Справа № 1-125/11
В И Р О К
Іменем України

19 січня 2012 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, гр. України, з середньою освітою, розлученої, не працюючої, що не перебуває на обліку у службі зайнятості, на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , що мешкає по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ст. 166 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_4 діючи умисно, протягом тривалого часу злісно не виконувала батьківські обов`язки по догляду за дитиною без поважних причин, що спричинило тяжкі наслідки для її неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», не забезпечила неповнолітньому ОСОБА_5 , достатнього життєвого рівня, всебічного виховання, розвитку та захисту законних прав та інтересів. Зловживаючи спиртними напоями, ніде не працюючи, ОСОБА_4 , залишивши неповнолітнього сина ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_6 , не піклувалась про його здоров`я, фізичний та психічний розвиток, не створювала необхідних побутових умов, не забезпечувала належного догляду за ним, не контролювала його поведінку, моральний та етичний стан, що призвело до скоєння неповнолітнім ОСОБА_5 злочинів та адміністративних правопорушень.

Так, вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 20.01.2011 року неповнолітній ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та засуджений до громадських робіт на строк 100 годин.

Безвідповідальне ставлення ОСОБА_4 до виконання своїх батьківських обов`язків призвело до того, що неповнолітній ОСОБА_5 протягом грудня 2010 - лютого 2011 рр. Переяслав-Хмельницьким МВ ГУ МВС України в Київській області тричі притягувався до адміністративної відповідальності.

За негативну поведінку неповнолітній ОСОБА_5 04.02.11 поставлений на профілактичний облік у службі у справах дітей Переяслав-Хмельницької міської ради як такий, що опинився в складних життєвих обставинах та з 15.09.10 р. у кримінальній міліції у справах дітей Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області за скоєння злочину, а також за епізодичне вживання алкогольних напоїв, не відвідування школи.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що її неповнолітній син ОСОБА_5 вироком суду засуджений до громадських робіт, має не зняту судимість за попередній умисний злочин, не вжила жодних заходів щодо забезпечення належної поведінки та виправлення останнього, не проконтролювала регулярне відбуття неповнолітнім громадських робіт, явку до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію, що є порушенням порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт. У кримінально-виконавчій інспекції ОСОБА_4 неодноразово роз`яснювалося, що у разі подальших порушень, її син буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України.

Так, 27.05.2011 року СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУМВС України в Київській області відносно неповнолітнього ОСОБА_5 порушена кримінальна справа №17-8628 за ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 у 2009 та 2011 роках притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання останньою батьківських обов`язків щодо виховання, навчання неповнолітньої дитини.

Таким чином, ОСОБА_4 будь-яких заходів, спрямованих на забезпечення рівня життя, достатнього для фізичного та морального розвитку і виховання в дусі поваги до прав і свобод інших людей її неповнолітнього сина ОСОБА_7 , не вживала. Злісно не виконувала батьківські обов`язки по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки для неповнолітнього ОСОБА_5 , які виразилися у бездіяльності щодо утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили щодо поведінки та виховання неповнолітнього.

Своїми діями, які виразились у злісному невиконанні обов`язків по догляду за дитиною, що проявилося у невжитті заходів спрямованих на забезпечення рівня життя, достатнього для фізичного та морального розвитку і виховання в дусі поваги до прав і свобод дитини, що спричинило тяжкі наслідки, які виразилися у бездіяльності щодо утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ст. 166 КК України.

Підсудна в судовому засіданні свою вину у інкримінованому їй злочині визнала повністю та підтвердила фабулу обвинувачення, не оспорюючи фактичних обставин справи.

В судовому засіданні за згодою учасників процесу відповідною постановою суду, визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, показань свідків та інших письмових доказів, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції підсудної.

Таким чином, з урахуванням показань підсудної під час досудового та судового слідства, відсутність будь-яких суперечностей по справі, суд приходить до висновку про доведеність винності підсудної у вчиненні злочину, інкримінованого їй стороною обвинувачення, докази винності підсудної у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, є допустимими, достатніми, об`єктивними та такими, що не суперечать один одному.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 299 КПК України. Підсудна не оспорює фактичних обставин справи, правильно розуміючи зміст ч.3 ст. 299 КПК України.

Діяння, вчинене підсудною є суспільно небезпечним і підлягає кваліфікації за ст. 166 КК України, як злісне невиконання батьками встановлених обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Підсудна розкаюється у вчиненому, просить суворо її не карати, оскільки визнала всю негативність свого вчинку.

При призначені міри покарання підсудній, виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення підсудної, запобігання вчиненню інших злочинів, суд враховує тяжкість скоєного, її особу, характеристику з місця проживання, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання підсудної, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено. Обставинами, які пом`якшують її покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового слідства підсудна давала детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин, які лягли в основу її обвинувачення у справі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про призначення підсудній міри покарання у вигляді обмеження волі із встановленням іспитового строку.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст. 81 КПК України.

Судових витрат по справі немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину за ст. 166 КК України і призначити їй покарання у виді трьох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку терміном два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати її не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу змінити із взяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши її з-під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

СУДДЯ