Справа № 524/7095/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0002198 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, неодруженого, працює ПАО «АвтоКраЗ» слюсарем, місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,
в с т а н о в и в :
Відповідно до обвинувального акту від 18.08.2015 року під час досудового розслідування встановлено, що 03.10.2012 року ОСОБА_5 зарахований у запас Збройних сил України по ст..18 п.1ЗУ ВОВС, зі званням старший солдат, і з 04.10.2012 року перебуває на військовому обліку в запасі Кременчуцького ОМВК.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14.01.2015 року №15/2015 на території України оголошено часткову мобілізацію. Згідно довідки військово-лікарської комісії ОСОБА_5 визнаний придатним до військової служби. 14.05.2015 року, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, відмовився від отримання повістки Кременчуцького ОМВК за призовом на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації, яка зобов`язувала його з*явитися 15.05.2015 року о 7-30 год. на пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Після цього, ОСОБА_5 умисно не з`явився 15.05.2015 року о 7-30 год. на пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 для відправки його у складі команди № НОМЕР_1 для подальшого комплектування військової частини згідно нарядів ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим ухилився від призову за мобілізацією.

Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ст.336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.

18.08.2015 року між прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002198, та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.336 КК України в обсязі підозри. Вказаною угодою сторони погодили покарання для ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки з застосуванням ст..75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного. Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, якою передбачено що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про винуватість між обвинуваченим та прокурором.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам ст.ст.470,472 КПК України.

З огляду на вище викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 18.08.2015 року про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373,374, 475 КПК України , суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 18.08.2015 року між прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.336 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладенням на нього передбачених ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без відому органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський райсуд м. Кременчука шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: