільний стан його здоров`я, що унеможливлює його перебування під вартою, є безпідставними, оскільки матеріали судової справи не містять будь-яких даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Підозрюваний та його захисник даних про стан здоров`я підозрюваного апеляційному суду також не надали.

Таким чином, судова колегія вважає, що слідчим та прокурором було доведено наявність достатніх підстав, про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України і необхідність застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому ухвала слідчого судді є вмотивованою та законною.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга підозрюваного не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 376, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2015 року по кримінальному провадженню №0003832 від 16.10.2013 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду
Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4