УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/584/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
та в його інтересах захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської області на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2016 року, щодо
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира,
громадянина України, працюючого волонтером
БФ «Радуша», проживаючого в
АДРЕСА_1 , не судимого,
відмовлено в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З матеріалів кримінального провадження та змісту ухвали суду вбачається, що прокурор, в порядку ст. 200 КПК України звернувся до суду з клопотанням та просить змінити ОСОБА_7 , який підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 311,ч1 ст. 313, ч.1 ст. 317, ч.3 ст. 307 КК України запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21.12.2015 року задоволено клопотання ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та змінено запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання строком на два місяці з дня винесення даної ухвали з покладенням на нього певних обов`язків
Як вбачається з клопотання та вказано прокурором в судовому засіданні, підставою для зміни запобіжного заходу є зміна раніше повідомленої підозри, в тому числі у злочині, передбаченому ст. 307 ч.3 КК України, невиконання процесуальних обов`язків, намагання підозрюваним змінити місце проживання.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не виконані вимоги ст. 183 ч.1 КПК України, а в судовому засіданні не встановлено порушення підозрюваним запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а тому вважає клопотання необґрунтованим та відмовив в його задоволенні.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.01.2016 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області радника юстиції ОСОБА_6 та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на запобіжному заході у вигляді особистого зобов`язання може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, тобто наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Підозрюваним ОСОБА_7 також не було виконано ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира про примусове відібрання біологічних зразків.
Також, ОСОБА_7 з 22.01.2016 року є підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, який згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна, під загрозою тяжкості покарання останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, обговоривши її доводи та вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи кримінальне провадження по суті, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо необхідності відмови в обранні запобіжного заходу тримання під вартою, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, під час розгляду клопотання слідчого, судом були досліджені наявні ризики, передбачені ст.177 ч.1 п.1,2,3 КПК України, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання слідчого по суті.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 як особа є не судимим, має постійне місце проживання та роботи, працюючи волонтером БФ «Радуша», підозрюється у вчиненні навмисного, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років.
У той же час, на виклики органів досудового розслідування для проведення слідчих дій підозрюваний ОСОБА_7 систематично з`являється, будь-якого негативного впливу чи перешкод у розслідуванні даного провадження не вчиняє, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність вагомих підстав для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Крім того, з вищевказаних матеріалів кримінального провадження не вбачається порушення підозрюваним процесуальних обов`язків з часу обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, про що підтвердив також під час апеляційного розгляду провадження і слідчий, посилаючись на те, що будь-яких перешкод у розслідуванні вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 не вчиняє, на виклики слідчого з`являється.
Сам підозрюваний ОСОБА_7 пояснив, що у даний час виконав ухвалу слідчого судді про відібрання зразків крові, раніше вказані дії виконати не міг, оскільки хворів та тривалий час знаходився на лікарняному.
Посилання апелянта на те, що підозрюваний може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, не підтверджуються будь-якими реальними доказами, фактично є припущеннями, а тому відсутні й будь-які підстави для обрання ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прийняв рішення з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 393, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2016 року про відмову в обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: