Справа № 164/1268/15-к
п/с 1-кс/164/228/2015
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2015 року смт. Маневичі
Слідчий суддя Маневицького районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 , представника особи, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000395 від 4 жовтня 2015 року.

Скарга надійшла до суду 26 жовтня 2015 року.

Перевіривши матеріали скарги та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасника кримінального провадження прокурора прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 , а також пояснення представника особи, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернулася в суд зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000395 від 4.10.2015 року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 4.10.2015 року в с. Вовчицьк Маневицького району працівниками міліції в ході проведення огляду місця події було вилучено автомобіль „Фольксваген Т4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль належить їй на праві приватної власності. В подальшому, вилучений автомобіль було поміщено на зберігання на територію Маневицького РВ УМВС. На думку ОСОБА_4 , відсутні будь-які правові підстави для неповернення їй вилученого автомобіля „Фольксваген Т4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а тому просила зобов`язати слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_6 повернути вилучений транспортний засіб.

В судовому засіданні представник особи, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду скарзі, просив зобов`язати слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_6 повернути ОСОБА_4 вилучений 4.10.2015 року автомобіль „Фольксваген Т4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Прокурор прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 в судовому засіданні проти вимог скарги заперечила, вважає, що на даний час відсутні підстави для повернення вилученого 4.10.2015 року в ході проведення огляду місця події автомобіля „Фольксваген Т4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки кінцеве процесуальне рішення по кримінальному провадженню ще не прийнято. 4.10.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000395 внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України. Разом з тим, підтвердила, що на час розгляду скарги по кримінальному провадженню ОСОБА_4 чи іншим особам, зокрема, ОСОБА_7 , який 4.10.2015 року керував вказаним автомобілем, не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, із клопотанням про арешт майна ні прокурор, ні слідчий до суду не звертались.

Слідчий СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, що згідно ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника особи, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , думку учасника кримінального провадження прокурора прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 , проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч. 1-3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що 4.10.2015 року, біля 12-ї години 20 хвилин, на автодорозі Гута Лісівська-Лісово-Вовчицьк, між населеними пунктами Лісово та Вовчицьк, поблизу с. Лісово Маневицького району, в ході проведення огляду місця події працівниками міліції було вилучено автомобіль „Фольксваген Т4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 . Вказаний автомобіль належить ОСОБА_4 на праві приватної власності. В подальшому, вилучений автомобіль було поміщено на зберігання на територію Маневицького РВ УМВС. 4.10.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000395 внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України. На час розгляду скарги по кримінальному провадженню ОСОБА_4 не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення. З моменту вилучення 4.10.2015 року автомобіля „Фольксваген Т4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по даний час із клопотанням про арешт майна ні прокурор, ні слідчий до суду не звертались. Кінцевого процесуального рішення по кримінальному провадженню не прийнято. Постановою слідчого від 5.10.2015 року вилучений транспортний засіб - автомобіль „Фольксваген Т4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000395.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ч. 2, 3 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК, ч. 6 ст. 173 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги те, що з моменту вилучення 4.10.2015 року в ході проведення огляду місця події автомобіля „Фольксваген Т4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по час розгляду скарги 27.10.2015 року ні слідчий, ні прокурор не зверталися до суду з клопотанням про арешт вилученого майна, ОСОБА_4 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, будь-які слідчі дії із вказаним автомобілем не проводяться, в судовому засіданні прокурором не наведено обставин, які перешкоджають поверненню майна власнику чи вказують на неможливість передачі їй даного майна на відповідальне зберігання без шкоди для кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга на бездіяльність слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000395 від 4.10.2015 року, підставна і підлягає до задоволення. Разом з тим, оскільки досудове розслідування по кримінальному провадженню не завершено, слід зобов`язати слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_6 повернути ОСОБА_4 автомобіль „Фольксваген Т4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який був вилучений 4.10.2015 року під час проведення огляду місця події, на відповідальне зберігання до прийняття рішення по даному кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 100, 110, 167-171, 173, 303-307, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000395 від 4 жовтня 2015 року, задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_6 повернути ОСОБА_4 на відповідальне зберігання до прийняття рішення по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000395 від 4 жовтня 2015 року, автомобіль „Фольксваген Т4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який був вилучений 4 жовтня 2015 року під час проведення огляду місця події.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1