Справа № 667/4124/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2015 року

Комсомольський районний суд м. Херсона

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в Комсомольському районному суді м. Херсона кримінальне провадження № 0000905 від 08.03.2015 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз Комсомольським районним судом м. Херсона 26.07.2007 року за ч. 2 ст. 121 та ч. 1 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, 26.11.2013 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 , органами досудового розслідування пред`явлено обвинувачення в тому, що він 26 січня 2015 року близько 14.00 год., діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_6 , знаходячись в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрали ноутбук фірми «HP Pavilion g6» з зарядним пристроєм вартістю 6514 грн., власницею якого є ОСОБА_7 , 1976 року народження, чим заподіяли їй матеріальний збиток на вказану суму.

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність визначену ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Оцінюючи докази надані суду прокурором, в порядку ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про те, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення в цій частині не доведено і існують підстави для виправдання обвинуваченого в порядку п. 2 ч.1 ст. 373 КПК України, а саме у зв`язку з не доведенням того, що вказане кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не визнав вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та пояснив що, він ноутбук у ОСОБА_7 не викрадав. Вважає, що це могла вчинити знайома йому жінка на ім`я ОСОБА_6 , яка його оговорила, з причин, які йому не відомі.

Суд відкидає докази обвинувачення відносно ОСОБА_5 за епізодом крадіжки майна ОСОБА_7 , оскільки вони є неналежними.

Так, суду було надано протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 13.03.2015 року на підтвердження того, що ОСОБА_7 давала покази про те, що ноутбук у неї був викрадений, що вона підозрює в цьому обвинуваченого та жінку на ім`Катерина та те, що останні обіцяли їй повернути ноутбук.

Також суду надано протокол додаткового допиту потерпілої від 18.04.2015 року та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2015 року згідно якого ОСОБА_7 впізнала на фотознімку під № 1 ОСОБА_5 .

Інших будь-яких доказів вини ОСОБА_5 за цим епізодом надано не було.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні допитана не була, оскільки вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить витяг з актового запису.

Свідки заявлені прокурором, в судове засідання не з`явилися. Суд вчинив всі можливі дії для їх виклику, а саме: викликав повістками та виносив ухвали про їх примусовий привід. Жодного разу привід виконаний не був. Таким чином, прокурор не забезпечив явку свідків обвинувачення в судове засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

З наведеного вбачається, що суд не може приймати до уваги показання дані потерпілою ОСОБА_7 слідчому під час досудового розслідування і які зафіксовані в протоколі допитупотерпілої від 13.03.2015 року та протоколі додаткового допиту потерпілої від 18.04.2015 року. Тому вказані протоколи суд визнає неналежними доказами.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2015 року, не може бути визнаний доказом вини обвинуваченого, оскільки він не містить в собі даних, які б вказували на те, що ОСОБА_5 якимось чином пов`язаний з викраденням ноутбука. В даному протоколі зазначено лише, те, що ОСОБА_7 впізнала особу зображену на фотознімку під № 1 як ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ч. ч. 2, 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Оскільки обвинувачення ґрунтується лише на доказах які визнано судом не належними суд вважає не доведеним те, що вказане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, на підставі чого його необхідно визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні в цій частині та виправдати.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 діючи повторно, спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_8 , 07.03.2015 року близько 15.00 год. (більш точного часу не встановлено) знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , відкрито, без застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я, під приводом здійснення телефонного дзвінка, не маючи наміру повертати майно, заволодів мобільним телефоном «Samsung Duos», вартістю 1200 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора стільникового зв`язку «МТС» з номером НОМЕР_1 , вартістю 20 грн., та флеш карта об`ємом 16 ГБ, вартістю 200 грн., який знаходився у користуванні неповнолітнього ОСОБА_9 , 1997 року народження, в результаті чого спричинив матеріальні збитки його батьку ОСОБА_10 , 1972 року народження на суму 1440 грн.

Органи досудового розслідування кваліфікували вказані дії за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає дану кваліфікацію не правильною, оскільки грабежем є вилучення майна в присутності власника або інших осіб, які усвідомлюють вчинення викрадення.

В судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе не визнав та пояснив, що він разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_8 у дворі будинку по АДРЕСА_3 , зустрів знайомого йому хлопця, батька якого він добре знає. ОСОБА_8 хотів подзвонити і тому він ( ОСОБА_11 ) звернувся до ОСОБА_9 з даним проханням, на що останній погодився. Телефон він передав ОСОБА_8 . Останній взяв телефон та з ним вийшов з двору. Він ( ОСОБА_11 ) сказав хлопцю, що телефон йому повернуть і пішов за ОСОБА_8 . Але коли він вийшов з двору будинку, то ОСОБА_8 не побачив. Через декілька днів йому вдалося зв`язатися з ОСОБА_8 . Він вимагав повернути телефон, той пообіцяв повернути телефон але обіцянку не виконав.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що весною у дворі будинку по вул.. Димитрова в м. Херсоні він зустрів знайомого свого батька ОСОБА_5 з ще одним чоловіком. ОСОБА_5 попросив у нього мобільний телефон для того, що б інший чоловік поспілкувався з його батьком. Він набрав номер телефону свого батька ОСОБА_13 та передав мобільний телефон чоловіку який був з ОСОБА_5 . Чоловік почав говорити по телефону та відходити від них. Потім він вийшов з території двору. На його запитання до ОСОБА_5 куди той пішов ОСОБА_5 його запевнив, що телефон він йому поверне і пішов в бік того чоловіка. Він прийшов додому, деякий час почекав біля під`їзду ОСОБА_5 , після чого про даний випадок повідомив свого батька, який повідомив про дану подію в міліцію.

Свідок ОСОБА_14 батько потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що весною 2015 року його син повідомив йому, що ОСОБА_5 з ще одним чоловіком взяв у нього телефон і не повернув його. Вказаний телефон належав йому (свідку), але ним користувався його син. Обставини за якими ОСОБА_5 заволодів телефоном повідомив аналогічні до пояснень даними ОСОБА_15 . Також він пояснив, що через декілька днів йому вдалося зустрітися з ОСОБА_5 , який передав йому сім-картку з телефону та пообіцяв повернути телефон, але обіцянку не виконав. В той день, він не спілкувався з будь-якими невідомими йому чоловіками, які б дзвонили йому з телефону, яким користувався його син.

В протоколі пред`явлення особи для впізнання від 30.03.2015 року зазначено, що ОСОБА_14 та ОСОБА_12 серед представлених їм 4-х чоловіків, впізнали « ОСОБА_16 » ( ОСОБА_5 ) який 07.03.2015 року разом з невідомим їм чоловіком, обманним шляхом заволоділи мобільним телефоном «Samsung Duos».

В даному випадку відсутні ознаки викрадення майна потерпілого, оскільки ОСОБА_12 передав телефон добровільно та розраховував на його повернення.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України як шахрайство, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Також, ОСОБА_5 , повторно, спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, 13.03.2015 року (більш точного часу не встановлено), знаходячись на території школи № 54, що розташована за адресою: м. Херсон, вул.. Благоєва, 6а, відкрито, без застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я неповнолітнього ОСОБА_17 , 1997 року народження, шляхом витягування з нагрудного кармана куртки, заволоділи його мобільним телефоном «Samsung galaxy note», imei НОМЕР_2 , вартістю 6099 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 , вартістю 20 грн., в результаті чого спричинили матеріальні збитки його матері ОСОБА_18 на суму 6199 грн.

Також, ОСОБА_5 , повторно, 25.03.2015 року близько 08.10 год. , перебуваючи на території лікарні ім.. А.і О. Тропіних в м. Херсоні, відкрито, без застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я, шляхом поштовху неповнолітнього ОСОБА_19 , 2002 року народження, та ривку з його рук, заволодів мобільним телефоном «Samsung galaxy ise», imei НОМЕР_4 , вартістю 2200 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером НОМЕР_5 , вартістю 20 грн., в результаті чого спричинив матеріальні збитки його матері ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на суму 2220 грн.

Також, ОСОБА_5 , повторно, 01.04.2015 року в період часу з 10.30 до 11.30 год., перебуваючи біля будинку № 5 по вул.. І.Вазова в м. Херсоні, відкрито, без застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я, шляхом поштовху неповнолітнього ОСОБА_21 , 2001 року народження, та ривку з його рук, заволодів мобільним телефоном «Lenovo A 820», imei НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , вартістю 1500 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером НОМЕР_8 , вартістю 20 грн., в результаті чого спричинив матеріальні збитки його матері ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на суму 1520 грн.

В судовому зсіданні ОСОБА_5 свою вину не визнав та пояснив, що він ніякого відношення до цих подій не має. Потерпілих він не знає і телефони у них він не забирав. В інкримінований період часу він проживав в селі Широка Балка, за межами м. Херсона, зі своїм батьком. Тому не міг вчинити дані злочини.

Вина обвинуваченого у вчинені даних злочинів підтверджується дослідженими судом доказами.

Так потерпілий ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснив, що 13.03.2015 року в денний час доби, він проходив через територію школи № 54. Там його наздогнали двоє чоловіків, які зупинили його. Один з них почав висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою з погрозами. Інший почав його утримувати. Перший чоловік витягнув з карману його куртки мобільний телефон «Samsung galaxy note» і вони почали говорити про те, щоб забрати в нього ще й ноутбук. Він вирвався від них та втік. Вказані чоловіки побігли в інший бік. Під час проведення слідчих дій пов`язанних з впізнанням, він впізнав серед інших 4-х осіб ОСОБА_5 , як особу яка скоїла на нього напад. Викрадений телефон належав його матері ОСОБА_18 і шкода в результаті викрадення телефона була завдана їй.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.03.2014 року згідно якого ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_5 , як особу яка вчинила на нього напад та заволоділа мобільним телефоном.

Показами потерпілої ОСОБА_20 яка в судовому засіданні пояснила, що 25.03.2015 року біля 08.00 год. з невідомого номеру їй подзвонив її син ОСОБА_24 , 2002 року народження, який їй повідомив, що коли він проходив через територію лікарні, до нього підійшов незнайомий йому чоловік, який його нецензурно облаяв, і забрав мобільний телефон «Samsung galaxy ise», який належав їй. Під час проведення впізнання, її син з впевненістю зміг впізнати ОСОБА_5 , як особу, яка викрала у нього телефон.

Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_19 , 2002 року народження, який в судовому засіданні пояснив, що в березні 2015 року він йшов до школи через територію лікарні. До нього підійшов чоловік, якого він не знав та з погрозами забрав мобільний телефон, який належав його матері. Він впевнений, що обвинувачений ОСОБА_11 являється тим чоловіком який забрав у нього телефон.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.03.2015 року, згідно якого ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_11 , як особу, яка забрала у нього телефон.

Показами свідка ОСОБА_25 , який в судовому засіданні пояснив, що він займається реалізацією мобільних телефонів. Весною 2015 року ОСОБА_5 продав йому телефон марки «Samsung».

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.04.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_25 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка в кінці березня 2015 року продала йому мобільний телефон «Samsung 5830».

Показами свідка ОСОБА_26 , який в судовому засіданні повідомив, що він в березні 2015 року придбав у ОСОБА_25 мобільний телефон «Samsung».

Показами свідка ОСОБА_27 , який в судовому засіданні пояснив, що він придбав мобільний телефон «Samsung galaxy ise 5830» у ОСОБА_26 .

Показами потерпілої ОСОБА_22 , яка в судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_28 01.04.2015 року перебував на вул.. І.Вазова в м. Херсоні. З його слів вона знає, що там до нього підійшов ОСОБА_5 , який висловлюючи погрози його життю, а також представляючись працівником правоохоронних органів, забрав у нього мобільний телефон «Lenovo», який належить їй.

Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_21 , 2001 року народження, який в судовому засіданні пояснив, що він 01.04.2015 року перебував на вул.. І.Вазова в м. Херсоні. Там до нього підійшов ОСОБА_5 , який спочатку попросив у нього телефон для того щоб подзвонити, сказав, що він колишній працівник міліції, а також висказав погрози його життю, коли вони зайшли за кут будинку ОСОБА_11 прижав його до стіни будинку і вимагав дати йому телефон. Побоюючись погроз, він віддав телефон ОСОБА_11 . Останній сказав щоб він обійшов будинок і зможе знайти даний телефон на туму ж місці.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого ОСОБА_28 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 01.04.2015 року заволоділа мобільним телефоном «Lenovo», який належав його матері.

Показами свідка ОСОБА_29 який в судовому засіданні пояснив, що він займається продажем мобільних телефонів. Наприкінці весни 2015 року він придбав у свого знайомого на ім`я ОСОБА_30 , мобільний телефон «Lenovo A 820».

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_31 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 01.04.2015 року продала йому мобільний телефон «Lenovo A 820».

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Суд не приймає до уваги пояснення обвинуваченого стосовно того, що він не міг вчинити дані злочини, оскільки перебував за межами м. Херсона в с. Широка Балка, у свого батька, оскільки навіть проживання в даному селі, не може позбавити можливості обвинуваченого приїздити до м. Херсона для вчинення злочинів. До того ж, невелика відстань від села до м. Херсона (близько 40 км.) дає можливість на протязі одного дня з`їздити до м. Херсона та повернутися в село.

Тому його позицію, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності за вчиненні діяння..

В судовому засіданні були допитані свідки захисту: ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які дали за своїм змістом тотожні покази, які зводяться до того, що на протязі березня травня 2015 року ОСОБА_5 проживав в с. Широка Балка і тому не міг вчинити інкриміновані йому злочини.

Суд вважає, що покази даних свідків не спростовують встановлені судом обставини, оскільки дані свідки не проживали разом з ОСОБА_5 в с. Широка Балка та не спостерігали за ним на протязі всього дня протягом зазначеного ними часу. Тому не виключається можливість приїзду ОСОБА_5 до м. Херсона для вчинення злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо. Перебуває на обліку в наркологічному диспансері.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання відповідно до ст. 66 та 67 КК України, суд не виявив.

Враховуючи особу обвинуваченого, а саме то, що він раніше судимий, обставини справи, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що покарання щодо обвинуваченого повинно бути призначено відповідно до санкції ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374,376,395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за епізодом відносно вчинення крадіжки майна ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України та виправдати його.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та за ч. 2 ст. 190 КК України. Призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді (6) шести років позбавлення волі, за ч. 2. ст. 190 КК України у вигляді (2) двох років позбавлення волі.

На підставі ст.. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді (6) шести років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з 28.04.2015 року з моменту фактичного затримання.

Речові докази: довідка з ПТ «Климчук і компанія ломбард капітал» - зберігати в матеріалах справи; сім-карту оператора мобільного зв`язку «МТС», яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_13 , залишити у власності останнього; копія документу на ОСОБА_26 зберігати в матеріалах справи; мобільний телефон «Lenovo A 820», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_22 залишити у власності останньої.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1062,73 грн. витрати за проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілим.
Суддя:ОСОБА_1