Категорія:скарга на ухвалу про відмову у відкритті провадження. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

представника скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого про накладення арешту на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого прокуратури ОСОБА_8 від 12 листопада 2009 року про накладення арешту на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_6 на праві приватної власності та знаходиться в с. Оздів Луцького району.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій вважає, що слідчим суддею необґрунтовано відмовлено у відкритті провадження за її скаргою. Посилається на те, що на даний час в прокуратурі Луцького району немає слідчих, а прокурор Луцького району відмовив їй у скасуванні арешту на земельні ділянки. Зазначає, що слідчий суддя порушив її конституційне право на оскарження до суду незаконних дій будь-яких посадових осіб. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою відкрити провадження за її скаргою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, скаржника ОСОБА_6 її представника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та прохали скасувати постанову слідчого про накладення арешту на земельну ділянку, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 1997 року, Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їх юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І цієї Конвенції.

До таких гарантованих прав, передбачених розділом І Конвенції, відноситься і право на повагу до приватного і сімейного життя, яке закріплене в статті 8.

Згідно з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_6 є власником земельної ділянки в с. Оздів Луцького району та на дану ділянку постановою слідчого прокурора Луцького району від 12 листопада 2009 року ОСОБА_8 накладено арешт.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_6 , постанова слідчого прокуратури Луцького району ОСОБА_8 , якою накладено арешт на земельну ділянку у матеріалах кримінальної справи відсутня, також відсутні будь-які дані про накладення арешту на зазначену земельну ділянку.

Прокурор, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в засідання апеляційного суду не з`явився, будь яких доказів на підтвердження необхідності накладення арешту на земельну ділянку ОСОБА_6 не надав.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є загальними засадами кримінального провадження.

Права та свободи людини і громадянина у відповідності до ст. 55 Конституції України захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доводам апеляційної скарги та з урахуванням системного аналізу зазначених вище норм національного та міжнародного законодавства (яке є імплементоване в систему національного законодавства), апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку слідчий суддя повертаючи скаргу ОСОБА_6 з тих підстав, що розгляд даної скарги слід здійснювати в порядку КПК України 1960 року, фактично обмежив її у гарантованому праві на доступ до правосуддя, що в призмі зазначених вище положень закону є неприпустимим.

Оскільки скаржник ОСОБА_6 вже зверталась до Луцького міськрайонного суду в порядку КПК України 1960 року, однак постановою даного суду від 25 червня 2015 року їй було відмовлено в задоволені її скарги з мотивів відсутності постанови слідчого прокуратури Луцького району від 12 листопада 2009 року.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , дійшов помилкового висновку при визначенні предмету та порядку розгляду заяви, а відтак прийняв рішення без урахування положень Конституції України та практики Європейського суду з прав людини.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407 ч.3 п.1, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого прокуратури Луцького району ОСОБА_8 від 12 листопада 2009 року про накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер 03, яка належить ОСОБА_6 на праві приватної власності, скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 про зняття арешту з земельної ділянки яка знаходиться в с. Оздів Луцького району задовольнити.

Постанову слідчого прокуратури Луцького району ОСОБА_8 від 12 листопада 2009 року, якою накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер 03, яка належить ОСОБА_6 на праві приватної власності і знаходиться за адресою с. Оздів Луцького району, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: