Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/1237/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.11.2015

30 листопада 2015 року м.Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000502 від 21.06.2015 р. про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого,одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126 ч.1, ст.162 ч.1 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента ІІ курсу Тернопільського ВПУ №4, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126 ч.1, ст.162 ч.1 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Пеняки Бродівського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою-спеціальною освітою, працюючої прибиральницею Маркопільської сільської ради Бродівського району, одруженої, раніше не судимої, суд,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_8 20.06.2015 року близько 21.00 год. в с. Вербівчик Бродівського району Львівської області, умисно, шляхом пошкодження дверей, діючи у порушення конституційних прав на недоторканість житла громадян, передбачених ст. 30 Конституції України, без будь-якого дозволу та права, незаконно проник в будинок ОСОБА_6 проти його волі.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному проникненню до житла, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Крім цього 20.06.2015 року, близько 21.00 год., в с. Вербівчик Бродівського району Львівської області, обвинувачений ОСОБА_8 незаконно проникнувши до житла ОСОБА_6 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час конфлікту із ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , завдав декілька ударів рукою в голову ОСОБА_6 , декілька ударів рукою в голову і по тілу ОСОБА_5 та декілька ударів в груди ОСОБА_7 , завдавши потерпілим фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразилися в умисному завданні ударів, що завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 20.06.2015 року близько 21.00 год. в с. Вербівчик Бродівського району Львівської області, умисно, шляхом пошкодження дверей, діючи у порушення конституційних прав на недоторканість житла громадян, передбачених ст. 30 Конституції України, без будь-якого дозволу та права, незаконно проник в будинок ОСОБА_6 проти його волі.

Таким чином, ОСОБА_9 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному проникненню до житла, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Крім цього, 20.06.2015 року, близько 21.00 год., в с. Вербівчик Бродівського району Львівської області неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 незаконно проникнувши до житла ОСОБА_6 , під час конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив насильницькі дії відносно ОСОБА_5 , тобто рукою стискав шию ОСОБА_5 , штовхав його, чим завдав останньому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_9 своїми умисними діями, що виразилися в умисному завданні ударів, що завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_10 , 20.06.2015 року близько 21.00 год. в с. Вербівчик Бродівського району Львівської області умисно, шляхом пошкодження дверей, діючи у порушення конституційних прав на недоторканість житла громадян, передбачених ст.30 Конституції України, без будь-якого дозволу та права незаконно проникла в будинок ОСОБА_6 проти його волі.

Таким чином, ОСОБА_10 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному проникненню до житла, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.162 ч.1 КК України визнав, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КК не визнав та пояснив, що вчиненню кримінального правопорушення передувала неправомірна поведінка потерпілого ОСОБА_5 , який забрав онука без дозволу до себе додому і три дні дитина знаходилася поза місцем свого постійного проживання, і він, переживав, що дитина немала належного одягу та буде недоглянута, вирішив поїхати разом з дружиною ОСОБА_10 та сином ОСОБА_9 до сватів ОСОБА_12 забрати дитину. Крім цього, перед тим до них їздила дружина, щоб провідати дитину, однак її до дитини не допустили та поводилися агресивно. 20 червня 2015 року приїхавши в с.Вербівчик близько 21.00 год., зайшли на подвір`я потерпілих, поздоровавшись із сватом ОСОБА_6 він направився в будинок, однак ОСОБА_5 їм в цьому перешкодив, оскільки закрив двері та їх утримував. Подолавши опір він зайшов у будинок, при цьому в руках тримав металевий шпатель. ОСОБА_6 намагався утримати його за плечі, він його відштовхнув та притиснув спиною до стіни, а сваху ОСОБА_7 штовхнув два рази. При цьому син попхав ОСОБА_5 і притримував його. В цей час дружина ОСОБА_10 забрала дитину і вийшла з хати, за нею вийшов він із сином та поїхали додому. Вважає, що поступив не обдумавши, але було бажання забрати дитину, тому так вчинив. Просить суворо не карати.

В судовому засіданні допитаний неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.162 ч.1 КК України визнав, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КК не визнав та пояснив, що 20 червня 2015 р. поїхав з мамою та татом в с.Вербівчик Бродівського району до ОСОБА_12 забрати дитину. Батько ОСОБА_8 заходив першим, за ним у будинок зайшов він по заду мати ОСОБА_10 . Батько не міг відкрити двері, які тримав із середини ОСОБА_5 , однак їм вдалося зайти до будинку. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 шарпали батька, а він в цей час повалив ОСОБА_5 на ліжко, притиснув за плечі та руки і так утримував, доки мати ОСОБА_10 не забрала дитину та не вийшла з хати, тоді він відпустив ОСОБА_13 та вийшов за матір`ю. Шкодує, що вчинив неправомірно. Просить суворо не карати.

В судовому засіданні допитана обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.162 ч.1 КК України визнала та пояснила, що вчиненню правопорушення передувала неправомірна поведінка колишнього зятя ОСОБА_5 , який 15 червня 2015 р. забрав малолітню дитину, яка проживає з ними, без дозволу на не привозив її аж поки вони не забрали дитину 20 червня 2015 р. Вони опікуються дитиною, доглядають за нею, утримують її, тому їй не байдуже було, як почувається дитину у ОСОБА_12 . Коли вона сама приїхала до них поцікавитися як почувається дитина, то вони не пустили її в хату. Тому вони вирішили поїхати та забрати онука, якого забрав батько без належного одягу. В будинок першим зайшов чоловік, тоді син і вона. ОСОБА_13 тримав двері, щоб вони не зайшли в будинок. Коли чоловік відкрив двері, то син почав притримувати ОСОБА_13 , а вона забрала дитину та вийшла з будинку. Дозволу заходити в будинок їм ніхто не давав, вважає, що пуступила неправильно, однак в ситуації, яка склалася поступити по іншому не могла. Просить суворо не карати.

Незважаючи, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнали себе винними у вчиненні кримінальних правопорушень частково, а обвинувачена ОСОБА_10 визнала себе винною повністю, їх вина також повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами у справі,зокрема:

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні показав, що 15.06.2015 р. йому подзвонили сусіди та повідомили, що дитина постійно плаче, тому він приїхав забрати дитину. А у суботу 20.06.2015 р. приїхали обвинувачені. Він побачивши, що вони йдуть до будинку тримав двері, однак не втримав, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 за допомогою металевої планки відкрив двері, при цьому їх пошкодив, це було зафіксовано працівниками міліції, які приїхали після вчиненого. Коли ОСОБА_8 зайшов в будинок, то вдарив його в обличчя, потім по голові та руках, а син його ОСОБА_9 тримав за шию. Має претензії матеріального характеру, оскільки були пошкоджені двері;

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , про те, що ввечері 20.06.2015 р. приїхали свати. Сват ОСОБА_14 поздоровавшись з ним, зайшов до хати та разом із своїм сином двоє почали бити в кімнаті його сина ОСОБА_13 . Коли він побачив це, то хотів перешкодити ОСОБА_8 в цьому, однак останній завдав йому два удари кулаком в голову, він впав і не пам`ятає, що було далі. Внаслідок злочину було пошкоджено двері. Дозволу заходити в будинок він обвинуваченим не давав;

-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні показала, що день перед вчиненням злочину прийшла обвинувачена ОСОБА_15 та влаштувала скандал відносно дитини. Хоча дитина була чиста, нагодована, доглянута, однак ОСОБА_16 звинувачувала, що дитина не одягнена, брудна і вона хоче її забрати назад до себе. В цей день дитини не віддали. На наступний день приїхали троє ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зайшли в будинок. Коли вона за ними зайшла в хату, то побачила, що ОСОБА_9 бив її сина ОСОБА_13 , а ОСОБА_8 бив чоловіка ОСОБА_6 , коли вона намагалася захистити чоловіка, то ОСОБА_8 вдарив її в груди, при цьому вона відчула біль. Після цих подій відразу викликали працівників міліції, які зафіксувати пошкоджені двері;

-показаннями свідка ОСОБА_17 , про те, що 20.06.2015 р. біля 21.00 год. вона знаходилася на вулиці і бачила як під`їхала до ОСОБА_12 машина їх сватів. Пізніше бачила як троє, тобто ОСОБА_18 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 швидко виходили з будинку разом з дитиною, а за ними вибіг ОСОБА_6 . На наступний день ОСОБА_12 розказували, що ОСОБА_19 їх побили;

-показаннями свідка ОСОБА_20 про те, що коли вона повернулася додому, то побачила пошкоджені стіну та двері. З приводу неправомірних дій ОСОБА_19 звернулися в міліцію, по приїзду працівники міліції все фіксували, фотографували;

-законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_9 на обліку у службі у справах дітей Бродівської РДА не перебував, характеризується з позитивної сторони, зауважень до нього з боку правоохоронних органів не було, вчинив злочин під впливом емоцій, оскільки хотів захистити свого малолітнього племінника та підтримав поведінку батьків;

Суд приймає до уваги висновки №110/2015 від 22.06.2015 р. №111/2015 від 22.06.2015 р. №112/2015 від 22.06.2015 р. судово-медичної експертизи про те, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не виявлено.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_8 в тій частині, що він не наносив ударів потерпілим, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілих, які є послідовними та узгоджуються між собою та частково показаннями самого обвинуваченого, який підтвердив, що під час шарпанини між ним та ОСОБА_12 , він коли хотів забрати дитину, то відштовхнув та притиснув до стіни ОСОБА_6 , який чинив йому опір та відштовхнув два рази ОСОБА_7 .

Суд критично оцінює також показання обвинуваченого ОСОБА_21 , про те, що він не завдавав ударів ОСОБА_5 , оскільки вони спростовуються показаннями потерпілих та показаннями самого обвинуваченого про те, що він повалив ОСОБА_5 на ліжко, притиснув та так утримував за руки та плечі на протязі декількох хвилин, доки його мати ОСОБА_10 не вивела дитину з хати.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразились у незаконному проникненні до житла, в умисному завданні ударів, що завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 162 КК України та ч.1 ст.126 КК України.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_9 своїми умисними діями, що виразились у незаконному проникненні до житла, в умисному завданні ударів, що завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_5 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 162 КК України та ч.1 ст.126 КК України.

Суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_10 своїми умисними діями, що виразились у незаконному проникненні до житла, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та думку потерпілих, які просять призначити суворе покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнає - повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення по ст.162 ч.1 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Виходячи з вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде призначення покарання в межах санкцій ст.ст. 126 ч.1, 162 ч.1 КК України та з врахуванням положення ч.1 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу.

При призначенні неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив злочин у неповнолітньому віці, за місцем проживання характеризується посередньо, навчається, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, думку потерпілих, які просять призначити суворе покарання, а також суд враховує умови проживання та виховання неповнолітнього та вплив дорослих при вчиненні ним кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд визнає - визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення по ст.162 ч.1 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Виходячи з вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде призначення покарання в межах санкцій ст.ст. 126 ч.1, 162 ч.1 КК України та з врахуванням положення ч.1 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_10 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості; особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце праці, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та думку потерпілих, які просять призначити суворе покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_10 суд визнає - визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Виходячи з вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченої ОСОБА_10 та попередження вчинення нею нових злочинів достатнім буде призначення покарання в межах санкції ст. 162 ч.1 КК України у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.126 ч.1, 162 ч.1 КК України та призначити йому покарання

-по ст.126 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень;

-по ст.162 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.126 ч.1, 162 ч.1 КК України та призначити йому покарання

-по ст.126 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень;

-по ст.162 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.162 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1