Справа №1490/2848/12 03.07.2012 03.07.2012 03.07.2012
Справа № 11/1490/478/2012 Категорія: ч. 1 ст. 309 КК України
Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_2 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_3
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2012 рік м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого: Дзюби Ф.С.

суддів: Фаріонової О.М., Чернявського А.С.,

при секретарі Кельїній А.Г

за участю прокурора Якименка О.П.

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь в слуханні справи в суді 1-ї інстанції ОСОБА_6, на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.05.2012р., яким:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого:

-06.05.2009р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

- засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України постановлено покарання за даним вироком та покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду від 06.05.2009р. виконувати самостійно.

Згідно вироку суду, ОСОБА_5 визнано винним в тому, що влітку 2011 року він, на вул. Луначарського в м. Первомайську зірвав листя дикоростучих конопель, подрібнив їх переніс та зберігав за адресою вул. Тургенєва, 37 в м. Первомайську.

23.03.2012р. в денній час ОСОБА_5 взяв паперовий згорток з канабісом, щоб перенести за місцем свого проживання на ІНФОРМАЦІЯ_3, але був затримай працівниками міліції за вчинення адміністративного правопорушення, а вказаний наркотичний засіб було виявлено та вилучено в ході особистого огляду.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 434 від 26.03.2012р. речовина, вилучена у ОСОБА_5 являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, вагою в висушеному стані 5,4 гр.

В своїй апеляції прокурор просить вирок міськрайонного суду скасувати, постановивши свій вирок, яким призначити засудженому більш тяжке покарання.

Посилається на те, що ОСОБА_5 раніше вже був засуджений за вчинення тяжкого корисливого злочину, скоїв новий злочин в період іспитового строку, що свідчить про те, що засуджений на шлях виправлення не став.

Крім того, вважає, що суд при призначенні остаточного покарання безпідставно не застосував ст. 71 КК України і не приєднав не відбуте покарання за вироком від 06.05.2009р.

В запереченнях на апеляцію засуджений ОСОБА_5 просить вирок міськрайонного суду залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення.

Вважає вирок законним та обґрунтованим, а покарання достатнім для його виправлення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора в підтримку доводів апеляції, засудженого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляції та просили вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні злочину, за яким його засуджено, за обставин викладених у вироку та кваліфікація його дій за ст. 309 ч.1 КК України, апелянтом не заперечується.

Що стосується покарання, то суд його призначив з дотриманням вимог ст. ст. 65-67 КК України, тобто з урахуванням ступені тяжкості скоєного, що злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, даних про особу винного, що він характеризується позитивно, має молодий вік, працевлаштований, раніше судимий, обставин, що помякшують покарання: визнання вини та щире каяття у скоєному, обставин, що обтяжують покарання рецидив злочинів, а тому вважати, що ОСОБА_5 призначено надмірно мяке покарання підстав немає.

Також в мотивувальній частині вироку суд наголосив, що покарання призначається за сукупністю вироків шляхом повного приєднання до призначеного покарання, покарання за попереднім вироком, що і свідчить про призначення покарання з застосуванням ст. 71 КК України. Якби таке покарання не було призначено, то суд не міг би прийти до висновку, що на підставі ч.3 ст. 72 КК України ці вироки необхідно виконувати самостійно.

Тому, доводи апелянта про те, що при призначенні покарання ОСОБА_5 не врахований вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.05.2009 року, є безпідставними.

Колегія суддів вважає за необхідне уточнити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання за сукупністю вироків і підстав для скасування вироку, про що просить апелянт, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцією прокурора, який приймав участь в слуханні справи в суді 1-ї інстанції, задовольнити частково.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.05.2012 року відносно ОСОБА_5 уточнити та вважати, що судом першої інстанції призначено покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного приєднання до покарання призначеного за цим вироком у виді штрафу в сумі 850 грн., покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.05.2009 року з самостійним їх виконанням на підставі ч.3 ст. 72 КК України.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Головуючий

судді:

ИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ