Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
01 жовтня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката- ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання по кримінальному провадженню №0000574 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором прокуратури Здолбунівського району ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білашів Здолбунівського району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

З ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_6 13.09.2015 року близько 16-00 год. перебуваючи на території господарства за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 , під час суперечки із співмешканкою ОСОБА_9 умисно наніс останній не менше трьох ударів ногами та руками в область тулуба, внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми грудей та живота з переломами правих ребер, ушкодженням легень та печінки, що викликало травматичний шок та спричинило смерть ОСОБА_9 згідно лікарського свідоцтва про смерть від 14.09.2015 року № 98.

У поданій апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 вважає, що ухвала є необґрунтованою та незаконною. Доводить, що висновки суду першої інстанції щодо можливості ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань ґрунтуються на припущеннях. Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 свою вину визнає, дав покази у якості підозрюваного, закордонного паспорта не має, тому місце проживання покидати не збирається. У зв`язку з цим просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційної скарги, доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та залишення її без змін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

15 вересня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Санкція даної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що оскільки ОСОБА_6 ніде не працює, проживає один, має змогу покидати своє місце проживання, а тому існують ризики, що він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

В сукупності з вищевказаними обставинами при прийнятті рішення згідно вимог закону слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може залишити місце свого проживання і таким чином ухилятися від органів досудового розслідування та суду, чим перешкодити встановленню істини у справі. Крім того, ОСОБА_6 ніде не працює, проживає один, йому відоме місце проживання свідків, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, про що йдеться і в доводах прокурора при апеляційному розгляді справи.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про визнання вини підозрюваним ОСОБА_6 та те, що він не має закордонного паспорта, а тому не має наміру покидати місце проживання, не є підставами для зміни запобіжного заходу. Твердження про відсутність доказів, які б свідчили про наявність ризиків перешкоджати кримінальному провадженню підозрюваним, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень вимог КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: _______________________ ОСОБА_1

Судді: ________________ ОСОБА_2 _____________________ ОСОБА_3