Справа № 307/3274/15-к
Провадження №1-кп/307/419/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2015 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Тячівського районного суду Закарпатської області кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з середньою освітою, розлученого, уродженця с. Широкий Луг, Тячівського району, та мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. При цьому пояснив, що на досудовому слідстві не було встановлено точну кількість ударів, які обвинувачений наніс потерпілій, а такі, на його думку, повинні бути зазначені у висновку судово-медичної експертизи. Також зауважив, що йому не відомо чи повідомлялася потерпіла про відкриття матеріалів кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просить не призначати кримінальне провадження до судового розгляду з тих підстав, що потерпіла у вересні 2015 року виїхала за межі України, по вказаній у обвинувальному акті адресі потерпіла не проживає, досудове розслідування проводилося без її участі. При цьому пояснив, що йому не відомо у якій кількості нанесених потерпілій ударів його звинувачує прокурор.
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта з долученими до нього додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушня, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до процесуальних обовязків, зазначених у ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого, форма вини, мотив та мета його вчинення, вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тощо і таке має відповідати завданням кримінального судочинства, що визначені ст. 2 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 290 КПК України, обвинувальний акт може бути складено за наявності достатніх доказів.
Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 91, ч. 3 ст. 374 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. В подальшому вони, а також правова кваліфікація кримінального правопорушення, мають бути зазначені прокурором у обвинувальному акті, а судом в обвинувальному вироку.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України та в ньому не зазначено місце проживання потерпілої ОСОБА_5 , оскільки з довідок Укрпошти, які містяться на конвертах з судовими повістками, направленими потерпілій на адресу, зазначену у обвинувальному акті, встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 не проживає за адресою, яка вказана у обвинувальному акті - АДРЕСА_1 , що стверджено також довідкою виконкому Бедевлянської сільської ради.
Також даний обвинувальний акт містить іще один суттєвий недолік, який перешкоджає судовому розгляду даного кримінального провадження і полягає у тому, що в ньому відсутній чіткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які були встановлені прокурором, обвинувачення є неконкретним, зокрема, яку кількість ударів кулаками по обличчі та голові наніс обвинувачений потерпілій, а це в свою чергу порушує право обвинуваченого знати в чому його обвинувачують і мати можливість захищатися від пред`явленого обвинувачення, яке в даному випадку є не конкретним. Посилання в судовому засіданні прокурора на ту обставину, що кількість нанесених потерпілій ударів зазначена у висновку судово-медичної експертизи не може судом братися до уваги, оскільки дана обставина повинна бути чітко викладена у обвинувальному акті.
Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування, відсутня помітка про ознайомлення потерпілої з матеріалами досудового розслідування до його завершення, відсутні дані про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів, що свідчить про невідповідність обвинувального акта із долученим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109, ч.4 ст.291 КПК України.
Висунуте слідством обвинувачення за обвинувальним актом, який не містить аналізу правильності пред`явленого обвинувачення, є таким, що суперечить вимогам ст. 121 Конституції України, згідно з якими обов`язком прокурора є нагляд за додержанням законів органами слідства з метою захисту прав у відповідності до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав і свобод людини
Отже, наведене свідчить, що ні прокурор, ні керівник органу досудового розслідування, ні слідчий, як того вимагає ч. 2 ст. 9 КПК України, не забезпечили всебічність, неупередженість та повноту дослідження обставин кримінального правопорушення, що може суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні та використання сукупності доказів, які обгрунтовують ці висновки. Ця суперечність означає порушення прокурором засад законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивності, що унеможливлює подальше кримінальне провадження.
На підставі викладеного, враховуючи вимоги ст. 24 Конституції України, ст. ст. 8, 10, 21 КПК України щодо верховенства права, рівності учасників кримінального провадження перед законом і судом та доступу до правосуддя, практику Європейського суду та вимоги ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадження слід повернути прокурору, який склав обвинувальний акт для усунення вказаних недоліків протягом розумного строку.
Керуючись ст.ст. 109, ч.4 ст.290, ст. 291, ст. 314 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Ухвалу негайно направити прокурору для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1