Справа № 183/7530/15
№ 1-кп/183/926/15
В И Р О К
іменем України
09 грудня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000507 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Донецьке, м. Кіровська Луганської області, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, проходить строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія-електрика у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 обвинувачується у наступному. 22.10.2013 року наказом № 235 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (дислокується у АДРЕСА_3 ) та призначено на посаду водія-електрика. Солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, відповідно до ст.ст. 9, 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

27.08.2014 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 без поважних причин, чим незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки, час проводив на власний розсуд, не приймаючи заходів для повернення до військової частини та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв. 18.11.2015 року місцезнаходження солдата ОСОБА_5 було встановлено та його доставлено до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України. Таким чином, солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 без поважних причин тривалістю понад один місяць, чим вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 407 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив долучити до матеріалів кримінального провадження та затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.11.2015 року між прокурором, обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 .

Відповідно до вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 407 КК України, визнав, сторони узгодили призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 висловився про затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав, щиро кається та висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання.

У обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним. Суд також вважає, що угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 69 КК України та перейти до призначення іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 407 КК України, а саме призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання при укладанні угоди про визнання винуватості. Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України враховує, що призначення покарання у виді арешту буде достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Також, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 з 18.11.2015 року по 20.11.2015 року був затриманий та знаходився під вартою, на підставі ст. 72 КК України час знаходження обвинуваченого під вартою слід зарахувати в строк призначеного покарання.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 листопада 2015 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Зарахувати в строк призначеного покарання час знаходження обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою з 18.11.2015 року по 20.11.2015 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Копію вироку видати обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1