1Справа № 335/969/16-к 1-кп/335/174/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року м. Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широке Запорізького району Запорізької області, громадянина України, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
23.01.2016 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на носіння кастету, без передбаченого законом дозволу, знаходячись біля зупинки громадського транспорту „вул. Перемоги, прибав у невстановленої по справі особи, за грошові кошти 30 гривень, металевий предмет схожий на кастет, який згідно висновку експерта № 157-Т від 26.01.2016 року відноситься до кримінальної холодної зброї ударно-дробильної дії та виготовлений саморобним способом, після чого, ОСОБА_4 , переніс вказаний кастет в правому кармані куртки з зупинки громадського транспорту „вул. Перемоги до перехрестя будинків № 47 по вул. Перемоги та № 8 по вул. Поточній у м. Запоріжжі, де був зупинений співробітниками поліції, де в ході огляду місця події у ОСОБА_4 виявлено та вилучено вищезазначений кастет.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України визнав у повному обсязі, та пояснив, що 23.01.2016 року, він, знаходячись на бул. Шевченко, прибав у незнайомого чоловіка за 30 гривень кастет, з метою щоб був, після чого переніс вказаний кастет в кармані куртки із зупинки громадського транспорту „вул. Перемоги до перехрестя будинків № 47 по вул. Перемоги та № 8 по вул. Поточній у м. Запоріжжі, де був зупинений співробітниками поліції, які в ході огляду місця події у нього виявили та вилучили вищезазначений кастет.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Крім того, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за ч. 2 ст. 263 КК України, а саме покарання у вигляді громадських робіт на строк сто двадцять годин.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні також просять угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення. При цьому, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_8 щиро раскаявся у вчиненому злочину, повністю визнав свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працює, але навчається на 1 курсі, не одружений, має постійне місце проживання, за яким зареєстрований у встановленому законом порядку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши думки сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_4 носив при собі кастет без передбаченого законом дозволу, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертизи холодної зброї у даному кримінальному провадженні складають 491 грн. 04 коп.
Враховуючи те, що експертиза № 157-Т від 26.01.2016 рокубула проведена експертом спеціалізованої державної установи НДЕКЦ ГУМВС України в Запорізькій області, то витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого у якості процесуальних витрат на рахунок держави.
Долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено, майнова шкода відсутня, арешт на майно не накладався.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28.01.2016 року покарання за ч. 2 ст. 263 КК України, у вигляді громадських робіт на строк сто двадцять годин.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертизи холодної зброї в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) гривень 04 копійок.
Речовий доказ: холодну зброю ударно-дробильної дії кастет виготовлений саморобним способом, який переданий на зберігання до Орджонікідзевського відділення поліції Ленінського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знищити.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1