Справа № 128/2451/15-к
Провадження №11-кп/772/174/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

Засудженого ОСОБА_6

Адвоката ОСОБА_7

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду від 28 грудня 2015 року, якою щодо

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

раніше неодноразово судимого,

останній раз: 04.10.2013 року Жовтневим районним

судом м. Полтави за ч. 1 ст. 115 КК України

до 13 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду

Полтавської області вирок Жовтневого районного суду

м. Полтави від 04.10.2013 року змінено та постановлено

вважати засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років

позбавлення волі,-

відмовлено в задоволенні заяви про звільнення від відбування покарання за хворобою,-

В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_6 , який відбуває покарання у Стрижавській ВК №81, звернувся до Вінницького районного суду з заявою про звільнення його від відбування покарання відповідно до ст. 84 КК України, мотивуючи її тим, що він має ряд невиліковних хвороб, які є перешкодою для подальшого відбування ним покарання за вироком суду від 04.10.2013 року.

Ухвалою даного суду від 28 грудня 2015 року в задоволенні зазначеного подання відмовлено з тих підстав, що виявлене у ОСОБА_6 захворювання хоч і належить до переліку тих, які є підставою для звільнення засудженого від відбування покарання, однак за своїм характером не перешкоджає його подальшому відбуванню, у зв`язку з чим, засуджений не може бути звільнений відповідно до вимог ст. 84 КК України.

Не погодившись із таким судовим рішенням засуджений ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, в якій зазначив, що хворіє на ряд невиліковних захворювань, зокрема, СНІД 4 клінічної стадії, що дає підстави для звільнення його від відбування покарання відповідно до ст. 84 КК України, проте місцевий суд безпідставно відмовив у задоволенні його заяви, у зв`язку з чим він просить переглянути зазначене судове рішення.

Адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , в своїй апеляційній скарзі зазначає про те, що у її підзахисного діагностовано хворобу, яка входить до переліку захворювань, які є підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. Натомість суд, не звернувши увагу на фактичні дані обстеження засудженого ОСОБА_6 , висновок профільного спеціаліста щодо даного захворювання, дійшов хибного висновку про відсутність підстав для звільнення засудженого, обґрунтувавши його висновком комісії, який є предвзятим та необґрунтованим. У зв`язку з наведеними обставинами, адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу місцевого суду та по становити нову ухвалу, якою задовольнити заяву засудженого ОСОБА_6 та звільнити його від подальшого відбування покарання за хворобою.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ засудженого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані ними апеляційні скарги і просили їх задовольнити, перевіривши надані суду матеріали судового провадження та особової справи засудженого, апеляційний суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційних скарг засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Виходячи зі змісту зазначеної вимоги закону, захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадку, якщо ця хвороба перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує її життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Як вбачається з висновку спеціальної лікарської комісії №44 (далі СЛК) від 21.10.2015 року, в результаті проведеного медичного огляду засудженого ОСОБА_6 , останньому було встановлено діагноз: інфекція вірусу імунодефіциту людини. Клінічна стадія ІV. СД4+(24.07.2015р) 15,3%-168 кл/мкл, Персистуюча генералізована лімфаденопатія. Хронічний вірусний гепатит С з слабкою активністю запального процесу. Наявне захворювання у засудженого ОСОБА_6 за формальними ознаками входить до переліку захворювань, що є підставою для направлення матеріалів до суду про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання затвердженого спільним наказом МОЗ та Мінюстом України за №1348/5/572 від 15.08.2014р.

В той же час, згідно цього ж висновку, стан здоров`я засудженого ОСОБА_8 є задовільним і не перешкоджає подальшому відбуванню покарання (а.с. 35 зв.)

Крім того, з показань голови спеціальної лікарської комісії ОСОБА_9 , який підтвердив встановлений засудженому діагноз і зазначив, що він є остаточним і не підлягає зміні через поліпшення стану хворого, вбачається, що на час розгляду заяви ОСОБА_8 про звільнення його від подальшого відбування покарання, стан здоров`я засудженого (у порівнянні з часом винесення висновку №44) навіть покращився, ОСОБА_8 підлягає виписці зі стаціонарного лікування, медичні перешкоди для подальшого відбування ним покарання в умовах позбавлення волі відсутні. У зв`язку з наведеним, у висновку №44 і було зазначено, що діагностоване у ОСОБА_8 захворювання СНІД 4 стадії за формальними ознаками входить до переліку захворювань, які є підставою для направлення матеріалів до суду про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, проте стан його здоров`я є задовільним і не перешкоджає подальшому відбуванню покарання .

За таких обставин, висновок суду про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про те, що висновки місцевого суду суперечать і не узгоджуються із описовою, мотивувальною частиною висновку спеціальної лікарської комісії безпідставними. При цьому, суд також враховує і те, що згідно листа Управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області від 09.12.2015 року, адресованого адвокату ОСОБА_7 , висновок спеціальної лікарської комісії щодо засудженого ОСОБА_6 містив констатацію факта, що за формальними ознаками, а саме захворювання на СНІД ІV клінічна стадія входить до переліку захворювань, що є підставою для направлення матеріалів до суду про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, проте діагноз засудженому ОСОБА_6 був встановлений на підставі імунологічних досліджень, які проведені не в медичному закладі, підпорядкованому Державній пенітенціарній службі України, і їх достовірність викликала сумнів через їх невідповідність клінічній картині перебігу захворювання та консультацій сторонніх фахівців, які не приймали участь в роботі СЛК. Вказані дані не узгоджувались із станом засудженого ОСОБА_6 при огляді лікарями членами СЛК, тому у висновку СЛК зазначено, що на думку лікарів - членів комісії, стан засудженого ОСОБА_6 на момент огляду був задовільним і не перешкоджав подальшому відбуванню покарання з урахуванням того, що всі інші клінічні дані свідчили про те, що застосоване лікування є ефективним та під час відбування покарання даний засуджений перебуває під постійним диспансерним наглядом лікарів (а.с. 72)

За таких обставин, місцевий суд дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні його заяви, у зв`язку з чим апеляційні скарги засудженого та його захисника адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду від 28 грудня 2015 року, якою ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні заяви про звільнення від відбування покарання за хворобою без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який утримується під вартою, в той же строк з дня отримання її копії.

Судді: