АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/2167/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №623/993/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.309 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 жовтня 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеною ухвалою
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізюма Харківської області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, який навчається в 11 класі ЗОШ № 5 м. Ізюм, раніше не судимого, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого разом з батьками в АДРЕСА_1 , -
звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а кримінальне провадження №0000202 в частині обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України закрите.
Згідно з ухвалою суду, на початку вересня 2014 року, неповнолітній ОСОБА_10 , знаходячись у лісопосадці, розташованій за городом його домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , зірвав листя та суцвіття з дикорослої рослини конопель, тим самим, діючи умисно та протиправно, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, для особистого вживання, шляхом куріння, без мети збуту, який переніс до себе в дім за вищевказаною адресою, де шляхом висушування та подрібнення, незаконно, без мети збуту, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, частину якого вжив шляхом куріння, за допомогою пристрою для куріння типу «кальян», а частину, що залишилася, продовжував незаконно зберігати за вищевказаною адресою без мети збуту до 12 лютого 2015 року.
12 лютого 2015 року, о 15 годині 30 хвилин, в ході обшуку будинку АДРЕСА_1 , в кімнаті ОСОБА_10 , співробітники міліції виявили та вилучили вищевказану речовину, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою, в перерахунку на суху речовину 5, 8505 грам, яку ОСОБА_10 незаконно придбав, виготовив і зберігав за вищевказаною адресою, для особистого вживання, без мети збуту. Крім того, в ході обшуку вищевказаного домоволодіння, у неповнолітнього ОСОБА_10 , співробітники міліції виявили та вилучили пристрій для куріння типу «кальян», з внутрішнім нашаруванням речовини, яка є наркотичним засобом - ТГК (тетрагідроканабінол) та інші канабіноїди.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_10 , приблизно в 20-х числах січня 2015 року, знаходячись у себе вдома по АДРЕСА_1 , не маючи передбаченого законом дозволу, використовуючи свинець та форму з деревини, виготовив предмет по типу кастетів довільного виконання, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії.
Наприкінці січня 2015 року ОСОБА_10 , зустрівшись із своїм знайомим ОСОБА_12 , збув останньому вищевказаний предмет, виготовлений по типу кастетів довільного виконання, шляхом передачі останньому.
Звільняючи ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, суд послався на те, що він пройшов добровільно курс лікування від наркоманії в Ізюмському наркологічному кабінеті Ізюмської центральної міської лікарні з 25.02.2015р. по 12.03.2015р., що підтверджено випискою з медичної картки про отримання ним медикаментозної терапії та психотерапії в зазначений період, тим самим, як вказано в ухвалі, судом встановлено факт добровільного звернення неповнолітнього обвинуваченого до лікувального закладу і його лікування.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в іншому складі суду. Прокурор зазначає, що в ухвалі суд дійшов висновку, що обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії, однак судом не враховано, що ОСОБА_10 на обліку у лікаря нарколога не перебував та не потребував лікування, що підтверджено довідкою. При цьому суд не з`ясував, чи дійсно обвинувачений страждав на наркоманію і потребував лікування від неї і чи дійсно він ставив за мету вилікуватись від наркоманії, а не ухилитись від відповідальності за вчинений злочин.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав та просив задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі, обвинуваченого, його законного представника та захисника, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін як законну та обґрунтовану, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.4 ст.309 КК України підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту є добровільне звернення цієї особи до лікувального закладу і початок її лікування від наркоманії.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002р. «Про судову практику у справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч.4 ст.309 КК України, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися в такій спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Особою, хворою на наркоманію, визнається така особа, якій у встановленому порядку медичним закладом встановлено діагноз «наркоманія», а звернення визнається добровільним, якщо особа за своєю волею (необов`язково за своєю ініціативою) звертається до лікувального закладу, усвідомлюючи, що має можливість безперешкодно вчиняти злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України. Якщо особа звертається до лікувального закладу у зв`язку з викриттям її участі у цьому злочині, таке звернення вважається не добровільним, а вимушеним.

Як вбачається з ухвали, ОСОБА_10 звільнений судом від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та відносно нього закрито кримінальне провадження на підставі довідки Ізюмської центральної міської лікарні, згідно з якою ОСОБА_10 звернувся добровільно до наркологічного кабінету з проханням надати наркологічну допомогу в зв`язку з вживанням наркотичних засобів (коноплі), внаслідок чого йому надано допомогу у вигляді медикаментозної терапії та психотерапії, лікування проводилось з 25.02.2015р. по 12.03.2015р.

При цьому суд не в повній мірі з`ясував всі обставини, що впливають на прийняття рішення по справі, внаслідок чого прийняв рішення передчасно.

Так, згідно з довідкою лікаря нарколога від 24.02.2015р., ОСОБА_10 на обліку в Ізюмському наркологічному кабінеті не перебуває. Представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_10 не вживав і не вживає наркотичні засоби, не страждав на наркоманію та не потребував лікування від неї.

Отже, судом належним чином не з`ясовано, чи дійсно ОСОБА_10 страждав на наркоманію і потребував лікування від неї, чи дійсно він звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування добровільно, а не вимушено, чи дійсно ставив за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

За таких обставин, ухвала суду не може вважатися законною і обґрунтованою внаслідок допущеної судом неповноти судового розгляду, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого суд має прийняти у справі таке рішення, яке б повністю відповідало вимогам закону.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 жовтня 2015 року, якою ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а кримінальне провадження №0000202 в частині обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України закрите,скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5