Справа № 344/6243/14-к
Провадження № 1-кс/344/1219/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні Начальником відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся в суд із зазначеним клопотанням.

Матеріалами клопотання зазначається, що ОСОБА_5 , перебуваючи упродовж 2011-2012 років на посаді директора ПП «Пацифік-2», використав підроблені документи про нібито придбання товарів та робіт від суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності, а саме: ТзОВ Продукторія та ТзОВ Нові паливні ресурси, якими фактично товари та роботи не поставлялись і не виконувались, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету податку на прибуток підприємства на суму 314 971 грн. та податку на додану вартість на суму 253 824 грн., а всього податків на загальну суму 568 795 грн., тобто у значних розмірах.

Слідчий вказує, що зазначені обставини знайшли своє об`єктивне підтвердження зібраними у ході досудового розслідування фактичними даними, які містяться акті від 31.01.2014 за №24/2440/30491450/4 про результати позапланової виїзної перевірки ПП «Пацифік-2», протоколах допиту свідків та інших вилучених документах первинного обліку, податкової звітності (договорах, податкових накладних, накладних, декларацій з податку на додану вартість), відомостях, інформації, що свідчать про ознаки фіктивності ТзОВ «Продукторія» та ТзОВ «Нові паливні ресурси» складених податковими органами, висновками почеркознавчої експертизи та інших фактах, які у своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України.

30.04.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.212 КК України.

Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що заподіяна протиправними діями директора ПП «Пацифік-2» ОСОБА_5 державним інтересам матеріальна шкода в сумі 568 795 грн. на даний час не відшкодована, у зв`язку із чим прокурором до підозрюваного ОСОБА_5 заявлено цивільний позов на вказану суму.

Відповідно до клопотання слідчого директор ПП «Пацифік-2» ОСОБА_5 діяв від імені підприємства, то вказане підприємство є юридичною особою, яке несе за законом матеріальну відповідальність за його дії.

Слідчим у клопотанні зазначається, що встановлено, що ПП «Пацифік-2» () володіє транспортним засобом «МАЗ 5334», адміністративно-виробничими приміщеннями та земельною ділянкою що підтверджується інформацією УДАІ УМВС в Івано-Франківській області та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта.

Вартість вказаного майна (гроші у будь-якій валюті у безготівковому вигляді), яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, є співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями.

В судовому засіданні сторона обвинувачення підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.

Директор ПП «Пацифік-2» в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні клопотання щодо накладення ареншту на автомобіль МАЗ 5334 та адміністративно-виробничі приміщення у с. Майдан.

Вислухавши пояснення сторони обвинувачення, директора ПП «Пасифік-2», дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважаю клопотання підставним, виходячи із наступних міркувань.

Ч.3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Ч.1 ст. 170 КПК України вказує, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановлену цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу, арешт майна також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном чи використовувати його.

Враховуючи те, що відповідно до довідки з ПП «Пацифік-2» вартість земельної ділянки у АДРЕСА_1 становить 1 285 000 грн., а цивільний позов заявлено на суму 568 795 грн., тому слідчий суддя вважає, що накладення арешту на земельну ділянку буде достатньою для можливого відшкодування заподіяної шкоди.

А відтак на підставі викладеного вбачаються підстави для часткового задоволення вказаного клопотання.

Як зазначав Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїх Узагальненнях судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження за 2014 рік, зокрема у п.11 вказано, що ч. 5 ст. 173 КПК не містить вимоги про те, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено строк дії цієї ухвали. Слід звернути увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 170 КПК арешт майна передбачає тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. З огляду на наведене зазначення в ухвалі про арешт майна строку її дії за аналогією із ухвалою про тимчасовий доступ до речей і документів є необґрунтованим. На користь цьому свідчить і мета, з якою застосовується арешт майна, зокрема забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. Слідчий суддя на момент розгляду клопотання про арешт майна не має жодних підстав для того, щоб визначити часові межі, коли відпаде необхідність забезпечувати можливу конфіскацію майна або цивільний позов (фактично ухвалення обвинувального вироку щодо особи), а тому зазначення в ухвалах про арешт майна строку їх дії не сприятиме досягненню завдань кримінального провадження, які забезпечуються таким заходом як арешт майна.

Керуючись ст.ст. 131,132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ПП «Пацифік-2» (), а саме:

- земельну ділянку у с. Майдан, Тисменицького району, Івано-Франківської області, по вул. Б. Хмельницького, 10/А.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1