Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1939/15-к
провадження № 1-кп/368/100/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2015 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
та обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000624 від 29.09.2015 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Кагарлицького району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 21.09.2015 р., близько 19 год., діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення за рахунок викрадення чужого майна, а саме: дощок та брусу з пилорами, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та орендується фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , якого він запевнив в тому, що він являється працівником даної пилорами та бере дошки з дозволу власника, на автомобілі ОСОБА_6 , марки «Фольксваген Транспортер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхали до приміщення вищезазначеної пилорами. На час приїзду, поблизу приміщення пилорами, разом із дружиною ОСОБА_7 , збирав обрізки дерева інший працівник даної пилорами ОСОБА_8 , якого ОСОБА_5 добре знав, оскільки разом із останнім працював. Після чого, він, реалізовуючи мету таємного викрадення чужого майна спрямовану на особисте збагачення, будучи впевненим в тому, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не усвідомлюють факт вчинення ним крадіжки, оскільки він запевнив останніх в тому, що бере дошки з дозволу власника ОСОБА_4 , а тому вони не будуть йому перешкоджати у вчиненні злочинних дій, обійшовши приміщення пилорами з іншого боку, за допомогою знайденої цеглини, вибив скло металопластикового вікна, через яке незаконно проник всередину приміщення та відімкнув бокові двері із середини. В подальшому, він, з метою вчинення крадіжки, через відчинені ним же бокові двері, разом із ОСОБА_9 , який не мав умислу на вчинення крадіжки, оскільки вважав, що дошки він з ОСОБА_5 забирає з дозволу його власника, зайшли всередину приміщення пилорами, звідки винесли 16 дощок, довжиною по 4,5 м., вартістю 40,5 грн. кожна, загальною вартістю 648 грн. та один оциліндрований брус вартістю 232,9 грн., які погрузили до вищезазначеного автомобіля ОСОБА_6 та перевезли до місця проживання останнього в АДРЕСА_3 .
В такий спосіб ОСОБА_5 розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями, матеріальної шкоди ОСОБА_4 на загальну суму 880,90 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..185 ч. 3 КК України визнав повністю та суду пояснив, що він знає потерпілого, оскільки в нього працював. Намір вчинити крадіжку у нього виник раптово. Він попросив свого знайомого на його машині відвести будевельні матеріали. Вони приїхали до пилорами, де він розбивши вікно, зайшов до приміщення та винесли дошки та один брус. Про те, що він вчиняє крадіжку ніхто не знав. Він відшкодував потерпілом збитки. Кається та більше цього не повториться. Погоджується з мірою покарання, яку було запропоновано прокурором.
Крім власного визнання своєї винуватості винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні доводиться перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснила, що він являється фізичною особою підприємцем та орендує приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_2 . 20 вересня 2015 року, коли він приїхав на роботу, то помітив, що одне вікно було розбите та пропали деякі його речі, а саме: дошки та один брус. До обвинуваченого претензій не має. Збитки йому відшкодовані повністю. Погоджується із запропонованою мірою покарання до обвинуваченого.
За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхніх позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування справи, які не були об`єктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) та щиро покаявся, що підтвердив це і у судовому засіданні.
Таким чином суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , яке містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.. 185 ч. 3 КК України (в редакції 2001 року) - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, обвинувачений винний у вчиненні даного злочину та підлягають покаранню.
Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно паспорту серії НОМЕР_2 , виданого 24 січня 2013 року обвинувачений ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Слобода Кагарлицького району Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_10 є батьком ОСОБА_11 , відно якого він не позбавлений батьківських прав.
Згідно характеристики № 02-44/328 від 01.10.2015 року, виданою виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області вбачається, що ОСОБА_5 зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 . Працює по договорах. За час проживання в селі громадський порядок в селі не порушував. Скарг від жителів села не надходило. Зауважень з боку виконавчого комітету немає. Має склад сім`ї наступний: дружина - ОСОБА_11 , 1993р.н. та син - ОСОБА_11 , 2013 р.н.
Згідно вимоги про судимість № 9219 від 06.10.2015 станом на 06.10.2015 року ОСОБА_5 є таким, що не має судимостей.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 524 обвинувачений ОСОБА_5 за наркологічного допомогою не звертався та на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 394 обвинувачений ОСОБА_5 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_5 міри та виду покарання.
Так, санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Згідно ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Відповідно, згідно ч. 4 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 , є тяжким злочином.
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та активне сприяння розкриттю злочину.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, а також враховуючи те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд, враховуючи обставини справи та характеризуючи особу обвинуваченого дані, зокрема те, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, по місцю проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліках у лікаря психіатра та нарколога, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_5 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії, а саме: у виді позбавлення волі.
Однак, призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») відтак, приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства.
Суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 3, 4 ст. 76 КК України. Відповідно до ч. 3 ст.75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Тому, на думку суду, призначення обвинуваченому такої міри покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: (а.с. 37) 16 дощок, довжиною по 4,5 м кожна, товщиною 25 мм, шириною 15 см та оциліндровий брус, довжиною 3 м, діаметром 18 см, які залишено під письмову розписку на зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, - повернути власнику ОСОБА_4 .
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:
?повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання ;
?періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази по кримінальному провадженню: (а.с. 37) 16 дощок, довжиною по 4,5 м кожна, товщиною 25 мм, шириною 15 см та оциліндровий брус, довжиною 3 м, діаметром 18 см, які залишено під письмову розписку на зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, - повернути власнику ОСОБА_4 .
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1