У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1,
суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю прокурора ОСОБА_4,
при секретарі ОСОБА_5,

розглянула в судовому засіданні 10 вересня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження № 0003781 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2014 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

м. Нікополь Дніпропетровської області,

мешканця м. Одеси, двічі судимого, востаннє

вироком Малиновського районного суду м. Одеси

від 24 жовтня 2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України

до покарання у виді позбавлення волі на строк

4 роки зі звільненням від відбування покарання

з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 20 жовтня 2013 року о 09.10 год., керуючи автомобілем «Мітсубісі», рухаючись по вул. Генерала Петрова в напрямку вул. Космонавтів у м. Одесі зі швидкістю більш ніж 80 км/год., на порушення вимог п.п. 2.1 «г», 2.3. «б», 8.7 «е», 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України» не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та виїхав на регульоване перехрестя з вул. Гайдара на червоний сигнал світлофора, де скоїв зіткнення з автомобілем ГАЗ під керуванням водія ОСОБА_7 В результаті зіткнення автомобіль «Мітсубісі» продовжив рух, виїхав на лівий по ходу його руху тротуар, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8, внаслідок чого останній спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у формі забиття головного мозку легкого ступеня та закритого вивиху плечової кістки.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого через м'якість. Указує, що злочин вчинено ОСОБА_6 в період іспитового строку за попереднім вироком, а тому йому має бути призначено покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків. Вважає, що ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.

Згідно з вимогами ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 раніше судимий вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2010 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. На день вчинення нового злочину - 20 жовтня 2013 року іспитовий строк не сплинув, тобто покарання не відбуто. Тому ОСОБА_6 на підставі ст. 71 КК України має бути призначено остаточне покарання, до якого повністю або частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Разом з тим, ці вимоги закону при розгляді даного провадження апеляційним судом залишились не виконаними.

В апеляційній скарзі прокурора ставилось питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_6 має бути призначено остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження з'ясовано, що суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги ретельно не перевірив наведені прокурором доводи та не обґрунтував належним чином своє рішення про залишення без зміни вироку суду першої інстанції. Отже, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

З огляду на викладене ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового апеляційного розгляду, під час якого суду необхідно врахувати наведене у даній ухвалі, перевірити доводи, викладені у касаційній скарзі, та прийняти рішення, яке б відповідало вимогам кримінального закону.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3