Справа № 206/5478/15-к
1-кс/206/535/15
УХВАЛА
30 вересня 2015 року Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горький РФ, громадянин України, має середню спеціальну освіту, не одружений, працездатний, який не працює та не навчається, на утримані має малолітню дитину 2006 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
30 вересня 2015 року слідчий СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 , про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Самарського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000889 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Матеріалами досудового розслідування встановлено, що 26.03.2015 приблизно о

23 годині 00 хв., знаходячись на площадці навпроти магазину «Росинка», який розташовано за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Молодо-гвардійська, 30-А у ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних стосунків виник умисел направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 ,. знаходячись у вищезазначеному місці (на площадці навпроти магазину «Росинка», який розташовано за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, 30-А), 26.03.2015 року приблизно о 23 годині 02 хв. умисно наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область лівого ока, від якого останній зігнувся таким чином, що його верхня частина тулуба була паралельно до землі та обличчям до низу. ОСОБА_6 , скориставшись таким положенням тіла ОСОБА_7 , наніс йому ще один удар правою ногою взутою в туфлю в область лівого ока.

В результаті умисних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: багато уламкового перелому лівої виличної кістки зі зміщенням відламків, пара орбітальної гематоми та субкон`юктивального крововиливу лівого ока, забійних ран верхньої повіки ліворуч та в виличній області ліворуч, гемофтальму вторинної офтальмогіпертензії, травматичного мідріазу, внаслідок контузії лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2665е від 10.06.2015 року за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

Правова кваліфікація кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Просить суд обрати найбільш м`який вид особистого зобов`язання, що на його думку буде в повній мірі слугувати забезпеченню виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.
Клопотання слідчого погодженого із прокурором прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який відповідно до ч. 1 ст. 122 КК України карається передбачено покаранням у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.
Прокурор в судовому засіданні підтримав слідчого щодо мотивів обрання найбільш м`якого виду запобіжного заходу та обов`язків, які просить покласти на підозрюваного.
ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Вислухавши пояснення слідчого, прокурора, а також підозрюваного і його захисника, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Частиною 1 статті 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати проведенню певних процесуальних дій, незаконно впливати на потерпілого та свідків та перешкоджати встановленню істини іншим чином.
Однак у наданих до суду матеріалах відсутні докази, які б підтверджували наявність зазначених ризиків.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Враховуючи той факт, що в судовому засіданні прокурор та слідчий не змогли довести наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків та надати доказів на їх підтвердження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Ухвала відповідно до ст.309 Кримінального процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1