Провадження № 11-кп/780/812/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 19.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
19 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
виправданої ОСОБА_9
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз - 01 грудня 2011 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.2 ст.263, ч.1 ст.129., ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців; звільнений за постановою Березанського міського суду Київської області від 01 березня 2013 року умовно-достроково із не відбутим строком покарання 1 (один ) рік 11 місяців,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115., ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст.187, ч. 2 ст. 289 КК України і призначено йому покарання у виді: за ч. 1 ст. 115 КК України - 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі; за п.13 ч. 2 ст. 115 КК України - довічне позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 187 КК України - 8 (вісім) років позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, яке є його власністю; ч. 3 ст. 187 КК України - 9 (дев`ять) років позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 2 ст. 289 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі, конфіскацією всього майна, яке є його власністю; на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді довічного позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, яке є його власністю; на підставі ч.1 ст. 71 КК України до даного вироку приєднано частково не відбуте покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2011 року і визначено остаточне покарання довічне позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, уродженку с. Грузьке Макарівського району Київської області, зареєстрованої в АДРЕСА_2 , раніше судиму: 10 жовтня 2012 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 ККУкраїни до 130 годин громадських робіт,

виправдано за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у зв`язку із недоведеністю вчинення нею вказаного кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України. Цим же вироком ОСОБА_8 було виправдано у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 , ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 та ч. 1 ст. 263 КК України. ОСОБА_9 вказаним вироком було виправдано у вчиненні злочинів, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у зв`язку із недоведеністю вчинення нею вказаного кримінального правопорушення. Вироком вирішені питання про речові докази по матеріалам кримінального провадження, прийнято рішення про відшкодування процесуальних витрат та про цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 . На вирок суду були подані апеляційні скарги прокурора, захисника обвинуваченого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 . Прокурор в апеляційній скарзі просив скасувати вирок суду в частині виправдання ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та ухвалити новий вирок, яким визнати її винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 14 років позбавлення волі. Також просив визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді довічного позбавлення волі. Дану позицію обґрунтував тим, що під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції не були належним чином дослідженні та оцінені докази, які у своїй сукупності беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_9 , а саме: протокол допиту в якості підозрюваної ОСОБА_9 ; протокол одночасного допиту між підозрюваним ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_13 ; протокол слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_14 ; протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 . На думку прокурора, судом першої інстанції були не враховані наведені докази, що призвело до прийняття передчасного та необґрунтованого рішення про виправдання ОСОБА_9 , а також про виключення із обвинувачення ОСОБА_8 такої ознаки, як вчинення умисного вбивства за попередньою змовою групою осіб. В доповненнях до апеляційної скарги прокурора вказано на порушення положення п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення за кожним епізодом злочинної діяльності, та обвинувачення є неконкретним, а також, не було допитано безпосереднього свідка вчиненого злочину ОСОБА_13 , що призвело до неповноти судового розгляду. Захисник ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просив змінити вирок суду та виправдати ОСОБА_8 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України через недоведеність вчинення ним вказаного кримінального правопорушення. Вимоги обґрунтував тим, що на ножі, яким було вбито ОСОБА_15 відсутні відбитки пальців обвинуваченого. Звертає увагу, що в обвинувальному акті та вироку вказано, що ніж знаходився у правій руці ОСОБА_8 , тоді як обвинувачений - лівша. Зазначає, що жодних доказів вини його підзахисного по факту вбивства ОСОБА_15 не здобуто, окрім пояснень самого ОСОБА_8 , які було здобуто під тиском працівників міліції. Також, вважає, що в судовому засіданні не було допитано належного свідка по даному кримінальному провадженні ОСОБА_13 .

Обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції та направити справу на новий судовий розгляд для з`ясування всіх обставин справи. У скарзі вказує, що не здійснював крадіжку за адресою АДРЕСА_1 , а докази, які підтверджують даний епізод, були сфабриковані органами дізнання та досудового слідства, через що є неналежними та недопустимими. Також зазначає, що не був причетним до вбивства ОСОБА_15 , а під час проведення слідчих дій по цьому епізоду органами досудового слідства було порушено його право на захист, та його покази були здобуті під примусом.

Згідно вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, а також вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у сховище, а також незаконно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, а також незаконно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, а також вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а також вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 КК України, а також повторно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом за наступних обставин:

16 липня 2010 року, близько 02 години ОСОБА_8 , в с. Скибин Броварського району Київської області, біля будинку №112 по вул. Київській, реалізовуючи свій умисел, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, умисно, спричинивши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я потерпілому ОСОБА_16 , подолавши його волю та погрожуючи застосуванням ножа, відкрито заволодів мобільним телефон марки «Самсунг Х120» вартістю 150 грн., срібним ланцюжком з позолотою, вартістю 200 грн., грошовими коштами у розмірі 400 грн., заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на суму 750 грн.

Крім того, 11 серпня 2010 року, близько 05 години 30 хвилин, в смт. Велика Димерка Броварського району Київської області ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_19 , за адресою АДРЕСА_3 , проникли на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_20 з метою крадіжки комплектуючих для газових котлів. В подальшому, вони були викриті потерпілим. В результаті подолання опіру потерпілим, ОСОБА_8 завдав ОСОБА_20 тілесні ушкоджень, які, відповідно до висновку судової медичної експертизи №149 д, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. В результаті протиправного діяння вказані вище особи заволоділи комплектуючими для газових котлів; окрім того, без попередньої узгодженості своїх дій з іншими особами, ОСОБА_8 , шляхом ривка з шиї ОСОБА_20 відкрито заволодів золотим ланцюжком вагою 4 г. з кулоном у вигляді слона, вагою 3 г., загальною вартістю 2765 грн. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_20 було заподіяно шкоду на загальну суму 6832 грн.

ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 14 червня 2013 року, приблизно о 18 год. 30 хв. в с. Дімітрово Броварського району Київської області, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_21 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, в автомобілі «таксі» марки «Опеля Астра» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_22 , проїжджаючи в напрямку буд. №1 по вул. Дімітрова, наказали зупинити зазначений автомобіль. Після зупинки невстановлена слідством особа вийшла з машини та через відкрите вікно водійських дверцят, приставила ніж до шиї ОСОБА_22 . В цей час ОСОБА_8 із застосуванням насильства, відкрито заволодів майном потерпілої, а саме ланцюжком вагою 8 г. з хрестиком вагою 2 г., загальною вартістю 2800 грн.

Окрім того, 18 червня 2013 року близько 10 год., в с. Семиполки, Броварського району, Київської області обвинувачений ОСОБА_8 проник до будинку за адресою АДРЕСА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, повторно викрав ноутбук марки «АСЕР» із «міні-мишкою» вартістю 6700 грн. та цифровим фотоапаратом «Панасонік» вартістю 1200 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_23 матеріальної шкоди на загальну суму 8900 грн.

Також 21 липня 2013 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою в с. Рожни, Броварського району, Київської області, діючи умисно та з корисливих мотивів, повторно викрав велосипед марки «Mars Star», вартістю 1400 грн., який належав потерпілому ОСОБА_24 , викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 31 липня 2013 року близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи у АДРЕСА_5 , під час спільного розпиття спиртних напоїв з наглядно знайомим потерпілим ОСОБА_25 у ОСОБА_8 виник конфлікт. Намагаючись уникнути бійки, потерпілий ОСОБА_25 почав втікати від обвинуваченого у лісосмугу, яка розташована на відстані біля 200 м., від вказаного будинку. В той час у обвинуваченого ОСОБА_8 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_25 , для цього ОСОБА_8 , наздогнавши потерпілого ОСОБА_25 , та діючи умисно, дістав кухонний ніж, який він зберігав у себе в кишені та з метою умисного вбивства людини, наніс ножем 50 колото-різаних ударів. в область грудної клітини спини та шиї ОСОБА_25 . Відповідно до висновку судової-медичної експертизи № 88 від 05 жовтня 2013 року, смерть потерпілого ОСОБА_25 настала внаслідок проникаючих колото-різаних ран грудної клітки та живота з ушкодженнями лівої легені, обох нирок, печінки, які супроводжувалися гострою зовнішньою та внутрішньою кровотечею, та знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими від дій обвинуваченого ОСОБА_8 тілесними ушкодженнями.

Крім того, 08 серпня 2013 року близько 12 години, обвинувачений ОСОБА_8 перебуваючи разом із ОСОБА_9 у с. Григоро - Іванівка Ніжинського району Чернігівської області, зателефонували до центру послуг таксі «Люкс» у м. Ніжин та замовили «таксі». В той самий день, 08 серпня 2013 близько 12 години 20 хвилин, до місця виклику приїхав автомобіль марки «ВАЗ 21150» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням раніше їм незнайомого потерпілого ОСОБА_15 . За пропозицією ОСОБА_8 всі поїхали на вказаному автомобілі до м. Бровари, де до автомобіля підсіли знайомі ОСОБА_8 - ОСОБА_13 та ОСОБА_26 . В подальшому, перебуваючи у м. Бровари, потерпілий ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_8 про необхідність заправити газом належний йому автомобіль. Приїхавши до АЗС, яка розташована на кільцевій дорозі у м. Бровари Київської області, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_26 вийшли з автомобіля марки «ВАЗ 21150» д.н.з. НОМЕР_2 та вживали пиво на спеціально призначеному для відпочинку майданчику. В той час у обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_25 , виник умисел на умисне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_15 з метою нездійснення розрахунку за надані послуги «таксі». Реалізуючи свій злочинний умисел на позбавлення життя іншої людини з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_8 з метою здійснення умисного вбивства у безлюдному місці повідомив потерпілому ОСОБА_15 про необхідність поїхати до с. Літки Броварського району Київської області до знайомого обвинуваченого ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_27 , щоб позичити в нього гроші та розрахуватися за послуги «таксі», надані ОСОБА_15 . В подальшому, в той самий день, 08 серпня 2013 року, близько 22 години, на відстані біля 1 км. від Північного кладовища, що в с. Скибин Броварського району Київської області потерпілий ОСОБА_15 повідомив обвинуваченому ОСОБА_8 про свою відмову їхати в невідомому для нього напрямку та попросив розрахуватися за його послуги. У зв`язку із вказаною вимогою у обвинуваченого ОСОБА_8 , який перебував на передньому пасажирському сидінні салону автомобіля марки «ВАЗ 21150» д.н.з. НОМЕР_2 , виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_15 щодо неналежного надання послуг перевезення. В цей момент обвинувачений ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_15 , діючи умисно, наніс один удар кухонним ножем, який він взяв у пакеті з їжею, що принесла до автомобіля ОСОБА_26 , в область грудей потерпілого ОСОБА_15 . З метою уникнення від подальшого спричинення тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_15 , відкривши водійські дверцята, вибіг з належного йому автомобіля марки «ВАЗ 21150» та побіг у напрямку лісосмуги, що поруч із с. Скибин Броварського району. Обвинувачений ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на умисне вбивство людини, вистрибнув із салону автомобіля та побіг за потерпілим ОСОБА_15 . В подальшому, приблизно о 22 годині 15 хвилин, наздогнавши потерпілого ОСОБА_15 , який рухався у напрямку лісосмуги, що поруч із с. Скибин Броварського району, обвинувачений ОСОБА_8 , тримаючи кухонний ніж в правій руці, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді смерті потерпілого, в присутності ОСОБА_13 , наніс потерпілому ОСОБА_15 34 колото-різаних ударів в область шиї, тулуба та верхніх кінцівок, спричинивши тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілого.

Окрім того, 08 серпня 2013 року, після заподіяння смерті ОСОБА_15 , маючи вільний доступ до автомобіля потерпілого, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій умисел, незаконно заволодів автомобілем «ВАЗ 21115», д.н.з. НОМЕР_2 , який належав потерпілому ОСОБА_15 .

ОСОБА_9 органами досудового слідства інкримінувалося вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Вироком суду її було виправдано у зв`язку із недоведеністю вчинення нею вказаного кримінального правопорушення. Органами досудового слідства ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 08 серпня 2013 близько 12 годині спільно із ОСОБА_8 перебувала у с. Григоро-Іванівка Ніжинського району Чернігівської області де зателефонували до центру послуг таксі «Люкс» у м. Ніжин та замовила таксі. 08.08.2013 близько 12 год. 20 хв., до місця виклику приїхав автомобіль марки «ВАЗ 21150» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням раніше їм незнайомого ОСОБА_15 . За пропозицією ОСОБА_8 , на вказаному автомобілі всі поїхали до м. Бровари, де до автомобіля підсіли знайомі ОСОБА_8 - ОСОБА_13 та ОСОБА_26 . Перебуваючи у м. Бровари, ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_8 про необхідність заправки газом належного йому автомобіля. Приїхавши до АЗС, яка розташована на кільцевій дорозі у м. Бровари Київської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 і ОСОБА_26 вийшли з автомобіля марки «ВАЗ 21150» д.н.з. НОМЕР_2 та вживали пиво на спеціально призначеному для відпочинку майданчику. В цей час у ОСОБА_8 , який раніше вчинив умисне вбивство ОСОБА_25 виник умисел на умисне заподіяння смерті ОСОБА_15 з метою нездійснення розрахунку за надані послуги таксі. Реалізуючи свій злочинний умисел на позбавлення життя іншої людини з корисливих мотивів, ОСОБА_9 вступила у попередню змову з ОСОБА_8 та відповідно до розподілених ролей витягла зі штанів ОСОБА_8 шнурок для можливості у подальшому використати його для утримання ОСОБА_15 у автомобілі під час вчинення умисного вбивства останнього. В подальшому, ОСОБА_8 з метою здійснення умисного вбивства у безлюдному місці, повідомив ОСОБА_15 про необхідність поїхати до с.Літки Броварського району Київської області до знайомого ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_27 з метою позичити в нього гроші для розрахунку за послуги таксі, надані ОСОБА_15 08 серпня 2013 близько 22 години, на відстані приблизно 1 км. від Північного кладовища в с. Скибин Броварського району Київської області ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_26 про відмову їхати в невідомому йому напрямку та запропонував розрахуватися за його послуги. У зв`язку із вказаною вимогою у ОСОБА_8 , який перебував на передньому пасажирському сидінні салону автомобіля марки «ВАЗ 21150» д.н.з. НОМЕР_2 , виник словесний конфлікт з ОСОБА_15 , щодо неналежного надання послуг перевезення. Скориставшись тим, що ОСОБА_15 не звертав увагу на інших пасажирів в автомобілі, реалізуючи умисел на умисне вбивство іншої людини ОСОБА_9 відповідно до попередньої домовленості із ОСОБА_8 накинула шнурок від брюк ОСОБА_8 на шию ОСОБА_15 , утримуючи його на водійському сидінні. В цей момент ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_9 , наніс один удар кухонним ножем, який він взяв у пакеті з їжею, що принесла до автомобіля ОСОБА_26 , в область груді ОСОБА_15 . З метою уникнення подальшого спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_15 різко нахилився вперед, від чого шнурок, який тримала ОСОБА_9 , порвався. Відкривши водійські дверцята, ОСОБА_15 вибіг з належного йому автомобіля та побіг у напрямку лісосмуги, що поруч с. Скибин Броварського району Київської області. ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії за попередньою змовою із ОСОБА_9 , спрямовані на умисне вбивство людини, вистрибнув із салону автомобіля та побіг за ОСОБА_15 . У той же день, приблизно о 22 годині 15 хвилин, наздогнавши ОСОБА_15 , який рухався у напрямку лісосмуги поруч з с. Скибин Броварського району, ОСОБА_8 , тримаючи кухонний ніж в правій руці, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого в присутності ОСОБА_13 , наніс ОСОБА_15 34 колото-різаних ударів в область шиї, тулуба та верхніх кінцівок. ОСОБА_8 після вчинення умисного вбивства ОСОБА_15 , шляхом волочіння, перемістив тіло останнього до лісосмуги поруч з с. Скибин Броварського району Київської області, де його 12.08.2013 виявлено працівниками Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 255 від 28 жовтня 2013, смерть ОСОБА_15 настала внаслідок численних колото-різаних поранень грудної клітини та черева з пошкодженнями внутрішніх органів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги та доповнень до неї, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника, які просили вирок скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд, заперечення виправданої та її захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону. Положення статті 291 КПК України встановлює вимоги до обвинувального акту. Зокрема, він повинен містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, ці вимоги прокурором не були виконані у повному обсязі, але суд першої інстанції на це увагу не звернув та призначив розгляд справи по суті.

Під час розгляду справи по суті, прокурор, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 338 КПК України, склав новий обвинувальний акт, який теж не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 мав умисел на умисне заподіяння смерті ОСОБА_15 з метою нездійснення розрахунку за надані послуги «таксі», і реалізуючи свій злочинний умисел на позбавлення життя іншої людини з корисливих мотивів вступив у попередню змову з ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 висунуто обвинувачення у тому, що вона, реалізуючи свій злочинний умисел на позбавлення життя іншої людини з корисливих мотивів, вступила у попередню змову зі ОСОБА_8 , та відповідно до розподілених ролей, витягла зі штанів ОСОБА_8 шнурок для можливості у подальшому використати його для утримання ОСОБА_15 в автомобілі під час вчинення умисного вбивства останнього.

При цьому, в обвинувальному акті відсутня правова кваліфікація таких дій обвинуваченого та виправданої.

Крім того, ОСОБА_8 фактично висунуто обвинувачення лише по епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_16 16 липня 2010 року, по іншим, інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, обвинувачення не висувалося.

Положенням ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачена можливість застосування судами при розгляді справ, як джерело права, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). У кримінальній справі має бути надана повна, детальна інформація щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам. (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п. 34).

На думку колегії суддів, наведене свідчить, що розгляд кримінального провадження відбувся за відсутності висунутого обвинувачення, тим самим були порушені гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист.

Наведені вище порушення колегія суддів вважає істотними, та такими, що тягнуть за собою скасування вироку, з направленням провадження до суду 1-ї інстанції для виконання вимог ст. 314-315 КПК України.

Вирок підлягає скасуванню як стосовно обвинуваченого, так і щодо виправданої, оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було пред`явлено підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що виправдовуючи ОСОБА_9 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у зв`язку із недоведеністю вчинення нею вказаного злочину, суд присяжних послався на відсутність доказів про причетність до вбивства ОСОБА_15 в матеріалах наданих прокурором, а саме: у протоколі проведення слідчого експерименту від 13.08.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_26 розповіла та показала обставини вчинення вбивства ОСОБА_15 , у протоколі проведення слідчого експеремента від 12.08.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_13 розповіла та показала обставини вчинення вбивства ОСОБА_15 , у протоколі проведення одночасного допиту обвинуваченого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_13 від 13.08.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_28 підтвердила вчинення вбивства ОСОБА_15 обвинуваченим ОСОБА_8 , у протоколі проведення одночасного допиту обвинуваченого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_26 від 13.08.2013 року.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає фактичному змісту вказаних протоколів слідчих дій, оскільки, підозрювана ОСОБА_26 та свідок ОСОБА_13 , як при проведенні допитів, так і під час проведення слідчих експериментів, давали показання про те, що виправдана накинула «шнурок» на шию потерпілому в момент нападу на нього ОСОБА_8 (т.7, арк..1-7, 8-12, 12-19). При цьому, суд не зазначив чому відкинув ці покази, що свідчить про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та є підставою для його скасування в суді апеляційної інстанції відповідно до положень статей 409, 411 КПК України.

Таким чином, керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати. Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 залишити раніше обраний тримання під вартою до розгляду кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції.

Головуючий (підпис)
Судді (підпис)
(підпис)