Справа № 487/2719/15-к
Провадження № 1-кс/487/434/15
УХВАЛА
Іменем України

10.04.2015 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Заводського району м. Миколаєва - ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, який не працює, раніше судимий 20.09.2010 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України, справу закрито на підставі ст. 7-3 КПК України (1960 р.) із застосуванням заходів виховного характеру; з 11.09.2014р. притягується до кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не одружений, не має утриманців, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
10.04.2015 року слідчий СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням зі старшим прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В клопотанні слідчий зазначає, що 04.04.2015 близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку № 29 по вул. Червоних Майовщиків в м. Миколаєві, зустрілись з раніше знайомим ОСОБА_9 , після чого у них виник корисливий умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, реалізуючи який, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пройшли з ОСОБА_9 вздовж будинку АДРЕСА_2 , та повернули за ріг будинку, де ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою, почали наносити ОСОБА_9 удари в область тулубу та голови верхніми і нижніми кінцівками. В результаті отриманих ударів ОСОБА_9 впав на землю. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжили наносити удари ОСОБА_9 ногами в область тулубу, а ОСОБА_4 відкрито заволодів майном ОСОБА_9 , а саме: грошовими коштами в розмірі 3000 гривень; наручний годинник марки Ля маніфактюр вартістю 5000 доларів США; мобільний телефон марки Самсунг Ноут-3 вартістю 20000 гривень; ланцюжком з білого золота вартістю 6000 гривень; хрестиком з білого золота вартістю 2000 гривень; ланцюжком з жовтого золота вартістю 10000 гривень; кулоном з жовтого золота вартістю 5000 гривень; ключами від квартири АДРЕСА_3 , в якій на той час проживав потерпілий. Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 162 524 гривень.

Крім того, 04.04.2015 близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом відчинення дверей ключами власника, проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки повторно, таємно викрали майно яке належить ОСОБА_9 , а саме: фотоапарат марки Кенон вартістю 14000 гривень; айпад міні вартістю 400 доларів США; мобільним телефоном марки Нокія Люмія 900 вартістю 2000 гривень; мобільний телефон марки Нокія Х2 вартістю 2000 гривень; банківською карткою Приват банку, що не має матеріальної цінності для потерпілого; банківською карткою Bank of Amerika, що не має матеріальної цінності для потерпілого. Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зникли розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 27 321 гривень 92 копійки.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_8 вчинив тяжкі злочини, які відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України передбачає позбавлення волі на термін до шести років та ч. 3 ст. 185 КК України - позбавлення волі на термін до шести років, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши розмір застави в сумі 40 мінімальних заробітних плат.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що визнає свою провину, ударів потерпілому не наносив, зняв з руки потерпілого годинник, ключі від квартири потерпілого та гаманець підібрав з землі, коли вони випали з кишені потерпілого, з квартири потерпілого забрав 2 телефони та банківську картку. Знаходячись в м. Одесі здали викрадене майно в ломбард, гроші поділили. Просив врахувати його стан здоров`я (в наслідок травми втрачає зір, відчуває болі, паралізовані руки) та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, надавши змогу пройти курс лікування.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на не доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.1,3 ст. 177 КПК України та неможливість забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, тиску на потерпілого або свідків не здійснював. Вважає, що запобігти ризику, передбаченому п.5 ст. 177 можливо шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просив, взявши до уваги стан здоров`я підозрюваного, наявність соціальних зв`язків та постійного місця проживання (проживає разом з матір`ю) обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

08.04.2015 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0001818.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.04.15р. ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину, в порядку ст.. 208 КПК України - 09.04.2015 року о 05-40 год. Як встановлено в судовому засіданні у протоколі зазначено час доставки ОСОБА_4 до Заводського РВ ММУ. Проте, фактично він був затриманий у м. Одесі 09.04.2015 року о 01-00 год.

09.04.2015 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується як поясненнями наданими в судовому засіданні самим підозрюваним, так і показаннями потерпілого ОСОБА_9 , а також іншими матеріалами кримінального провадження, а саме: показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом затримання ОСОБА_4 , висновком експерта №451 від 08.04.2015 року.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки: ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, за зареєстрованим місцем проживання не мешкає та з метою уникнення від покарання може переховуватися від слідства та суду, а також здійснювати тиск на потерпілого та свідків; підозрюваний не має іншого джерела доходів ніж збут викраденого майна, що доводить існування ризику скоєння нових кримінальних правопорушень з метою отримання доходів; особисте знайомство підозрюваного з іншими підозрюваними по справі, з потерпілим та свідками доводить існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує те, що ОСОБА_4 не працює, не одружений, не має утриманців, тобто не має стійких соціальних зв`язків, схильний до скоєння корисливих злочинів, притягується до кримінальної відповідальності за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкодить вчиненню нових злочинів, та позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки підозрюваний не має постійного джерела доходу та за зареєстрованим місцем проживання не мешкає.

Доводи сторони захисту щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання та не доведення прокурором існування ризиків, слідчим суддею оцінюються критично, оскільки в судовому засіданні сам підозрюваний пояснив, що за зареєстрованим місцем проживання не проживає біля місяцю, а після скоєння злочину він разом з іншими підозрюваними виїхав до місця Одеси, що свідчить про наміри підозрюваного переховуватися від правоохоронних органів.

Слідчим суддею приймається до уваги стан здоров`я підозрюваного, проте, в наданих суду медичних документах відсутні посилання на те, що наявні у підозрюваного хвороби перешкоджають його триманню під вартою, а лікування наявної у підозрюваного рани можливо в умовах медичної частини СІЗО.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та з врахуванням даних про його особу, ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, розмір застави слід визначити у межах 40 розмірів мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст. ст. 184, 193, 196 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва до 08.06.2015 року до 01-00 год.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у межах 40 розмірів мінімальної заробітної плати.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного слідчим органу державної влади.

- утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , потерпілим ОСОБА_9 та свідками у даному кримінальному провадженні.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1