Справа № 698/268/15-к
Провадження № 1-кп/698/70/15
20 липня 2015 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді: - ОСОБА_1 ,
секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 15.06.2015 року в судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 , строк тримання під вартою був продовжений до 13 серпня 2015 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , посилаючись на практику Європейського суду з прав людини ст.5 Конвенції, заявив клопотання, яке підтримав його захисник ОСОБА_5 , в якому зазначає, що він вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні до нього саме такого виду запобіжного заходу, тому він має бути змінений на інший запобіжний захід, який не пов`язаний з ізоляцією його від суспільства, а саме домашній арешт, з наступних підстав. Послався на те, що запобіжний захід, який раніше йому був йому обраний є найсуворіший, а на даний час судом допитані свідки та потерпілий і він жодним чином не може повпливати на показання цих осіб. Також посилається на те, що до арешту він був працевлаштованим, але працював неофіційно, а також має позитивні характеризуючи дані з місця проживання та позитивно характеризується керівництвом місця його теперішнього утримання, яким є СІЗО № 30 м. Черкаси. На даний час має можливість проживати в смт. Єрки у приятеля його батька за адресою АДРЕСА_1 .
Обвинувачений пояснив, що дійсно до обрання йому запобіжного заходу у даному провадженні він відбуваючи покарання за попереднім вироком виконував належно обов`язки, що покладені на нього судом при звільненні від відбуття покарання, але були випадки коли він не зміг прибути на відмітку з об`єктивних причин, а в грудні 2014 року він отримав дозвіл від працівника кримінальної виконавчої інспекції в м. Тячів на зміну місця відбуття покарання в зв`язку з чим проживаючи в селищі Єрки Катеринопільського району прибув на постановку на облік до м. Звенигородка де йому працівники міліції роз`яснили, що слід стати на облік по місцю реєстрації хоча в м. Тячів цього йому не пояснювали. Тому він з дозволу слідчого поїхав додому в Закарпатську область, але його на вокзалі в м. Києві обікрали, в зв`язку з чим він поїхав на ОСОБА_7 де його як розшукуваного затримали і йому невідомо чому слідчим було прийнято рішення про його розшук.
Прокурор заперечує проти задоволення даного клопотання посилаючись, на дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості, який вчинено ним після засудження за вчинення тяжкого злочину, в період іспитового строку, що вказує на існування ризику вчинення даним обвинуваченим інших кримінальних правопорушень. Також прокурор вказує, що обвинувачений після вчинення злочину ігнорував виклики до слідчого та переховувався від органів слідства в м. Києві де і був затриманим працівниками міліції, є особою який не має постійного місця роботи та постійного доходу, а заробляє тимчасовими заробітками по різних областях України. Тому прокурор вважає, що і на даний час існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого. Позицію прокурора підтримав потерпілий.
Суд вислухавши думку учасників судового розгляду, щодо заявленого клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Дійсно станом на даний час у вказаному кримінальному провадженні допитаний потерпілий та всі свідки по провадженню, однак вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, суд повинен врахувати практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою законом процедурою.
Дійсно, тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 триває з 23 лютого 2015 року, що не є коротким в абсолютному вимірі, проте, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, зважаючи на якісну характеристику кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає таке тримання під вартою процесуально обґрунтованим.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 , обвинувачений у вчиненні умисного злочину, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, і його вчинення інкримінується йому в період іспитового строку встановленого судом після звільнення його Макарівським районним судом Київської області від відбування покарання з випробуванням за вчинення умисного тяжкого злочину, тобто такі дані вказують на те що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Встановлено, що в період досудового слідства ОСОБА_4 , ухилявся від органі досудового слідства, а тому існує ризик його переховування від суду. Крім того з показань обвинуваченого вбачається, що він тривалий час не виконує покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України, що покладені на нього при звільненні від відбуття покарання Макарівським районним судом Київської області.
Таким чином, суд, керуючись ст. 331 КПК України, вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є процесуально обґрунтованим, а на даний час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому за таких обставин суд вважає, що відсутні достатні підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, тому в задоволенні його клопотання, слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 331, 369 КПК України, -
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі СІЗО № 30 м. Черкаси.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1