Справа № 10-269/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 02.12.2010
УХВАЛА

Іменем України

Апеляційний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Миколюка О. В.

Суддів Романець Л. А., Рудніченко О.М.

за участю прокурора Мендрина А.В.

захисника ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві 2 грудня 2010 року апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову Березанського міського суду Київської області від 22 листопада 2010 року про визнання незаконним затримання в порядку статей 106, 115 КПК України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України

ВСТАНОВИВ:

14.10.2010 року порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 140 КК України.

19.10.2010 року ОСОБА_2 затримано в порядку ст. 106, 115 КПК України.

21.10.2010 року постановою Баришівського міжрайонного прокурора підозрюваного ОСОБА_2 звільнено з ІТТ Яготинського РВ ГУ МВС України в Київській області та обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

5.11.2010 року ОСОБА_2 притягнутий в якості обвинуваченого за ч.І ст.140 КК України.

22.11.2010 року постановою Березанського міського суду Київської області затримання ОСОБА_2 в порядку статей 106, 115 КПК України на підставі протоколу від 19.10.2010 року, визнано незаконним, оскільки затримання було здійснено з порушенням вимог передбачених ст. 106 КПК України.

На постанову суду подана апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції в якій він просить скасувати істанову суду від 22.11.2010 року та винести свою ухвалу, якою відмовити задоволенні скарги захисника в інтересах ОСОБА_2 і визнати затримання дозрюваного ОСОБА_2 законним.

Апелянт вважає, що судом не було враховано, що потерпілий у справі ОСОБА_3, прямо вказав на ОСОБА_2 як медичного працівника, який неналежно виконував свої професійні обовязки внаслідок чого наступила смерть потерпілої ОСОБА_4, що і стало підставою для затримання ОСОБА_2.

Також, судом не враховано ту обставину, що обвинувачений займає посаду головного лікаря Березанської міської лікарні і в силу виконання ним своїх службових обовязків має вплив на свідків по справі, а також змозі приховати документи, які мають значення для справи, чим може перешкодити встановленню істини у справі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення обвинуваченого та його захисника, які перечували проти поданої апеляції, дослідивши витребувані матеріали кримінальної та судової справ, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію лишити без задоволення, а постанову - без змін.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 106 КПК України особу підозрювану у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді вбавлення волі можна затримати за наявності однієї із таких підстав:

1)коли цю особу застали при вчиненні злочину або безпосередньо після його вчинення;

2)коли очевидці, в тому числі й потерпілі, прямо вкажуть на дану особу, що саме вона вчинила злочин;

3)коли на підозрюваному або на його одягу, при ньому або в його житлі буде виявлено явні сліди злочину.

Даний перелік підстав затримання є вичерпним.

Як вбачається з протоколу затримання від 19.10.2010 року (а.с. 6), підозрюваного ОСОБА_2 було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 106 КПК раїни, тобто «коли очевидці, в тому числі й потерпілі, прямо вкажуть на дану особу, що саме вона вчинила злочин».

Зі змісту даної норми вбачається, що підставою затримання особи є пряма вказівка свідка-очевидця, в тому числі й потерпілого, про вчинення злочину.

Однак, потерпілий ОСОБА_3 очевидцем вчинення злочину не був і тому посилання прокурора на дану обставину, як підставу для затримання особи є безпідставним і не ґрунтується на вимогах закону.

Також з протоколу про затримання від 19.10.2010 року видно, що мотивами затримання ОСОБА_2 є попередження можливості сховатися від слідства і суду, забезпечення виконання вироку, а також позбавлення можливості перешкодити встановленню істини у кримінальній справі.

Посилання в апеляції прокурора, як на мотив затримання, а саме попередження можливості сховатися від слідства і суду, встановленню істини у справі, забезпечення виконання вироку, являється безпідставним, оскільки зазначене є метою застосування запобіжних заходів, передбачених ст. 148 КПК України.

Судом під час розгляду скарги захисника відносно ОСОБА_2 питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного не вирішувалось.

З матеріалів справи також вбачається, що подія злочину сталася 4.01.2010 року, кримінальна справа була порушена 14.10.2010 року, тобто через певний проміжок часу, обвинувачений ОСОБА_2 має постійне місце проживання та роботи, будь - яких спроб втекти від відповідальності не здійснював і тому суд першої інстанції правильно вирішив питання про незаконність затримання ОСОБА_2 в порядку статей 106, 115 КПК України.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції із наведених в апеляції підстав, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанцїї залишити без задоволення.

Постанову Березанського міського суду Київської області від 22 листопада 2010 року про визнання затримання ОСОБА_2, в порядку статей 106, 115 КПК України незаконним - залишити без змін.

Судді: