АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/595/15 Справа № 712/6071/15-к Категорія: ч.1 ст. 286 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора, на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2015 року, яким затверджено угоду про примирення, укладену 05 червня 2015 року між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Черкаси, громадянином України, з середньою освітою, одружений, непрацюючий, інвалід 2 групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.10.2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 156 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.

Визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів під час проведення досудового розслідування в розмірі 1230 грн. 00 коп..

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ЧМР кошти в сумі 3211,13 гривень, які витрачені на лікування потерпілої ОСОБА_9 та зарахувати їх до загального фонду міського бюджету м. Черкаси «Інші надходження», р/р 0002, МФО 854018, ЗКПО 38031150, банк одержувач ГУДКСУ у Черкаській області.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 24 березня 2015 року близько 19 години 10 хвилин в м. Черкаси, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Шевролет-Лачетті» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці 30 років Перемоги від вулиці Конєва в напрямку вулиці Сумгаїтська, навпроти заїзду до буд. №22, виїхавши на перехрестя на заборонний сигнал світлофора, чим грубо порушив вимоги п.п. 2.9 а), 8.7.3.є), 8.10 Правил Дорожнього руху України, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому на регульованому пішохідному переході скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка переходила проїжджу частину вулиці 30 років Перемоги по пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху, після чого з місця події зник.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_9 , 1988 р.н., згідно висновку судово-медичної експертизи № 680 від 20.04.2015 року отримала тілесні ушкодження у виді закритого перелому головки лівої малогомілкової кістки, пошкодження зв`язок лівого колінного суглобу, травму голови із забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, численні садна голови та обличчя, перелом верхньої щелепи з крововиливом в ліву верхньощелепну пазуху, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, перелом кісток носа, садно лівої кисті, обох колінних суглобів, рану лівого колінного суглобу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження, могли виникнути при наїзді автомобіля.

Спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 2.9 а), 2.3 б), 8.7.3.є), 8.10 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції прокурор подав апеляцію, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, які суд визнав доведеними і кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню з підстав істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. Просить вирок суду першої інстанції скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора в якому вказує, що апеляційна скарга прокурора не підлягає розгляду і підлягає поверненню, а апеляційне провадження підлягає закриттю у зв`язку з тим, що вирок суду першої інстанції не підлягає оскарженню прокурором. Просить закрити апеляційне провадження, а апеляційну скаргу повернути прокурору.

Потерпіла ОСОБА_9 подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому вказує, що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2015 року необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення, оскільки рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Крім того просить апеляційний розгляд проводити без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану прокурором апеляцію та просив її задоволити з наведених в ній підстав, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які вважають, що вирок суду першої інстанції не підлягає апеляційному оскарженню прокурором, а тому апеляційне провадження підлягає закриттю, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора, підлягає до задоволення, а вирок суду першої інстанції необхідно скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Однак судом першої інстанції вказаних вимог не дотримано.

Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Однак, на думку колегії суддів, судом першої інстанції вищевказаних положень кримінального процесуального закону виконано не було, оскільки об`єктом ч.1 ст. 286 КК України є не лише здоров`я і життя громадян, а й безпека дорожнього руху, тобто вказаним суспільно небезпечним діянням завдано шкоди не лише інтересам потерпілого, а й здійснено посягання на суспільні відносини, а саме - на правові та соціальні основи дорожнього руху. За таких обстави, укладення угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим у кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, є неприпустимим в розумінні п.2 ч.7 ст. 474 КПК України.

Також на думку колегії суддів, суд першої інстанції вирішуючи питання про те, чи підлягає затвердженню судом угода про примирення, не врахував те, що одним і тим же злочином завдано одночасно шкоду потерпілому і суспільним інтересам, що в свою чергу унеможливлює затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

Крім того, санкція ч.1 ст. 286 КК України передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Однак при укладенні угоди про примирення сторонами погоджено лише основне покарання, проте нічого не сказано про додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами чи без такого.

Крім того, згідно обвинувального акту та вироку суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий 21.10.2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 156 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 2 роки.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 „Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Однак вище вказаних вимог судом першої інстанції також не дотримано та у відповідності до ч.7 ст. 474 КПК України не перевірено угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність безумовного скасування вироку місцевого суду та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Крім того, під час нового судового розгляду, суду першої інстанції необхідно звернути увагу на необхідність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 при призначенні остаточного покарання вимог ст. 71 КК України.

Згідно п.6 ч.1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за апеляційною скаргою на вирок суду першої інстанції має право скасувати вирок суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 409, 411, 412, 413 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора - задоволити.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2015 року, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :