АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/118/16 Справа № 187/1044/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст. 164 КК України,-

В с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Магдалинівка Дніпропетровської області, громадянин України, не працюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-10 жовтня 2014 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 164 КК України до 120 годин громадських робіт, -

засуджений за ч.2 ст. 164 КК України до двох років обмеження волі.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він на підставі виконавчого листа № 2-192 від 05.02.2007 року, який виданий Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до її повноліття на користь матері ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини заробітку. ОСОБА_7 достовірно обізнаний про існування рішення суду, яким його зобов`язано сплачувати аліменти на утримання дитини, неодноразово був попереджений державним виконавцем про необхідність сплачувати щомісячно аліменти на утримання дитини та про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, маючи намір на невиконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, позбавляючи доньку можливості на повноцінне життя і всебічний розвиток, в період часу з 01.11.2014 року по 01.06.2015 рік злісно ухилявся від сплати встановлених вирішенням суду коштів на утримання дитини заборгованість по аліментах склала 4278 гривні 11 копійок.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким пом`якшити його становище, призначивши покарання, не пов`язане з обмеженням волі.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні уточнив свої апеляційні вимоги та просив вирок суду змінити, пом`якшивши йому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, позицію потерпілої ОСОБА_8 , яка не запреречувала проти задоволення уточненої апеляції обвинуваченого, оскільки останній погасив існуючу заборгованість по аліментах та обіцяв в подальшому надавати матеріальну допомогу та приймати участь у вихованні дитини, міркування прокурора ОСОБА_6 , який підтримала позицію потерпілої та не заперечувала проти призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з обмеженням волі, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає за необхідне вищезазначену уточнену апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити з огляду на наступне.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_7 у скоєнні злочину, за який він засуджений, кваліфікація його дій за ч.2 ст.164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, учасниками судового провадження не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, підтверджені показаннями самого обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_10 , а також відповідними документами, а саме витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань від 5.06.2015 року за повідомленням заявника ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_7 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом усної заяви ОСОБА_8 до Магдалинівського РВ про злісне ухилення від сплати аліментів ОСОБА_7 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де батьком зазначено ОСОБА_7 ; виконавчим листом Магдалинівського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2007 року про стягнення із ОСОБА_7 аліментів на утримання доньки ОСОБА_12 в розмірі ? частини до її повноліття в особі ОСОБА_13 ; довідкою розрахунком державного виконавця про заборгованість по аліментам у ОСОБА_7 з 2007 по 01.11.2014 рік склала 29 399 грн 38 коп., довідкою розрахунком державного виконавця про заборгованість по аліментам у ОСОБА_7 з 2007 по 01.06.2015 рік склала 33 076 грн 16 коп.; довідкою розрахунком державного виконавця про заборгованість по аліментам у ОСОБА_7 в період з 01.11.2014 року по 1.06.2015 рік склала 4 278 грн 11 коп ; попередженням державного виконавця ВДВС Магдалинівського РУЮ ОСОБА_7 про те, що станом на 01.11.2014 року він має заборгованість по аліментам на суму 29 399 грн 38 коп; вироком Магдалинівського райсуду від 10 жовтня 2014 року про засудження ОСОБА_7 по ст.. 164 ч.1 КК України і призначення покарання у вигляді 120 годин громадських робіт; повідомлення інспектора Магдалинівського МВ КВІ про відбування ОСОБА_7 покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.. 12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не має трудового стажу, не працює, раніше притягувався неодноразово до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів проти приватної власності громадян, заборгованість по аліментам до цього часу на утримання неповнолітньої дитини добровільно не сплатив, а також те, що потерпіла ОСОБА_8 наполягає на більш строгому винесенню покарання. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнав те, що обвинувачений добровільно сплатив 824 грн. по заборгованості аліментів на час судового розгляду потерпілій. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання та врахував тяжкість вчиненого злочину та дані по особу ОСОБА_7 . Разом з тим, колегія суддів вважає за можливе задовольнити апеляційні вимоги останнього стосовно пом`якшення йому покарання з наступних підстав.

Як вбачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Оцінюючи встановлені під час судового провадження у суді апеляційної інстанції відомості, колегія суддів вважає за можливе визнати обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 його щире каяття та повне визнання ним своєї вини у вчиненні скоєного правопорушення, а також добровільне погашення в повному обсязі, а саме в розмірі 41 000 гривень заборгованості по сплаті аліментів, та з урахуванням особи винного, який показав, що працює неофіційно та отримує заробіток, якого, як запевнив ОСОБА_7 , буде достатньо, щоб і надалі сплачувати аліменти на утримання дитини, та позиції потерпілої ОСОБА_8 , яка під час апеляційного розгляду зазначила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, вважає, що тепер ОСОБА_7 буде бачитися зі своєю дитиною та приймати участь у її вихованні, оскільки до недавнього часу вони не спілкувались, та просила не застосовувати до нього покарання, пов`язане з обмеженням волі; призначити обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`яке покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 164 КК України. Оскільки основне покарання у виді виправних робіт відбувається тільки за місцем роботи засудженого, а як було встановлено у судовому засіданні, обвинувачений працює у складі будівельної бригади неофіційно, колегія суддів вирішила призначити ОСОБА_7 інше покарання, зазначене у вищевказаній нормі закону, а саме у виді громадських робіт.

Згідно ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Отже, враховуючи вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання з призначенням обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 164 КК України - у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні відповідно до норм чинного законодавства.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року змінити в частині призначеного покарання.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4