Справа № 344/8580/14-к
Провадження № 1-кс/344/1730/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 при розгляді клопотання про повернення безпідставно вилученого майна у кримінальному провадженні та оскарженні дій слідчого ОСОБА_7 .

У скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на норми ст. ст. 169, 171, 236, 303-307 КПК України, просить розглянути дану скаргу по суті, визнати бездіяльність начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 незаконною при розгляді клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, визнати бездіяльність начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 незаконною при розгляді скарги на неправомірні дії старшого слідчого з ОВС відділу кримінальних розслідувань СУ фінансових розслідувань ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області ОСОБА_7 щодо відмови у поверненні майна, що вилучено під час обшуку 02.10.2013 року в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 і зобов`язати начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 вжити вичерпних та невідкладних заходів щодо повернення належного йому тимчасово вилученого майна. Зазначає, що під час обшуку 02.10.2013р. було вилучено кошти в сумі 113 тисяч 227 грн., які належать йому, а також вказує, що він не є стороною кримінального провадження і вказані кошти не мають відношення до даного кримінального провадження. Просив скаргу задоволити, бездіяльність начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області визнати незаконною, а кошти повернути.

В судовому засіданні скаржник та його адвокат підтримали подану скаргу та наполягали на її задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги посилаючись на те, що вказані кошти вилучені під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді та не вважаються тимчасово вилученим майном.

Вивчивши скаргу та додані до скарги письмові докази, матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступного висновку.

П.1 ч.1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Тобто вказана норма передбачає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені, а також осіб, яким надано право на таке оскарження в даному випадку.

В судовому засіданні з пояснень скаржника та долучених письмових доказів вбачається, що кошти в сумі 113 тисяч 227 грн., які вилучені під час обшуку 02.10.2013 року належать ОСОБА_4 та отримані ним від підприємницької діяльності.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164, за фактом ухилення від сплати податків ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Виходячи з наведеного, власником вилучених коштів є ОСОБА_4 , а відтак відповідно до ст. 303 КПК України він вправі звертатись до суду із скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Ч. 2 ст. 168 КПК України передбачає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Судом встановлено, що 26 вересня 2013 року старший слідчий з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області ОСОБА_7 у рамках кримінального провадження №0000164, звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку в складському приміщенні, яке належить ТзДВ «Полімер» та орендується в останнього приватним підприємцем ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення предметів та документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також відшукання предметів, документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення і є знаряддями кримінального правопорушення, а також майна здобутого у результаті вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

02 жовтня 2013 року на підставі ухвали слідчого судді за вищевказаною адресою був проведений обшук, в процесі якого були вилучені в тому числі грошові кошти в сумі 113 227 грн.

Ч. 7 ст. 236 КПК України передбачено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено, що вилучені готівкові кошти містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_4 , є знаряддям кримінального правопорушення чи здобуті у результаті кримінального правопорушення, а відтак грошові кошти в сумі 113 227 грн., власником і володільцем яких є ОСОБА_4 , вважаються тимчасово вилученим майном.

Суд бере до уваги також те, що з моменту проведення обшуку і по даний час підозру по кримінальному провадженню жодній особі не пред`явлено.

Стаття 169 КПК України передбачає припинення тимчасового вилучення майна, зокрема

тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено в наступних випадках:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Ч.5 ст. 171 КПК України зазначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, а ч.6 ст. 173 КПК України вказує, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

В судовому засіданні встановлено, що арешт на вилучені грошові кошти слідчим суддею не накладався.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2)зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ч.3 ст. 307 КПК України вказує, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 40, 169, 171, 303, п.3 ч. 2, ч.3 ст.307, 309, Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задоволити частково.

Зобов`язати начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 вжити вичерпних та невідкладних заходів щодо повернення належного ОСОБА_4 тимчасово вилученого майна.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1