Справа № 1-6/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2010 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

при секретарі Мойленко А.О.

з участю прокурора Хіневич І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, нежонатого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, в відповідності до ст.89 КК України раніше не судимого

в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи зобов»язаним, і достовірно знаючи про це, до сплати аліментів згідно постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 3 січня 1997 року на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь матері дитини ОСОБА_3 в розмірі ? ч. з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25% мінімальної заробітної плати, починаючи з 11 жовтня 1996 року до повноліття дитини, тобто до 19 липня 2011 року, аліментів не сплачував з 1 жовтня 2006 року, будучи працездатним ніде не працював, на неодноразові виклики до державної виконавчої служби не зявлявся, якою неодноразово попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, добровільно коштів на утримання дитини не надавав, тим самим злісно ухиляючись від їх сплати, і станом на 1 січня 2009 року допустив заборгованість в сумі 8481 грн.13 коп., яка до теперішнього часу не сплачена.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 винним себе в предявленому обвинуваченні визнав повністю, про обставини вчиненого пояснив так, як це викладено в мотивувальній частині вироку, правильно розуміючи обставини справи і у суду немає сумнівів в істинності та добровільності його позиції.

Крім особистих визнань, винність ОСОБА_1 підтверджується всебічно, повно і обєктивно матеріалами справи, які суд визнає достовірними, достатніми і допустимими, і які ніким із учасників процесу не оспорюються.

Оскільки обвинувачення визнано підсуднім ОСОБА_1, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, то в відповідності до ст.299 КПК України суд вважає недоцільним досліджувати докази в відношенні фактичних обставин справи, розяснивши підсудному ОСОБА_1, що він при таких обставинах позбавляється права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Виходячи із наданих матеріалів і пояснень підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України, оскільки він злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого, особу підсудного ОСОБА_1, який характеризується посередньо, а також обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

Так, ОСОБА_1 розкаявся у вчиненому, і суд визнає цю обставину помякшуючою його відповідальність.

Обставин, що обтяжують його відповідальність в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових

злочинів не пов»язане з позбавленням волі в виді громадських робіт.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити покарання в виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 днів з дня його проголошення всіма учасниками процесу через Кременчуцький

Суддя С. М. Клименко