Справа № 752/9823/14-к
Провадження № 1-кп/752/433/14

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2014 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003102 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль, Житомирської обл., українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, студента Національного університету біоресурсів і природокористування України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Колодисте, Уманського р-ну, Черкаської обл., українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, студента Національного університету біоресурсів і природокористування України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Алєксін Тульської обл. Російської Федерації, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , неодруженого, непрацюючого, із середньо-спеціальною освітою, студента Національного університету біоресурсів і природокористування України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , суд

в с т а н о в и в :

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 після розпиття спиртних напоїв, 22.04.2014 р., приблизно о 02:20 год., перебуваючи по вул. Заболотного, неподалік будинку № 142 в м. Києві, за попередньою змовою, вирішили незаконно заволодіти транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , впевнились, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, після чого ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, цеглою, розбив скло на передніх водійських дверцятах автомобіля марки «ВАЗ-21013», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , що був припаркований напроти будинку за вище вказаною адресою. ОСОБА_3 , в цей момент, разом з ОСОБА_5 , спостерігали, щоб у їхньому напрямку ніхто не рухався. Після чого, ОСОБА_10 , відкрив передні водійські дверцята та сів до салону автомобіля, ОСОБА_3 , сів поруч, а ОСОБА_5 позаду. ОСОБА_10 демонтував із замка запалювання електропроводи та за допомогою їх змикання намагався завести двигун автомобіля, але не вийшло. Потім, ОСОБА_3 , сів за кермо даного авто, з метою на певній швидкості увімкнути передачу та запустити двигун, а ОСОБА_10 , та ОСОБА_5 , в свою чергу, в цей момент, шляхом механічного впливу на кришку багажного відділення, призвели в рух автомобіль.
Таким чином, ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, ОСОБА_4 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, ОСОБА_5 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав суду про те, що йому зателефонував ОСОБА_10 о 9-й годині вечора та запропонував погуляти, на що він погодився та попросив, щоб він із ОСОБА_5 зачекали його 20-30 хвилин. Він приїхав на перехрестя вулиць Сірка-Заболотного, почекав 3-5 хвилин на хлопців і вони пішли до супермаркету «АТБ», там у дворі будинку вони гуляли та трошки випили. Він запропонував знайти авто і покататись. Вони пішли до будинку де проживав ОСОБА_5 та побачили там машину. ОСОБА_3 дьорнув за ручку дверей, машина не відкрилась, тоді ОСОБА_10 пішов взяв цеглину та розбив переднє водійське скло, відкрив двері сів у машину, та зірвав захист під кермом, намагався завести автомобіль, ОСОБА_3 сів на переднє сидіння, а ОСОБА_5 на заднє сидіння. Машина не завелась, тоді, ОСОБА_3 пересів за кермо, а хлопці підштовхували, так вони спробували 2-3 рази та до них під`їхала міліцейська машина. ОСОБА_10 із ОСОБА_5 відбігли куди саме він не бачив. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд не карати його суворо.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав суду про те, що підтримує покази надані ОСОБА_3 , що дійсно розбив скло в автомобілі, допомагав привести його в рух, вони мали намір покататись. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд не карати його суворо.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав суду про те, що підтримує покази надані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що дійсно автомобіль штовхав, допомагав хлопцям. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд не карати його суворо.
Крім показань обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення, винним у вчинені якого визнаються обвинувачені, свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Потерпілий ОСОБА_7 показав суду про те, що свідком вчинення кримінального правопорушення він не був. Серед ночі йому зателефонував міліціонер та спитав чи є у нього такий-то автомобіль, такого-то кольору, він подивився у вікно, автомобіля вже не було на тому місці де він його лишав, тоді міліціонер сказав йому, щоб він писав заяву, викликав міліцію. Він вийшов, та за метрів 50 від будинку побачив свій автомобіль, міліціонерів, 2 автомобілі міліції та обвинуваченого ОСОБА_3 . Зазначив, що претензій до обвинувачених він, ні морального, ні матеріального характеру не має, обвинувачені не однократно вибачались перед ним, шкоду йому відшкодовано в повному обсязі, щодо міри покарання просив не карати їх суворо, не позбавляти обвинувачених волі, врахувавши їхній молодий вік.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які були досліджені судом, зокрема:
- протокол огляду місця події від 22.04.2014 р. та фототаблиця до нього, відповідно до якого оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення (т. 1 а.с. 10-19),
- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.06.2014 р., відповідно до яких свідок ОСОБА_11 впізнав обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як осіб, що почали тікати з перехрестя вулиць Заболотно-Метрологічна побачивши службовий автомобіль патрульної служби (т. 1 а.с. 68-73),
- протокол одночасного допиту підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 05.06.2014 р., відповідно до якого вони визнавали свою вину та фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення (т. 2 а.с. 11-14),
- протокол проведення слідчого експерименту від 20.05.2014 р. із фототаблицею за участі підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно якого було відтворено обстановку та обставини незаконного заволодіння за попередньою змовою автомобілем марки «ВАЗ-21013», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 22.04.2014 р. приблизно о 02-20 год. в м. Київ, вул. Заболотного неподалік будинку № 142 (т. 2 а.с. 18-29),
- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.06.2014 р., відповідно до яких свідок ОСОБА_12 впізнав обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 як осіб, що скоїли кримінальне правопорушення (т. 2 а.с. 36-44),
- роздруківками трафіку з`єднань терміналу стільникового зв`язку абонентських номерів обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтверджують їхнє перебування в період і на місці скоєння кримінального правопорушення (т. 2 а.с. 95-100).
Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинувачених та визнання їх винуватості.
Висновок дактилоскопічної експертизи № 400 від 29.04.2014 р. суд не приймає до уваги оскільки її результати не доводять вину жодного із обвинувачених (т. 1 а.с.27-37).
При обранні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 суд враховує наступні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення; особу обвинувачених, які за місцем проживання характеризується позитивно, навчаються у вищому навчальному закладі, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, раніше не судимі, їхній молодий вік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених є щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування завданого збитку, суд також у відповідності з ч. 2 ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених вчинення ними кримінального правопорушення вперше, їхнє визнання вини, їхній молодий вік та позитивні характеристики.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд враховує положення ч. 1 ст. 69-1 КК України, відповідно до якої, строк покарання не може перевищити двох третин максимального строку покарання, передбаченого санкцією статті при наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують їхнє покарання, а також визнання обвинуваченими своєї вини.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їм покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст. 75 КК України та зобов`язати виконувати останніх обов`язки, викладені в ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винуватих та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він, протягом одного року іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він, протягом одного року іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він, протягом одного року іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Речові докази у справі:
- 2 сліда папілярного узору, вологу серветку з слідами речовини бурого кольору та один змив речовини бурого кольору, що приєднані до матеріалів кримінального провадження, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 1 а.с. 20-21).
Стягнути із засуджених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частинах на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів відповідно до висновку експерта № 400 від 29.04.2014 року у розмірі 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп. (з кожного засудженого 131 (сто тридцять одну) грн. 04 коп.)
Після вступу вироку в законну силу заставу в сумі 24360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн. повернути заставодавцю ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 128).
Після вступу вироку в законну силу заставу в сумі 24360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн. повернути заставодавцю ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 242).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1