08.09.2015 Провадження №1-кс/337/482/2015
ЄУН № 337/5331/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням №0002234 від 17 липня 2015 року відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, освіта повна середня, працюючого адміністратором ПП « ОСОБА_6 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 17 квітня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,
ВСТАНОВИВ:
07 вересня 2015 року слідчий ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначила, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 185 КК України, та вважає, що у справі наявні ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно клопотання, у невстановлений слідством час ОСОБА_5 , який проживає в квартирі АДРЕСА_3 , з метою незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, вирішив вчинити злочин проти власності, направлений на заволодіння майном родини ОСОБА_7 , які є сусідами ОСОБА_5 .
Для здійснення свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що сам вчинити кримінальне правопорушення він не зможе, прийняв рішення повідомити про свої наміри ОСОБА_8 . Далі 15.07.2015 року ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що його сусіди, які проживають в кв. АДРЕСА_4 , поїхали на відпочинок та вдома ніхто не залишився, та будучи обізнаним про матеріальне положення сім`ї, сповістив про свій намір скоїти з вказаної квартири крадіжку майна, шляхом проникнення до її приміщення, ОСОБА_8 , який повинен був безпосередньо вчинити крадіжку. При цьому ОСОБА_5 , виконуючи роль пособника та використовуючи факт свого знайомства з родиною ОСОБА_7 , розробив план вчинення кримінального правопорушення, який полягав у тому, що ОСОБА_8 повинен був проникнути до приміщення квартири АДРЕСА_4 , яка знаходилась на першому поверсі будинку, через балконне вікно, коли в цей час ОСОБА_5 повинен був знаходитись вдома та слідкувати за тим, щоб ніхто не прийшов до квартири, в якій планувалось вчинення злочину, а в разі небезпеки для ОСОБА_8 в плані його викриття, сповістити останнього.
16 липня 2015 року приблизно о 22:00 годині, з метою реалізації зазначеного злочинного плану, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , виконуючи відведену йому роль, шляхом пошкодження рами пластикового кухонного вікна, проник до приміщення кв. АДРЕСА_4 . В цей час ОСОБА_5 слідкував за тим, щоб до квартири ніхто не навідався, перебуваючи за місцем свого мешкання.
Перебуваючи в приміщенні квартири, ОСОБА_8 таємно викрав майно ОСОБА_9 , на загальну суму 6489 гривень.
У подальшому, після того, як ОСОБА_8 покинув приміщення вищевказаної квартири ОСОБА_5 , діючи за вказівкою ОСОБА_8 , отриманою в телефонному режимі, почав сприяти останньому у приховуванні злочину шляхом знищення слідів пальців рук з ручки кухонного вікна та двері, а також з ручки балкону.
За даним фактом розпочате досудове розслідування, відомості про яке 17 липня 2015 року внесені до ЄРДР під №0002234 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Повідомлення про підозру за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 185 КК України пособництво в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, пред`явлено ОСОБА_5 07 вересня 2015 року.

Підозра щодо вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_5 обґрунтовується поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події, протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж.

Клопотання оформлено відповідно до вимог ст. 184 КПК України. Копію клопотання з додатками, ОСОБА_5 отримав за день до судового розгляду.

Слідчий і прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою провину у вчинені злочину частково та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Матеріали клопотання, а саме: копії протоколів допиту потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , копії протоколу огляду місця події, і протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, та крім того, пояснення підозрюваного в судовому засіданні, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 185 КК України.
Клопотання та додані до нього матеріали, підтверджують наявність у справі ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, та обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового корисливого злочину під час звільнення від відбуття покарання з випробування за попереднім вироком.
Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України суду доведена не була, та доданими до клопотання матеріалами не підтверджена. Так клопотання не містить жодного підтвердження факту переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування чи суду, а також фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного. Крім того, як зазначив слідчий в судовому засіданні, підозрюваний частково визнає свою провину у вчиненому, та сприяє досудовому розслідуванню. На спростування ризику також свідчить те, що підозрюваний добровільно з`явився до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Таким чином, наявність цього ризику є лише домислом сторони обвинувачення, та його існування належним чином суду не доведена. Вказана позиція також узгоджується з висновками ЄСПЛ викладеними, зокрема у п.п.123, 124 рішення «Александр Макаров (ALEKSANDR MAKAROV) проти Російської Федерації» (Скарга №15217/07, Страсбург, 12 травня 2009 року), за змістом яких, суворість можливого покарання, хоча і є суттєвим елементом ризику, але не може бути оцінена з абстрактної точки зору. Наявність ризику повинні також підтвердити інші суттєві фактори.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу судом оцінено в сукупності: тяжкість злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, який є тяжким, та при цьому другорядну роль ОСОБА_5 у вчиненні злочину, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання та сімейний стан (який тривалий час проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей) майновий стан ОСОБА_5 який має офіційні та неофіційні підробітки.

При цьому прокурор та слідчий не в повному обсязі довели недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, встановленого судом. Так, суд погоджується що застосування до підозрюваного запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та застави не зможе запобігти ризику, наявному у справі. Однак, неможливість запобігання наявному у справі ризику при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурором і слідчим доведено не було. Так в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 проживає з цивільною дружиною та двома малолітніми дітьми. При цьому, на думку суду, покладення на підозрюваного обов`язку, передбаченого п.9 ч.5 ст. 194 КПК України носити електронний засіб контролю, в достатньому ступені дозволить здійснювати контроль за належною поведінкою ОСОБА_5 , та в повному обсязі зможе запобігти наявному у справі ризику.

Крім того, при обранні виду запобіжного заходу, достатнього для запобігання ризику, суд враховує правовій позиції викладені у п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та не вбачає суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, і виправдовує затримання ОСОБА_5 .
Зважаючи на викладене і відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України суд вважає, що для запобігання ризику передбаченому п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, буде достатньо і доцільно застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, із забороною покидати житло в період з 19:00 години до 09:00 години.

Строк застосування вказаного запобіжного заходу, відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України, необхідно встановити 2 місяці.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 369-372 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши в період з 19:00 години до 09:00 години залишати квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_5 на строк до 07 листопада 2015 року включно обов`язок:
з`являтися до органів досудового слідства і суду за першим викликом і у призначений час;

носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Здійснення контролю за виконанням домашнього арешту покласти на начальника Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, якого зобов`язати негайно поставити ОСОБА_5 на облік та повідомити про це слідчого суддю.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1