АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати апеляційного суду Дніпропетровської області з кримінальних справ в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
представника потерпілого адвоката ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001804, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2015 року за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Макіївки Донецької області, громадянка України, раніш не судима:

Засуджена: - за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 3400 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти в сумі 60 гри. 77 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування процесуальних витрат грошові кошти в сумі 962 гри. 98 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 393 грн. 12 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог закону.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнана винною та засуджена за те, що 24 червня 2014 року о 15.00 годині рухаючись по вулиці Леніна міста Павлограда зі сторони вулиці Карла Маркса міста Павлограда, на легковому автомобілі марки «GEELY CK» державний номер НОМЕР_1 , здійснила зупинку напроти будинку № 113 розташованого на вулиці Леніна міста Павлограда, щоб в подальшому здійснити поворот ліворуч.

У зазначений час в зустрічному напрямку зі сторони вулиці Полтавської міста Павлограда в напрямку вулиці Карла Маркса міста Павлограда по вулиці Леніна міста Павлограда Дніпропетровської області зі швидкістю 20 кілометрів на годину, рухався мопед марки «Дельта» з робочим об`ємом двигуна 49,9 кубічних сантиметрів, під керуванням водія ОСОБА_9 .

У процесі подальшого руху, в безпосередній близькості від рухомого, водій автомобіля марки «GEELY CK» державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , не діяла таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху, не переконалась в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, почала рух ліворуч виїхавши з правої смуги на ліву, займану мопедом марки «Дельта» під керуванням водія ОСОБА_9 , в процесі якого допустила зіткнення з правою передньою боковою частиною керованого нею автомобіля марки «GEELY CK» державний номер НОМЕР_1 з передньою частиною мопеда марки «Дельта» під керуванням водія ОСОБА_9 .

В результаті зіткнення водію мопеда марки «Дельта» ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно висновку експерта № 70/27-731 від 21 жовтня 2014 року своїми діями водій автомобіля марки «GEELY CK» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 грубо порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України,

Дані порушення знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди і з наступними наслідками.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водієві мопеда марки «Дельта» ОСОБА_9 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ладьєвидної кістки лівого променево-зап`ястного суглобу та закритого дволоджечного перелому правої гомілки. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ладьєвидної кістки лівого променево-зап`ястного суглобу та закритого дволоджечного перелому правої гомілки утворились від дії тупих предметів, що діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили в вищезазначені області, або при ударі об такі, що за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більше ніж як 21 день), що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 389 від 10 вересня 2014 року.

В апеляціях:

- адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення та його юридичну кваліфікацію вважає, що судом безпідставно стягнуто 10тис. грн.. на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки вина була з обох боків. Просить вирок районного суду змінити, зменшивши суму відшкодування на користь потерпілого моральної шкоди до 3000 гривень.

- адвокат ОСОБА_10 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 вважає вирок таким, що підлягає скасуванню в зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченої через надмірну м`якість, а також неправильне вирішення цивільного позову. Просить вирок районного суду скасувати, винести новий вирок, яким призначити більш суворе покарання з позбавленням права керування транспортними засобами і задоволенням позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши думку учасників судового розгляду з яких захисник ОСОБА_8 та обвинувачена підтримали свою апеляцію та заперечували проти задоволення апеляції представника потерпілого, та його представника ОСОБА_10 які підтримали свою апеляцію і заперечували проти задоволення апеляції захисника обвинуваченої, думку прокурора, який вважав апеляцію захисника безпідставною, а апеляцію представника потерпілого такою, що підлягає частковому задоволенню в частині вирішення цивільного позову, оскільки цивільний позов вирішено без врахування положень цивільного процесуального законодавства, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи викладені в апеляціях та висловлені учасниками процесу в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція захисника не підлягає задоволенню, а апеляція представника потерпілого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В суді апеляційної інстанції та судових дебатах ОСОБА_7 підтримала апеляцію свого захисника та заперечувала проти задоволення апеляції представника потерпілого.

В останньому слові ОСОБА_7 просила вирок суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні позовних вимог представника потерпілого відмовити.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину обґрунтовані сукупністю належно одержаних по справі і ретельно досліджених судом доказів є правильними, ніким з учасників процесу не оспорюються, а тому колегія суддів не входить в їх обговорення. Судом вірно встановлені всі фактичні обставини скоєного обвинуваченою злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, журналу судового засідання в ході судового слідства були належно досліджені всі докази, які мали значення для правильного вирішення справи. Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що досудове і судове слідство було проведено з дотриманням вимог КПК України, належним чином, докази зібрані по справі у законний спосіб, є достатніми та допустимими.

Що стосується обґрунтованості призначеного обвинуваченій покарання, то колегія суддів вважає, що воно призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з належним врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При винесенні вироку, районний суд врахував, характер і ступінь тяжкості скоєного злочину необережний злочин невеликої тяжкості, а також дані про особу ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання, не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується. Також було враховано сукупність інших обставин по справі.

Пом`якшуючою обставиною судом обґрунтовано встановлено щире каяття у вчиненому злочині та часткове відшкодування матеріальної шкоди, а обтяжуючих обставин судом не встановлено.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що покарання призначене ОСОБА_7 за вказаний злочин у вигляді штрафу на думку колегії суддів є обґрунтованим і справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення, призначене у відповідності до вимог ст. 65 КК України. При призначенні вказаного покарання судом було враховано як тяжкість скоєного злочину так і особу винної, а в апеляції представника потерпілого не наведено підстав, які не були враховані місцевим судом при призначенні покарання, а тому апеляція в цій частині є необґрунтованою.

Порушень в ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінально - процесуального законодавства, які б були підставою для зміни вироку, перевіркою матеріалів справи, колегією суддів не виявлено.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи апеляції представника потерпілого про неправильне вирішення цивільного позову є обґрунтованими, оскільки цивільний позов у кримінальному судочинстві вирішається за правилами цивільно-процесуального кодексу, згідно якого позивач та відповідач повинні надати суду докази на підтвердження своїх позовних вимог чи на їх заперечення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та було обґрунтовано встановлено судом першої інстанції на час скоєння дорожньої пригоди обвинувачена ОСОБА_7 на момент скоєння ДТП мала страховий поліс цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (п.3 ч.1 ст.988 ЦК України).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд, розглядаючи спірні правовідносини прийшов до помилкового висновку та не у відповідності до чинного ЦПК України розглянув цивільний позов. Зокрема суд у вироку визнав, що ОСОБА_7 мала поліс страхування цивільної відповідальності та притягнув у якості відповідача відповідну страхову компанію. Але разом з тим, суд дійшов висновку, що оскільки позивач не пред`явив позову до ПАТ «Українська страхова компанія АСКА», тому у задоволенні позову слід відмовити, що на думку колегії суддів є помилковим, та таким, що порушує права потерпілого.

З таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та законодавству, яке регулює спірні правовідносини.

Відмовивши в задоволенні цивільного позову суд позбавив потерпілого права на звернення до суду з позовом про відшкодування завданої злочином шкоди в порядку, передбаченому ст. 1194 ЦК України, чим порушено їхня законні права.

Судом не було встановлено чи була страхова компанія, в якій ОСОБА_7 застрахувала цивільно-правову відповідальність, повідомлена належним чином про страховий випадок, та чи є цей випадок страховим і чи зобов`язана страхова компанія відшкодовувати спричинену потерпілим шкоду і в якій сумі.

Не притягнення в якості відповідача страхової компаній у даному випадку позбавляє апеляційний суд прийняти законне і обґрунтоване рішення, оскільки з`ясування цих обставин має важливе значення для правильного вирішення цивільних позовів потерпілих.

За таких обставин апеляція представника потерпілого в частині вирішення цивільного позову підлягає задоволенню, вирок суду в частині вирішення цивільного позову скасуванню із призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції порядку цивільного процесуального судочинства.

керуючись ст. ст. 404, 405, 407,408 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково, вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року стосовно ОСОБА_7 стосовно вирішення цивільного позову скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції порядку цивільного процесуального судочинства.

В решті вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4