Провадження № 1-кп/750/418/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхні Жари, Брагинського району, Гомельської області, Республіки Білорусь, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 09.07.2013 року Новозаводським районним судом міста Чернігова за ч.1 ст. 213 КК України до 100 годин громадських робіт; 2) 02.12.2013 року Деснянським районним судом міста Чернігова за ч.2 ст. 213 КК України до штрафу в розмірі 25 500 грн, мешканця АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -
В квітні 2015 року, ОСОБА_4 , перебуваючи біля металобази, що по вул. Борисенка, 47 в м. Чернігові, знайшов та незаконно привласнив 22 предмети, ззовні схожі на набої, які без передбаченого законом дозволу, зберігав при собі та переносив по м. Чернігову.
Після чого, 24.05.2015 року, об 11 год. 45 хв., біля будинку АДРЕСА_2 , під час огляду місця події у ОСОБА_4 співробітниками міліції були виявлені та вилучені 22 металевих предмети, ззовні схожі на набої, які згідно висновку експерта № 274 від 26.05.2015 року є проміжними патронами з кулею із сталевим сердечником «57-Н-231С», які призначені для стрільби з нарізної вогнепальної стрілецької зброї калібру 7, 62*39 мм, а саме: автоматів АК-47, АКС, АКМС, АКМСУ, АК-103, АК-104 та їх модифікацій, ТКБ-059, тип 56, Vz-52/57, Vz-58, Rk-62, самозарядного карабіну Симонова, ручних кулеметів РПД та РПК та інших.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.1 ст. 263 КК України визнав повністю та зазначив, що повністю погоджується з юридичною кваліфікацією його дій, часом, місцем, способом та іншими обставинами інкримінованого йому злочину, зазначеними в обвинуваченні і підтвердив, що в квітні 2015 року, коли він збирав металолом, то знайшов 22 патрони, які вирішив залишити собі, щоб віддати своєму знайомому, якому потрібен був порох для устаткування мисливських набоїв. Ці патрони зберігалися, то при ньому, то він ховав їх у схованку на вулиці. 24.05.2015 року, в денний час, біля будинку АДРЕСА_2 , співробітники міліції вилучили у нього ці патрони. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та перевірені докази, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст.263 КК України, як умисні дії, що виразилися у носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, його вік, сімейний стан, стан його здоров`я, декілька обставин, що пом`якшують його покарання, за відсутності обставин, що обтяжують його покарання, у зв`язку з чим, вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин після постановлення вироку Деснянським районним судом міста Чернігова від 02.12.2013 року, але до повного відбуття покарання, тому призначаючи остаточну міру покарання слід керуватися положеннями ч.1 ст. 71 КК України, а також врахувати положення ч.3 ст. 72 КК України, згідно яких штраф складанню з іншими видами покарання не підлягає та виконується самостійно.
Відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 245 (двісті сорок п`ять) грн. 52 коп. процесуальних витрат за проведення судово-балістичної експертизи.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_4 покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.12.2013 року у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн. і остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та штрафу в розмірі 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.
На підставі ч.3 ст. 72 КК України вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.12.2013 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 213 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн. виконувати самостійно.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання.
Речові докази: 22 проміжні патрони з кулею із сталевим сердечником «57-Н-231С», які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ЧМВ УМВС України в Чернігівській області знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1