Кримінальне провадження № 629/374/16-к
Номер провадження 1-кп/629/109/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0003050 від 09.12.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 05.06.1998 року Лозівським міським судом Харківської області за ст. 81 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки та зі сплатою штрафу в дохід держави в сумі 340 грн;
- 27.04.2000 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 43, 44, 86 ч. 1 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна; перегляд вироку 24.12.2001 року Червонозаводським районним судом м. Харкова ст. 86-1, 44 (60) КК України перекваліфіковано на ст. 185 ч. 5 КК України, звільнений умовно-достроково 11.08.2005 року на не відбутий строк 4 місяці 26 днів;
- 15.11.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 01.03.2014 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України,
в с т а н о в и в:
28 листопада 2015 року, близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 знаходилися в квартирі свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , з якими разом вживали алкогольні напої. Близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, з метою наживи, вирішив заволодіти мобільними телефонами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які спали в сусідній кімнаті. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, повторно, таємно заволодів мобільним телефоном ОСОБА_6 , марки «Nokia» моделі 1280, вартістю 179,67 грн та мобільним телефоном ОСОБА_5 , марки «Nokia» моделі 1800, вартістю 210 грн, які знаходилися на тумбочці біля ліжка, де спали потерпілі.
Викрадене ОСОБА_4 обернув на свою користь, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 179,67 грн та потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 210 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно.
02 грудня 2015 року, з 08 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився в складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить приватному підприємцеві ОСОБА_7 , де побачив дві акумуляторні батареї, які вирішив викрасти. Близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що власник приміщення ОСОБА_7 відсутній у місті, крім того, будучі обізнаним, де на території знаходиться охоронець, з метою наживи, маючи умисел на таємне викрадення майна, проник через огорожу на охороняєму територію, де знаходяться складські приміщення, за адресою: АДРЕСА_4 , діючи з корисливого мотиву, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , крізь віконний отвір проник до складського приміщення, звідки викрав дві акумуляторні батареї, вартістю 270 грн та 246,60 грн.
Викрадене ОСОБА_4 обернув на свою користь, заподіявши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 516,60 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України таємне викрадення чужого майна(крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.
Обвинувачений у судовому засіданні вину у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 185 ч. 3 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що в грудні 2015 року він вживав спиртні напої з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в квартирі ОСОБА_6 . Вночі, після того як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 лягли спати, обвинувачений викрав з кімнати де спали вказані особи два мобільних телефони «Нокиа», які в подальшому продав на ринку в м. Лозова. Крім цього, на початку грудня 2015 року він працював у ОСОБА_7 та побачив на складському приміщенні дві акумуляторні батареї. Близько 19 години він прибув до даного складського приміщення, через віконний отвір, який не мав скла, проник до складського приміщення та викрав дві акумуляторні батареї, які здав до пункту прийому металолому.
Оскільки учасники судового провадження не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення, які зазначені у обвинувальному акті, судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, відсутні сумніви у добровільності його позиції, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, приходить до висновків, що ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а також своїми умисними протиправними діями, які виразилися у повторному таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, їх наслідки, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює. Також суд визнає, що обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття. Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає достатнім та необхідним покаранням обвинуваченому за вчинені ним злочини, є покарання у вигляді позбавлення волі не на максимальний строк.
Відповідно до ст. 70 КК України, суд вважає необхідним визначити остаточне покарання обвинуваченому шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
З урахуванням ступеня тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, а також з урахуванням розміру завданих потерпілим збитків та відсутності з їх боку будь-яких претензій до обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, у зв`язку із чим, на підставі ст. 75 КК України, вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши максимальний іспитовий строк.
Відповідно до ст. 76 КК України суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Долю речових доказів визначити на підставі ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався та клопотань про його обрання під час судового розгляду не надходило.
Стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експертів Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру для проведення товарознавчої експертизи: № 4905 від 12.01.2016 року в сумі 429,66 грн.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання:
- за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки;
- за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст. 70 КК України остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточно ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з іспитовим строком три роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Nokia» моделі 1280, переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Nokia» моделі 1800, переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 ; дві акумуляторні батареї, передані на зберігання ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру для проведення товарознавчої експертизи № 4905 від 12.01.2016 року в сумі 429,66 грн (чотириста двадцять дев`ять грн 66 коп.), які підлягають стягненню на наступні реквізити: код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, стягувач (отримувач) ДЕРЖАВА.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1