Справа № 409/1211/15-к
Провадження № 11кп/782/149/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року апеляційний суд Луганської області у складі:
Головуючого -судді ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області кримінальне провадження № 0000045 по апеляційним скаргам захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білокуракинського районного суду Луганської області від 05 червня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Соснівка Новопсковського району Луганської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, працюючий в Шарівській ЗОШ I-III ст..охоронцем, в силу ст..89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 ( десять) років.
Питання про речові докази вирішено.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишено без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з моменту взяття під варту, тобто з 05.03.2015 року,-
В С Т А Н О В И В :
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення за наступних обставин.
04 березня 2015 року приблизно о 22 год.00 хвилин ( більш точно встановити час не надалося можливим) ОСОБА_7 , будучі в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в кухні домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де на грунті раптово виниклої сварки та особистих неприязних стосунків між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла бійка. Під час бійки ОСОБА_7 наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_10 біля опалювальної печі вхопив сокиру і намагався вдарити нею ОСОБА_7 . У відповідь ОСОБА_7 наніс ОСОБА_10 ще один удар в обличчя, від чого останній впав на підлогу. Коли ОСОБА_10 почав підводитися з підлоги, ОСОБА_7 вихопив у ОСОБА_10 сокиру та, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, розуміючи, що від його протиправних дій може настати смерть потерпілого, і бажаючи настання таких наслідків, наніс сокирою два удари в область знаходження життєво-важливих органів, а саме: один удар в область лівої частини обличчя і один удар в область шиї зліва, від чого ОСОБА_10 впав на підлогу. Після чого ОСОБА_7 кинув сокиру на місці скоєння кримінального правопорушення і пішов за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 .

Від отриманих тілесних ушкоджень в області обличчя та шиї ОСОБА_10 помер на місці.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 були спричинені наступні тілесні ушкодження: дві рубані рани обличчя і шиї зліва з пошкодженням поверхневих і глибоких судин, які призвели до масивної зовнішньої кровотечі і шоку, за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які утворилися від дії рубленого предмета і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Смерть ОСОБА_10 настала від рубаних ран шиї та обличчя, які супроводжувалися пошкодженням магістральних судин і масивним зовнішнім крововиливом, що призвело до крововтрати і, як наслідок, до геморологічного шоку. Між тілесними ушкодженнями на трупі ОСОБА_10 та настанням його смерті є прямий причинний зв`язок.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 посилається на те, що вирок не відповідає вимогам ст..370 КПК України, так як порушені норми матеріального і процесуального права, що обвинувачений ОСОБА_7 наносив удари сокирою ОСОБА_10 коли світло погасло і він об`єктивно не міг бачити куди наносить удари, що виключає навмисне вбивство. Що була реальна загроза життю та здоров`ю обвинуваченого та його брату, суд не дав належної оцінки показам потерпілого ОСОБА_10 про те, що син був фізично дуже сильним, не взяв до уваги покази обвинуваченого в суді, а надав перевагу протоколу слідчого експерименту та відеозапису. Вважає, що було порушено право на захист і ОСОБА_7 був допитаний в якості підозрюваного без захисника, що суд безпідставно визнав обставину, що обтяжує покарання скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки освідування проведено фельдшером, а не наркологом.
Зазначає, що судом неправильно кваліфіковані дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України і в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст..118 КК України, оскільки ОСОБА_7 не мав умислу на вбивство, тому що використав для злочину знаряддя, яке вихопив у нападника і здійснював цим захист.
Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ст..118 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст..75 КК України, виключити із вироку обтяжуючу обставину скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.
В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що судове слідство було проведено з порушенням норм КПК України, не враховано, що на досудовому слідстві він був допитаний без адвоката, медичний експерт не звернув уваги на його тілесні ушкодження, з боку працівників міліції на першому допиті і під час слідчого експерименту здійснювався моральний тиск, реєстр матеріалів справи не відповідає хронології порядку ведення слідства, по справі немає свідків очевидців правопорушення. Вважає, що скоїв дії у стані афекту, із-за страху за своє життя. Звертає увагу на те, що потерпілий ОСОБА_9 частково простив його, що суд не врахував дані про його особу. Просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.
Після доповіді судді-доповідача, були вислухані:
- захисник ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляції і просив її задовольнити,
обвинувачений ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляції і апеляції захисника і просив вирок суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на нове розслідування,
- прокурор ОСОБА_5 , який вважав апеляції такими, що не підлягають задоволенню, просив вирок суду залишити без змін, а апеляції без задоволення.
Провівши судові дебати, надавши обвинуваченому ОСОБА_7 останнє слово, перевіривши доводи апеляцій, апеляційний суд вважає апеляції такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 при обставинах, викладених у вироку, є правильним, відповідає фактичним обставинам справи, обгрунтован доказами, дослідженими судом.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується:
- наведеними у вироку показами потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , із змісту яких вбачається, що 04.03.2015 року приблизно о 22.00 годині біля клубу між ОСОБА_18 і ОСОБА_10 була бійка, яку розборонили. Після чого в дом, де мешкав ОСОБА_10 , і де знаходились ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , прийшли ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . В домі між ОСОБА_10 з одного боку і ОСОБА_18 і ОСОБА_21 виникла сварка і бійка, під час якої ОСОБА_20 сокирою наніс удари ОСОБА_10 , від яких він помер на місті;
- даними, які містяться в протоколі слідчого експерименту від 05.03.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 з участю захисника, в ході проведення якого ОСОБА_7 розказав та показав, як після його удару в обличчя, ОСОБА_10 впав на підлогу, де взяв сокиру та намагався нанести удар сокирою, а він ухилився від удару та наніс йому ще один удар в обличчя, від чого ОСОБА_10 знову впав на підлогу, а він вихопив у нього сокиру та наніс нею один удар в обличчя та один удар в шию ОСОБА_10 , після чого кинув сокиру та вибіг з будинку (а.к.п.87-91);

- даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 05.03.2015 року, згідно із яким при огляді домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , було виявлено труп ОСОБА_10 в лежачому положенні на спині. Тім`яна частина голови торкається топорища сокири. На передній поверхні шиї від кута нижньої щелепи зліва наявна проникаюча рана, яка закінчується в області щитовидної залози трупа. Друга проникаюча рублена рана проходить від скроневої області зліва до нижньої щелепи зліва. На тім`яній частині голови зліва знаходиться третя непроникаюча рана. Під час огляду було виявлено сокиру та зроблені змиви (а.к.п.92-108);

- даними, що містяться в протоколі обшуку від 05.03.2015 року, в ході якого в домоволодінні, розташованому в АДРЕСА_1 , у ОСОБА_7 були вилучені джинсові брюки та зимові чоловічі чоботи, на яких згідно із висновком судово- медичної імунологічної експертизи №57 від 25.03.2015 року знайдена кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_10 та не могла походити від ОСОБА_7 ( а.к.п.109-110, 121-124);

- висновком судово- медичної імунологічної експертизи №56 від 25.03.2015 року про те, що на сокирі, (два об`єкта), тампоні зі змивом з підлоги (об`єкт №3), тампоні зі змивом рідини (об`єкт №4), виявлена кров, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_10 (а.с.125-127);

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 згідно із яким "на тілі ОСОБА_10 під час експертизи встановлено дві рубані рани на голові і шиї зліва, з пошкодженням поверхневих і глибоких судин, які призвели до масивної зовнішньої кровотечі і шоку, за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які утворилися від дії рубленого предмета, і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. У лівій тім`яно-потиличній області забита рана, яка могла утворитися від взаємодії з тупим твердим предметом, з обмеженою контактуємою поверхністю співударяння, за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищевказані ушкодження могли бути спричинені силою, достатньою для їх виникнення.

Враховуючи дані огляду місця події, тілесні ушкодження, встановлені на трупі ОСОБА_10 , могли утворитися 04.03.2015 року. З урахуванням стану трупних явищ на час огляду трупа на місці його виявлення, з урахуванням причини смерті, що супроводжувалася значною крововтратою, смерть настала між 22-23 годиною ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Смерть ОСОБА_10 настала від рубаних ран шиї та обличчя, які супроводжувалися пошкодженням магістральних судин і масивним зовнішнім крововиливом, що призвело до крововтрати і, як наслідок, до геморогічного шоку.

Кількість травмуючих впливів, який має властивість рубленого предмета, було не менше двох, і не менше одного, що має властивість тупого твердого предмета (предметів), послідовність нанесення ушкоджень судово-медичними критеріями визначити не можливо, оскільки вони наносилися в короткий проміжок часу.

Тимчасовий проміжок між виникненням пошкоджень і смертю обчислюється від декількох хвилин до тридцяти хвилин.

Потерпілий ОСОБА_10 при заподіянні йому тілесних ушкоджень міг перебувати, як у вертикальному положенні, стоячи на ногах обличчям до нападаючого, так і в сидячому положенні на підлозі обличчям до нападаючого.

Будь-яких науково обґрунтованих критеріїв, за якими можна було висловити про боротьбу або самооборону не існує.

Усі виявлення на тілі потерпілого ушкодження прижиттєві, і були заподіяні незадовго до настання смерті.

На трупі ОСОБА_10 ознак, які вказували б на активне та пасивне переміщення, не виявлено.

Виявлені на тілі ушкодження не характерні для нанесення їх власною рукою.

Глибина рубленого пошкодження №1 від 0,5 до 2 см, пошкодження №2 - 4 см, пошкодження №3-05 см.

Рублені ушкодження могли утворитися від предмета, наданого в якості речового доказу, а саме: сокирою (а.к.п. 115-120).

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і правильно кваліфікував дії Заїки за ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Доводи апеляції захисника ОСОБА_6 про відсутність в діях ОСОБА_7 умислу на вбивство ОСОБА_10 і необхідності перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ст..118 КК України, оскільки ОСОБА_7 об`єктивно не міг бачити куди наносить удари, так як світло в домі погасло, та доводи про те, що була реальна загроза життю та здоров`ю обвинуваченого та його брату, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Про умисел ОСОБА_7 на вбивство ОСОБА_10 свідчать знаряддя злочину сокира, локалізація ударів в область голови та шиї потерпілого, тобто в життєво важливі органи, та їх кількість.

Враховуючи обставини скоєння вбивства, що саме обвинувачений із іншими особами прийшов в дім ОСОБА_10 , де під час бійки кулаком наніс удари ОСОБА_10 в обличчя від яких той впав на підлогу, що удари сокирою ОСОБА_7 наніс ОСОБА_10 , коли той намагався підвестись з підлоги, що брат обвинуваченого ОСОБА_19 знаходився в кухні де штовхнув свідка ОСОБА_11 від чого вони обидва впали на підлогу, апеляційний суд вважає, що реальної загрози життю та здоров`ю ОСОБА_7 та його брату не було.
Суд першої інстанції, обґрунтовано надав критичну оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_7 , в тому числі і тим, що удари він наносив під час самооборони, належним чином мотивував своє рішення, пославшись як на покази потерпілого та свідків, визнавши їх послідовними та такими, що повністю узгоджуються між собою та з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, які суд визнав достовірними та логічними, так і на дані слідчого експерименту де ОСОБА_7 показував та розповідав, за яких обставин та яким чином він наніс ОСОБА_10 два удари сокирою в область обличчя та шиї, що при цьому ОСОБА_7 не розповідав про те, що ОСОБА_10 наносив йому численні удари руками, ногами та сокирою.

Апеляційний суд вважає, що підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_7 немає.

Доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що кримінальне правопорушення скоїв у стані афекту, апеляційний суд вважає безпідставними, такими що спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами, і розцінює їх як намір ОСОБА_7 ухилитись від відповідальності за скоєний злочин.

Крім того, згідно із висновком судово-психіатричної експертизи №29 ОСОБА_7 в момент вчинення кримінального правопорушення, яким-небудь психічним захворюванням (розладом), в тому числі тимчасовим хворобливим психічним розладом не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час яким-небудь психічним захворюванням (розладом) не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судово-медичний експерт не звернув уваги на його тілесні ушкодження є безпідставними, оскільки згідно із висновком експерта № 14 від 05.03.2015 року у ОСОБА_7 яких-небудь тілесних ушкоджень не встановлено ( а.к.п.111).

Доводи апеляції захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про порушення права на захист ОСОБА_7 під час його допиту в якості підозрюваного, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки до матеріалу кримінального провадження протокол допиту в якості доказу не долучався. Крім того, із протоколу слідчого експерименту від 05.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_6 давав покази у присутності захисника, експерта та понятих ( а.к.п..87-91) і саме дані цього протоколу прийняті судом до уваги як доказ.
Заяви обвинуваченого ОСОБА_7 в суді щодо психологічного тиску на нього з боку працівників Білокуракинського РВ ГУМВС України в Луганській області були перевірені і не знайшли свого підтвердження. Постановою слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Луганської області ОСОБА_22 закрито кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях старшого слідчого СВ Білокуракинського РВ ГУМВС України в Луганській області ОСОБА_23 та інших працівників міліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України ( а.к.п.156-157).
Доводи апеляції захисника ОСОБА_7 щодо відсутності обставини, що обтяжує покарання а саме недоведеності знаходження ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки ці доводи спростовуються протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 16 від 05.03.2015 року згідно із яким у ОСОБА_7 встановлено алкогольне сп`яніння ( а.к.п.113).

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, немає, тому доводи апеляцій захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 в цій частині є безпідставними.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд у відповідності до ст..65 КПК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, який в силу ст..89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується посередньо, відсутність обставин що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання- скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом не враховані дані про його особу є безпідставними.
Апеляційний суд вважає, що суд відповідно до вимог ст. 65 КК України призначив ОСОБА_7 необхідне й достатнє покарання. Підстав для пом`якшення призначеного покарання апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-
У Х В А Л И В :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Білокуракинського районного суду Луганської області від 05 червня 2015 року щодо ОСОБА_24 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 , який тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.
С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3