ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №0309/7529/2012
Номер провадження 4/0309/7/2012
21 березня 2012 року смт.Любешів
Любешівський районний суд Волинської області
під головуванням судді Труша В.О.,
за участю секретаря Оласюк Л.П.,
прокурора Степанюка С.Є.,
захисників підозрюваного ОСОБА_1,
ОСОБА_2,
старшого слідчого СВ Лю бешiвського
РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого слідчого СВ Лю бешiвського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого
Ст. слідчий СВ Лю бешiвського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_4
Вказав, що 9 березня 2012 року близько 1 години 15 хвилин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись на території домогосподарства №43 по вулиці Леніна в селі Бихів Любешівського району, керуючись метою задоволення своїх статевих пристрастей, використовуючи безпорадний стан неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, який був викликаний вживанням алкогольних напоїв та застосувавши фізичне насильство, щодо останньої, яке виразилося в утриманні рук, всупереч її волі вступив з нею у статеві зносини неприродним (аногенітальним) способом, чим завдав потерпілій глибокої моральної травми та спричинив тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці грудної клітки, передньої черевної стінки, поперекової ділянки, обох сідниць і обох нижніх кінцівок, порушення цілісності входу в анальний отвір у вигляді трьох тріщин-надривів.
17 березня 2012 року СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області по даному факту відносно ОСОБА_4 була порушена кримінальна справа № 21-029-12 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.153 КК України.
18 березня 2012 року о 14 годині 35 хвилин СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 115 КПК України за підозрою у скоєнні зазначеного злочину.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, ніде не працює, впливаючи на потерпілу перешкоджатиме встановленню істини по справі, має намір ухилитися від слідства та суду, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, просить обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід взяття під варту терміном на 2 місяці.
В судовому засіданні прокурор та слідчий вказали, що підозрюваний, розуміючи, що за вчинений злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, може ухилятися від слідства та перешкоджати встановленню істини по справі. Тому подання підтримали, просили його задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_1 просили суд не застосувати запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та заявили клопотання щодо обрання відносно ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді застави, мотивуючи тим, що він має постійне місце проживання, раніше не судимий, злочинних зв'язків не підтримує, наркотичної та алкогольної залежності не має, за місцем проживання характеризується позитивно. Крім того, хворіє на епілепсію.
Заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, слідчого, думку прокурора, дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що в обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити, а обрати йому запобіжний захід у вигляді застави із слідуючи підстав.
Згідно ч. 1, 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.04.2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв'язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов'язків, що випливають із ч. 2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки.
ОСОБА_6 мати на увазі, що взяття під варту на стадіях дізнання і досудового слідства застосовується лише у випадку, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 1 ст. 155 КПК), і коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність (ч. 2 ст. 148 КПК).
Крім того, за ч. 7, 8 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.04.2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" при розгляді подання про взяття під варту досліджуються також обставини, які відповідно до ст. 150 КПК мають бути враховані при обранні запобіжного заходу: вік підозрюваного, обвинуваченого, стан здоров'я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання. З'ясовуються дані про попередні судимості, соціальні зв'язки особи, її схильності (чи вживає наркотики, алкогольні напої тощо), спосіб життя, поведінку під час провадження в цій або іншій кримінальній справі (чи не ухилялася раніше особа від слідства, суду або виконання судових рішень, чи не вчинювала злочини проти правосуддя). Дослідженню підлягають і відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов'язків та не займатиметься злочинною діяльністю.
Згідно ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 26.03.1999 року "Про практику застосування судами застави як запобіжного заходу" за змістом ст. 154-1 КПК застосування чи незастосування застави повністю залежить від розсуду особи чи органу, в провадженні яких перебуває справа. Суд повинен вирішувати це питання (з наведенням відповідних мотивів) у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин, зазначених у ст. 150 КПК, і обирати цей запобіжний захід замість тримання під вартою лише тоді, коли є всі підстави вважати, що він може забезпечити належну поведінку підсудного та виконання ним процесуальних обов'язків, а також виконання вироку. Якщо на стадії досудового розслідування кримінальної справи під час розгляду подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту чи продовження строку тримання під вартою, а також на стадіях попереднього та судового розгляду справи суддя (суд) дійшов висновку, що належну процесуальну поведінку підозрюваного (обвинуваченого, підсудного) чи виконання ним процесуальних обов'язків можливо забезпечити лише за умови обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави або тримання під вартою, він, визначивши розмір застави, повинен з'ясувати, чи бажає підозрюваний (обвинувачений, підсудний), щоб до нього було застосовано такий вид запобіжного заходу, і чи є у нього відповідні кошти чи інші матеріальні цінності.
ОСОБА_4 хоча й обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, однак сама по собі дана обставина не є підставою про обрання найсуворішого запобіжного заходу, про що зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року № 14-рд/2003, відповідно до якого визнано таким, що не відповідає Конституції України положення статті 150 КПК України, згідно з яким при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.
Крім даних про тяжкість вчиненого злочину та обставин його вчинення досудовим слідством не надано належних доказів про те, що ОСОБА_4 має намір залишити місце постійного проживання та ухилитись від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальній справі та продовжувати злочинну діяльність.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив злочин вперше, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, вину в інкримінованому йому злочині визнає, хворіє на епілепсію, з урахуванням чого суд дійшов висновку про те, що обрання ОСОБА_4 застави в даному конкретному випадку є достатнім дієвим запобіжним заходом, а обрання більш суворішого запобіжного заходу, яким є взяття під варту, недоцільним.
Визначаючи розмір застави суд керується вимогами п.2 ч.4 ст.154-1 КПК України, приймає до уваги тяжкість вчиненого злочину, вказані обставини справи і дані про особу підозрюваного та вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обираючи відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на нього певні обовязки, передбачені ст. 149-1 КПК України.
Керуючись ст.ст.149-1, 154-1, 165, 165-1, 165-2 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 26.03.1999 року "Про практику застосування судами застави як запобіжного заходу", суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Обрати відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, запобіжній захід у виді застави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.
ОСОБА_9 ОСОБА_8, що невчинення зазначених дій у встановлений строк є підставою для розгляду питання про обрання у відношенні нього іншого запобіжного заходу в порядку, встановленому КПК України.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обовязки, передбачені ст.149-1 КПК України:
- зявлятися на виклик до органу дізнання, досудового слідства, прокурора та суду, а в разі неможливості з'явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, а саме: с.Бихів Любешівського району Волинської області без дозволу слідчого або органу, у провадженні якого находиться кримінальна справа;
- повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальна справа, про зміну свого місця проживання.
ОСОБА_9 ОСОБА_8, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на вказаний рахунок, він зобов'язаний виконувати покладені на нього обов'язки, невиконання яких тягне за собою звернення застави в дохід держави.
На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області протягом трьох діб з дня її винесення.
Головуючий: /підпис/ ОСОБА_6
Оригіналу відповідає:
Суддя Любешівського
районного суду ОСОБА_6