У Х В А Л А

іменем україни

01.12.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
При секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002308 від 24.07.2015 р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голятин, Міжгірського району, Закарпатської області, неодруженого, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.259 КК України,
ВСТАНОВИВ:

24 липня 2015 року о 13 год. 12 хв. ОСОБА_6 діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою,здійснив дзвінок з належного йому мобільного телефону марки «Sony Ericson» НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , абонентський номер оператора мобільного зв`язку «МТС» - НОМЕР_3 на лінію екстренного виклику «102» та повідомив працівникам чергової частини Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області неправдиву інформацію про замінування будинку АДРЕСА_3 , та те, що в приміщенні вищевказаного будинку знаходиться вибуховий пристрій дистанційного керування, чим ввів в оману працівників Ужгородського МВ, які сприйняли вказану інформацію, як правдиву, що призвело до виїзду слідчо-оперативної групи Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області та проведено обстеження трьох дев`ятиповерхових житлових будинків за адресами АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 , в ході якого евакуйовано мешканців цих будинків, з метою попередження можливої їх загибелі. За результатами проведеного огляду будинків та прилеглої території, вибухових пристроїв та вибухових речовин не виявлено, інформація про замінування свого підтвердження не знайшла.

На підтвердження події вчинення кримінального правопорушення та вини ОСОБА_6 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні досліджені :

- протокол огляду місця події від 24.07.2015 року згідно якого було оглянуто будинок АДРЕСА_3 , зафіксована загальна обстановка на місці події, розташування квартир у будинку, жодних підозрілих предметів не виявлено;

- протокол огляду місця події від 24.07.2015 року згідно якого було оглянуто мобільний телефон марки «Sony Ericson» НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 з фотознімками;

- протокол огляду місця події від 04.09.2015 року згідно якого було оглянуто мобільний телефон марки «Sony Ericson» НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку «МТС» - номер НОМЕР_3 ;

- акт перевірки об`єкту на наявність вибухових пристроїв від 24.07.2015 року, згідно якого групою спеціалістів вибухотехніків з експертного огляду, розрядження,транспортування та знищення вибухових пристроїв та групою кінологів НДЕКЦ здійснено експертний огляд на наявність вибухових пристроїв м. Ужгород, пр. Свободи, під`їзд 1,2; вул. Л. Толстого 33,31, прилегла територія. На час складання акту на об`єкті вибухових пристроїв та вибухових речовин не виявлено.

Перевіривши надані стороною обвинувачення докази, оцінюючі кожний досліджений в судовому засіданні доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів -з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 259 КК України.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху , тобто вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.259 Кримінального кодексу України.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №183 від 24.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з наростаючим дефектом. Наявність у ОСОБА_6 хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з наростаючим дефектом позбавляла його можливості, під час вчинення інкримінованого йому діяння, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто може бути визнаний судом неосудним. ОСОБА_6 ознак хронічного алкоголізму та наркоманії не виявляє. ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру примусової госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

Органом досудового розслідування внесено клопотання, погоджене прокурором, про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді його примусової госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала. Просить суд застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді його примусової госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом .

Захисник ОСОБА_6 та законний представник, в судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 підтримали. Просили суд клопотання задовольнити.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, вважає, що до ОСОБА_6 слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.512 КПК України участь особи, стосовно якої передбачається застосуванняпримусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

Відповідно до ст.503 ч 1 п. 1 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ст.ст. 19, 94 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно - небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки, до такої особи в залежності від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе, або інших осіб, може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом, або їй може бути надана в примусовому порядку амбулаторна психічна допомога за місцем проживання.

Статтею 94 КК України передбачені такі види примусових заходів медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст.94 КК ) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою с успільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

У відповідності до вимог ст.ст.511, 512 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Розглянувши клопотання у відповідності до ч. 2 ст. 506 КПК України без участі обвинуваченого, оскільки характер його психічного захворювання перешкоджає його участі у судовому засіданні, ознайомившись з доданими до клопотання матеріалами, заслухавши думку прокурора, захисника, законного представника, враховуючи характер та тяжкість захворювання обвинуваченого, тяжкість вчиненого діяння та ступінь його небезпечності для себе чи інших осіб, думку лікаря експерта про тип лікувального закладу , викладену у висновку експерта , суд приходить до висновку, що відповідно до ст.94 КК України слід застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 94 КК України , ст.ст. 292, 503, 506, 508, 512, 513 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора прокуратури м. Ужгорода про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002308 від 24.07.2015 р. про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.259 КК України - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голятин, Міжгірського району, Закарпатської області, неодруженого, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді примусової госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Sony Ericson» НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку «МТС» - номер НОМЕР_3 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у законного представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , залишити в її розпорядженні.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1