Справа № 369/5575/15-к
Провадження № 1-кп/369/308/15
В И Р О К
іменем України
10.11.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000208 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Омськ, Росія, росіянина, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, пенсіонера по інвалідності (ІІІ група інвалідності, загальне захворювання), працюючого заступником директора ТОВ «Совки», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:
28 квітня 2010 року близько 10 години між ОСОБА_7 , що перебував на земельній ділянці, розташованій в АДРЕСА_3 , та ОСОБА_6 , яка знаходилась на сусідній земельній ділянці АДРЕСА_4 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, що склалися з 2007 року з приводу розподілу вищевказаних земельних ділянок, виникла сварка. У ході сварки ОСОБА_7 , маючи намір на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, пішов до власного домоволодіння, взяв зброю, пристосовану для відстрілу набоїв «Флобер» калібру 4,5 мм і, підійшов до межі вищевказаних ділянок, де в цей час знаходилась ОСОБА_6 , яка намагалась витягнути стовпчики, встановлені ОСОБА_7 .

Останній, наблизившись до потерпілої на відстань 1 метру, реалізуючи свій злочинний намір, умисно здійснив постріл із вказаної зброї в обличчя потерпілій ОСОБА_6 .

Вважаючи, що виконав усі дії, необхідні для доведення злочину до кінця, ОСОБА_7 з місця злочину зник. Проте, злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_6 під час даного пострілу, підводячись різко відхилила голову в бік, завдяки чому змогла запобігти настанню тяжких наслідків, та, у подальшому, їй було надано своєчасну медичну допомогу.

В результаті вказаних дій ОСОБА_7 , згідно з висновком медичної експертизи № 244 від 16-17.06.2010 року ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани правої щоки з пошкодженням передньої стінки гайморової пазухи, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та суду показав, що у 2004 році його сім`я придбала будинок та дві земельні ділянку в с. Пінчуки Васильківського району Київської області по вулиці Франка, межі земельних ділянок на момент купівлі були погоджені, металева сітка, яка розмежовувала ділянки з сусідами, була встановлена попередніми власниками. 28.04.2010 року з Рівного він привіз ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для допомоги на земельній ділянці. Зранку цього дня на земельній ділянці він побачив ОСОБА_10 , який забивав металеві прути на земельній ділянці, а йому допомога дружина ОСОБА_11 . Сагайдачний підійшов до них та почав виймати металеві прути з землі та розмовляв з ОСОБА_12 , який почав його підтримувати, у зв`язку з чим між Бількевичами виникла сварка, оскільки ОСОБА_13 почала говорити своєму чоловіку, що він ніхто та земельна ділянка йому не належить, а тому він не має права вести будь-які переговори. Сагайдачний відійшов до сараю, звідки почув крик своєї дружини ОСОБА_14 , яка крикнула: «Мамо, стережіться». На крик він направився назад та побачив як ОСОБА_15 кинула сокиру в сторону ОСОБА_16 . Остання, внаслідок вад здоров`я, похитнулась та впала. Разом з дружиною він відвів ОСОБА_16 в будинок, де дружина зробили їй укол. В цей час ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , сварячись між собою, пішли в сторону свого будинку. Після цього приїхав дільничний інспектор та разом з ним він поїхав до ОСОБА_19 , де в присутності слідчого ОСОБА_20 від підписав два документи відмову у наданні показів на підставі ст. 63 Конституції України та зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Після цього повернувся до своєї земельної ділянки, де були працівники міліції, які щось шукали. ОСОБА_13 після цього не бачив, також не бачив, щоб у ОСОБА_15 були кров на обличчі. Поряд з їхніми земельними ділянками більше немає сусідів, які б могли стати очевидцями конфлікту. Хто міг вистрелити в ОСОБА_21 не знає. Після інциденту ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відвіз до Рівного. По роду своєї діяльності він часто перебуває у відрядженні, тому після цих подій він був відсутній за місцем проживання. В подальшому, у 2012 року був затриманий та арештований Васильківсьским міськрайонним судом, хоча він не знав, що відносно нього порушена кримінальна справа та він перебуває у розшуку. З-під варти був звільнений ухвалою Апеляційного суду Київської області. Висловив скарги на дії слідчого ОСОБА_20 . Також пояснив, що має досвід поводження зі зброєю, проте не має навичок поводження з «Флобером», у своєму користуванні має мисливську рушницю. Також пояснив, що ОСОБА_21 позивалась, в тому числі до нього, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, проте у позові ОСОБА_21 рішенням апеляційної інстанції відмовлено. У пред`явленому йому обвинуваченні просив виправдати.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що ОСОБА_22 теща обвинуваченого ОСОБА_7 являється її сусідкою у с. Пінчуки Васильківського району. У 2007 році рішенням сільської ради ОСОБА_6 за тривалу роботу у радгоспі, було виділено у користування, та потім у власність, 0,25 га землі. 28.04.2010 року близько 10 години ОСОБА_23 почав виймати стовпчики, якими була встановлена межа. На городі були як її родичі (матір та чоловік), так і ОСОБА_23 . Бількевич пішла додому та взяла сокиру, з якою підійшла до місця, де повинен був бути стовпчик, а коли розігнулась, то ОСОБА_23 був у метрі від неї та здійснив постріл у праву щоку під око з чорного кольору, який тримав у витягнутій руці. До неї підбігла матір ОСОБА_24 та почала з`ясовувати у ОСОБА_7 навіщо він це зробив. Сагайдачний наставив пістолет на матір, тому вони втекли додому. З дому викликали міліцію та самостійно поїхали до лікарні. В подальшому вона проходила лікування в різних лікарнях, яке оплачувала самостійно. Сагайдачний з приводу вчиненого не вибачався та досі між ними не врегульоване питання межі земельної ділянки. Потерпіла ОСОБА_6 пред`явила позов, в якому просила стягнути на свою користь 3374,13 грн. матеріальної (том 2 а.с. 208-212) та 35000 грн. моральної шкоди, оскільки ОСОБА_7 своїм зухвалим вчинком принизив її честь та гідність (том 2 а.с. 35-37).

Свідок ОСОБА_24 матір потерпілої суду показала, що її доньці за багато років праці в радгоспі виділили в користування земельну ділянку в с. Пінчуки, межа якої з однієї сторони проходить з ОСОБА_23 . 28.04.2010 року вона, будучи на цій земельній ділянці, чула сварку між її донькою та сусідом ОСОБА_25 та спостерігала за діями, чула постріл. Після цього обличчя доньки було у крові, в лікарні їй зробили операцію.

Свідок ОСОБА_26 чоловік потерпілої суду показав, що його сім`ї була виділена земельна ділянка, сусідом по якій є ОСОБА_7 . Між ними виникла конфліктна ситуація з приводу межі земельної ділянки: ОСОБА_15 забивали кілки на ділянці, а ОСОБА_23 їх викидав. 28.04.2010 року в черговий раз ОСОБА_15 закопали кілки на земельній ділянці. Коли він був метрів 15 від своєї дружини та біля сараю заточував сокирою кілки, а дружина була біля сітки з сокирою він почув звук пострілу та зойк дружини, на що обернувся та побачив ОСОБА_23 , який стояв з пістолетом чорного кольору в руках. Бількевич побіг до дружини, а вона пішла йому назустріч, обличчя в неї було в крові та сказала, щоб він не йшов в сторону Сагайдачного.

Свідок ОСОБА_27 сусідка ОСОБА_15 та ОСОБА_23 у с. Пінчуки Васильківського району Київської області суду показала, що в квітні 2010 року близько 10 години вона поверталась додому з магазину, їхала на велосипеді, який взяла у ОСОБА_6 . Почула начебто звук петарди хлопок, а потім побачила, що біжить ОСОБА_13 , у якої було обличчя у крові. Коли ОСОБА_28 під`їхала до земельної ділянки ОСОБА_15 , то в городі побачила ОСОБА_7 з пістолетом в руці, рука була опущена. Також свідок ОСОБА_27 повідомила, що між нею та ОСОБА_23 виникали конфлікти з приводу користування землею, оскільки ОСОБА_23 заліз на 2 метри на земельну ділянку її сестри.

Свідок ОСОБА_29 дружина обвинуваченого суду показала, що в кінці 2007 році їй повідомили, що ОСОБА_15 виділили ділянку землі, яка раніше належала ОСОБА_30 , у якої вони з чоловіком придбали будинок та земельну ділянку для своєї матері. З самого початку були нормальні відносини. Після того, коли піднялась ціна землі, то ОСОБА_15 подала заяву в сільську раду про виділення земельної ділянки та отримала її, в подальшому мала намір її продати. Бількевичі почали перешкоджати користуватися земельною ділянкою. 28.04.2010 року вранці вона та чоловік ОСОБА_7 пішли працювати на город та вона за щось зачепились, потім огляділась та побачили, що це металевий штир, коли викопали, то побачили, що він завдовжки два метри, по городу знайшли близько 10 таких штирів. Вони почали їх викопувати, а ОСОБА_15 назад закопували, виник конфлікт. ОСОБА_7 підійшов до чоловіка ОСОБА_15 , щоб з`ясувати відносини та почали розмовляти. До них підбігла ОСОБА_13 , яка почала ображати свого чоловіка принизливими словами. Шаповал була в дальньому кутку свого городу. Оскільки розмова не вдалась, то чоловік ОСОБА_23 пішов до будинку, всі розійшлись. Потім із-за сараю вискочила ОСОБА_13 з сокирою в руках, та, нецензурно лаючись бігла до сітки, яка розмежовувала ділянки. ОСОБА_29 крикнула своїй матері, щоб та тікала, матір розвернулась, але впала, в цей час ОСОБА_21 кинула в сторону матері сокиру. Через деякий час приїхали працівники міліції, який запропонували проїхати в с. Гребінки, де, не зрозуміло з яких причин, чоловіку ОСОБА_7 запропонувала написати заяву, щоб він відмовляється від землі. Коли вони повернулись в с. Пінчуки, то на ділянці працівники міліції гребли землю маленькими грабельками, їм ніхто нічого не пояснював. Потім чоловік повіз хлопців, які працювали на їхній ділянці ОСОБА_8 та ОСОБА_9 додому до міста Рівне. В кінці вересня, коли вона з чоловіком відпочивала на морі, зателефонувала матір та сказала, що у будинку проводять обшук. Через деякий час їм стало відомо, що ОСОБА_23 звинувачують в тому, що він стріляв у ОСОБА_31 . Також свідок ОСОБА_29 суду повідомила, що її чоловік кадровий офіцер, має навички поводження зі зброєю, у його користуванні є мисливська рушниця. Рішеннями судів визнано, що межа між їхніми земельними ділянками проходять по металевій сітці.

З матеріалі кримінального провадження слідує, що 28.04.2010 року ОСОБА_6 звернулась до Васильківського МВ з заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_7 , який 28.04.2010 року близько 10 години 30 хвилин вистрелив у неї з пристрою, схожого на пістолет, яким наніс тілесні ушкодження (том 2 а.с. 99). Відомості за заявою ОСОБА_6 були внесені до ЄРДР 29.11.2012 року (том 3 а.с. 94).

Під час огляд місця події домоволодіння ОСОБА_24 , що розташоване по АДРЕСА_3 , проведеного 28.04.2010 року з 12 по 13 годину в присутності двох понятих, зафіксовано, що саме домоволодіння огороджено бетонним парканом, вхід на територію здійснюється через металеву хвіртку. На подвір`ї праворуч від хвіртки розташований одноповерховий цегляний будинок, ліворуч від будинку одноповерховий цегляний сарай, біля сараю стежка, що веде на город, який до половини огороджений металевою сіткою. На краю сітки на городі є витоптане місце. З слів ОСОБА_24 , на цьому місці стояла її донька ОСОБА_6 , в яку стріляв сусід по городу ОСОБА_7 , який стояв з іншої сторони металевої сітки. На даному місці при огляді ніяких слідів не виявлено, слідів крові також не виявлено, гільз від пістолета не виявлено також (том 2 а.с. 100-102).

06.05.2010 року в кабінеті завідуючого центру щелепно-лицьової хірургії Київської обласної клінічної лікарні вилучено металевий предмет, схожий на кулю, який було вилучено з м`язових тканин на обличчі під час операції 28.04.2010 року ОСОБА_6 (том 2 а.с. 103).

Згідно довідки КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні в центрі щелепно-лицьової хірургії та стоматології КОКЛ з 28.04.2010 року по 06.05.2010 року (том 2 а.с. 105).

Відповідно до акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 198 від 28.05-01.06.2010 року у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді рани правої щоки з пошкодженням передньої стінки правої гайморової пазухи, за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (більше 6 днів, але менше 21 доби) (том 2 а.с. 106-107). Згідно висновку експерта № 244 від 15-17.06.2010 року при судово-медичні експертизі у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження: рана правої щоки з пошкодженням передньої стінки гайморової пазухи, які спричинені від дії тупого предмету в строк та за обставин вказаних у постанові, тобто 28.04.2010 року близько 10.30 внаслідок пострілу з предмету, ззовні схожого на пістолет в обличчя ОСОБА_6 ; тілесні ушкодження у ОСОБА_6 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; переконливих судово-медичних даних, які б свідчили про характер та індивідуальні властивості (розмір, вагу, тощо) трав маючого предмету, - немає (том 2 а.с. 108-109).

Згідно висновку експерта № 547ВКД від 08.10.2010 року наданий на дослідження предмет являється кулькою від патрону «флобера», та можуть використовуватися як метальний снаряд для зброї, призначений для відстрілу набоїв «Флобера» калібру 4,5 мм; надана на дослідження кулька вірогідно була стріляна зі зброї, призначеної для відстрілу набоїв «Флобера» калібру 4,5 мм4 відповісти на питання: «чи відноситься пристрій, з якого було здійснено постріл даним сферичним металевим предметом, до вогнепальної зброї?» не представилось за можливе (том 2 а.с. 110-111, том 4 а.с. 51-52).

Під час проведення відтворень обстановки та обставин події за участю потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_27 були відтворенні обставини заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (том 2 а.с. 113-119).

Рішеннями різних судових інстанцій підтверджено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 існують неприязні відносини з приводу користування земельними ділянками.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що послідовними показами потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , а також висновками проведених у справі експертиз повністю доведена вина обвинуваченого ОСОБА_7 у закінченому замаху, тобто у виконанні ним всіх дій, які він вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, на умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК України. Постріл ОСОБА_7 було здійснено в обличчя потерпілої ОСОБА_6 , у якої виявлена рана правої щоки з пошкодженням передньої стінки гайморової пазухи, тому існувала можливість попадання в око і спричинення тяжких тілесних ушкоджень втрата важливого органу. Довготривалий конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також його психоемоційний стан, який передував конфлікту вказують на те, що постріл ОСОБА_7 здійснив умисно, розуміючи та усвідомлюючи можливість настання тяжких наслідків.

Покази обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_29 про непричетність ОСОБА_7 до злочину та надуманість пред`явленого обвинувачення, суд вважає лінією захисту обвинуваченого та не приймає їх до уваги, оскільки такі покази повністю спростовані в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , а також висновками проведених у справі експертиз.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості та наслідки вчиненого ним діяння, характеризуючі дані його особи, ставлення до вчиненого, думку потерпілої.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_7 раніше не судимий (том 2 а.с. 172), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (том 2 а.с. 173, 174), має постійне місце реєстрації та проживання (том 2 а.с. 155-156), одружений (том 2 а.с. 165), працює, за місцем роботи має виключно позитивні характеристики (том 2 а.с. 175, 277, том 3 а.с. 49), має нагороди та почесні звання (том 2 а.с. 157-161), є випускником Омського вищого загальновійськового командного двічі Червонопрапорного училища імені М.В. Фрунзе, де у 1982 році склав державні іспити з наукового комунізму, тактичної підготовки, вогневої підготовки та експлуатації машин, отримав кваліфікацію офіцера с вищою військово-спеціальною освітою інженера по експлуатації колісних та гусеничних машин (том 2 а.с. 162-163, 166-169), у 2000 році отримав дозвіл на право зберігання та носіння мисливської помпової рушниці (том 2 а.с. 170), за даними Пінчуківської сільської ради Київської області характеризується як неввічливий, грубий, зухвалий (том 2 а.с. 176), згідно даних актів комісійних судово-психіатричних експертиз № 413 від 11-20.09.2013 року та № 709 від 05-20.09.2012 року осудний (том 2 а.с. 204-207), є інвалідом ІІІ групи загальне захворювання (том 1 а.с. 145), обставин, що відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому, з урахуванням встановлених судом обставин справи, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК України, з врахуванням положень ст. ст. 65, 68 КК України, у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, та, враховуючи особу обвинуваченого, зважаючи на його вік та стан здоров`я, приходить до висновку про можливість звільненого обвинуваченого від відбування призначеного покарання в встановленням іспитового строку.
Вирішуючи заявлений у справі позов, суд, виходячи з положень ст. ст. 127, 129 КПК України, дослідивши всі документи, надані на підтвердження заявлених до відшкодування сум, вважає, що позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки заявлена до відшкодування сума матеріальної шкоди у розмірі 3374,13 грн. повністю підтверджена наданими суду документами. При вирішені питання про стягнення на користь потерпілої моральної шкоди, суд, виходячи з вимог розумності та справедливості, враховуючи зухвале виправдання ОСОБА_7 своїх протиправних дій, вимоги про відшкодування 35000 грн. моральної шкоди суд вважає такими, що відповідають ступеню моральних переживань потерпілої.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На час судового розгляду дія застосовано до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту припинена за перебігом строку застосування, сумлінна процесуальна поведінка обвинуваченого призводить до висновку про недоцільність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу на час набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127-129, 368 371, 373, 374 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, з`являтись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , 3374 (три тисячі триста сімдесят чотири) грн. 13 коп. матеріальної шкоди та 35000 (тридцять п`ять тисяч) грн. моральної шкоди, а всього 38374 (тридцять вісім тисяч триста сімдесят чотири) грн. 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000208 у розмірі 1216 (одна тисяча шістнадцять) грн. 16 коп.

Речові докази у справі: кульку від патрона «Флобера», яка зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1