У Х В А Л А

03.12.2015 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Ужгородського іМВ УМВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0002222 від 17.07.2015 р.,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0002222 від 17.07.2015 р..
В обґрунтування скарги, зазначає, що 17 липня 2015 року слідчим СВ Ужгородського MB УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002222 від 15.07.2015 р. у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115 КК України. З даною постановою ОСОБА_2 не згідна та вважає, що слідча СВ лейтенант ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі, де помер брат заявниці ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), взагалі не була присутня та у складі оперативно-слідчої групи Ужгородського MB УМВС в Закарпатській області за вказаною адресою не виїжджала, не мала права складати та підписувати постанову про закриття кримінального провадження №0002222 від 15.07.2015 р. Вважає, що слідча не з`ясувала всіх обставин, не здійснила жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Крім того, зазначає, що 9 серпня 2015 року зверталася до прокурора м. Ужгород із заявою про скасування постанови слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0002222 від 17.07.2015 р., але відповіді не отримала. А 04 вересня 2015 року звернулася до Ужгородського МВ міліції УМВС України в Закарпатській області із заявою про кримінальне правопорушення по факту навмисного залишення без допомоги її брата ОСОБА_4 , який перебував у безпорадному для життя стані й був позбавлений можливості вжити заходи до самозбереження, що призвело до його смерті, вважає, що в діях ОСОБА_5 є ознаки скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.
На підставі наведеного ОСОБА_2 просить скасувати постанову слідчої СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0002222 від 17.07.2015 р.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 02.12.2015 р. до Ужгородського міськрайонного суду звернулася гр. ОСОБА_2 зі скаргою на постанову слідчого СВ Ужгородського іМВ УМВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0002222 від 17.07.2015 р. у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення за ч. 1 ст.115 КК України.
Ні з самої скарги, а ні з постанови про закриття кримінального провадження №0002222 від 17.07.2015 р. неможливо встановити процесуальне становище особи, яка звернулася до суду у вищевказаному кримінальному провадженні.
Натомість, заявник посилається, як на підставу для скасування постанови від 17.07.2015 року про закриття кримінального провадження №0002222, на заяву про злочин, з якою вона звернулася 04.09.2015 року щодо наявності ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 135 за фактом смерті її брата ОСОБА_4 , не додаючи при цьому результатів розгляду даної заяви про злочин. Тобто саме за цією заявою скаржник є заявником і може бути визнаною потерпілою, а в разі відмови визнання її потерпілою може звернутися з відповідною скаргою.
Так, п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.
Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого чи прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.
На вказаній стадії виклик до суду заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна не передбачено.
У зв`язку з вищевикладеним вважаю, що скарга підлягає поверненню заявникові.
Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє його право повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст.ст. 303, 304, КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0002222 від 17.07.2015 р. повернути скаржнику.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1