У Х В А Л А
12.08.2015 Справа №607/13590/15-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківці Чемеровецького району Хмельницької області, майстра ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти військової частини пп В НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), з середньою освітою, призваного за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

вСтановив:

Слідчий військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_4 за погодженням з прокурором військової прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що, він вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, на даний час переховуються від органів досудового розслідування, має на меті тимчасово ухилитися від проходження військової служби, перешкоджає проведенню слідчих дій та прийняттю процесуальних рішень у кримінальному провадженні, з урахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким із передбачених у КПК України запобіжних заходів.

Як вбачається із клопотання, наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №40 від 11 березня 2015 року на військову службу за мобілізацією призвано громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого в подальшому скеровано до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого проходження військової служби.

У подальшому, на підставі вимог розпорядження начальника управління особового складу начальника штабу командування Сухопутних військ Збройних Сил України №1993 від 14 квітня 2015 року, відповідно до наказу командира військової частини пп НОМЕР_3 (по стройовій частині) №94 від 24 квітня 2015 року, солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу даної військової частини та призначено на посаду майстра ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти військової частини пп НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) у військовому званні «солдат».

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі.

Натомість солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

27 квітня 2015 року на підставі власноручно написаного солдатом ОСОБА_5 рапорту, останньому надано звільнення із розташування військової частини пп НОМЕР_3 терміном 3 доби. 30 квітня 2015 року, згідно визначеного порядку, о 8 годині 30 хвилин солдат ОСОБА_5 повинен був повернутися до розташування військової частини пп НОМЕР_3 та приступити до виконання службових обов`язків.

Однак, 30 квітня 2015 року солдат ОСОБА_5 свідомо, за відсутності поважних причин до розташування військової частини пп НОМЕР_3 не повернувся, про своє місцезнаходження не заявляв.

Увесь період із 30 квітня 2015 року по теперішній час, солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині пп НОМЕР_3 , у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, без поважних причин та за відсутності дозволу відповідного командування в/частини пп НОМЕР_3 до розташування військової частини пп НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) із звільнення не повернувся, службові обов`язки не виконує. Останній при цьому, не вживає жодних заходів задля повернення в розташування військової частини, не заявляючи про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, маючи реальну змогу це зробити, проводить час на власний розсуд.

28 липня 2015 року відносно солдата ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України. З метою дотримання положень ст.ст. 277, 278 КПК України, зазначене повідомлення про підозру скероване за адресою реєстрації ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) та до розташування військової частини пп НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ).

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000069 від 19 травня 2015 року, та додані до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України доводиться оголошеними та проаналізованими в судовому засіданні доказами: службовим розслідуванням військової частини пп В 1428 за даним фактом, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколами огляду документів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено існування ризиків, зазначених у клопотанні, а саме того, що зважаючи на характер злочину, підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, перешкоджає здійсненню кримінального провадження.

Враховуючи що в судовому засіданні прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, вчиняє перешкоди кримінальному провадженню, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що в даному кримінальному провадженні існують обставини, зазначені у ч.4 ст. 189 КПК України, а тому є всі підстави для надання дозволу на його затримання з метою приводу.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 187 - 190 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Про хід виконання ухвали про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання підозрюваного ОСОБА_5 повідомляти слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_4 (телефон НОМЕР_4 , моб. тел. НОМЕР_5 ).

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу ОСОБА_5 до суду або закінчення шести місяців з дати постановлення ухвали, тобто 12 лютого 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1