Провадження № 1-кп/127/301/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.10.2015 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004364 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 02.11.2005 року вироком Староміського районного суду м. Вінниці за ч. 2 ст. 186, ст. 104, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим 1 рік 6 місяців; 10.10.2008 року вироком Староміського районного суду м. Вінниці за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі, звільненого від відбування покарання по амністії; 28.08.2009 року вироком Староміського районного суду м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого умовно-достроково з Крижопільської ВК № 113 Вінницької області з невідбутим строком покарання 11 місяців 9 днів обмеження волі на підставі постанови Крижопільського райсуду Вінницької області від 22.12.2010 року; 07.07.2015 р. вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років восьми місяців позбавлення волі;
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 395 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 1 ст. 395 КК України, а саме у порушенні правил адміністративного нагляду, тобто у самовільному залишенню особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, за наступних обставин. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2013 року ОСОБА_4 , відповідно до п. «в» ст. 3, ст. 4, 5, 6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», встановлено адміністративний нагляд строком на один рік та встановлено наступні обмеження:
*заборонено відвідувати ресторани, кав`ярні, бари та інші місця продажу спиртних напоїв на розлив;
*заборонено виїжджати за межі міста проживання без дозволу керівництва територіального ОВС;
*зобов`язано знаходитись за місцем проживання з 22:00 до 06:00 години;
*зобов`язано з`являтися на реєстрацію до територіальної ОВС кожної середи кожного місяця з 16:00 год. до 18:00 год.
22.08.2013 року дану постанову суду ОСОБА_4 було оголошено, про що останній поставив свій підпис.
З моменту встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_4 неодноразово порушував зазначені вище обмеження, які йому встановлені судом, за що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. 09.06.2014 року ОСОБА_4 , маючи на меті ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив, без належного дозволу, місце свого проживання у АДРЕСА_1 . При цьому ОСОБА_4 без поважних причин не повідомив про це органи внутрішніх справ та змінив місце свого проживання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину при зазначених вище обставинах визнав частково, надав суду наступні показання. Після встановлення відносно нього адміністративного нагляду, він дійсно спочатку порушував встановлені обмеження. У зв`язку з тим, що працівники міліції упереджено до нього ставилися, тому протоколів про адміністративні правопорушення відносно нього було складено більше, ніж він скоїв правопорушень. Місце свого проживання він не змінював, але кілька разів не ночував вдома. З 09.06.2014 року він проживав по АДРЕСА_1 з мамою, місце проживання не змінював, з 22:00 год. по 06:00 год. перебував вдома, влаштувався на роботу у с. Зарванці.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5 , який суду повідомив наступне. Працівники міліції залучали його до участі у проведенні слідчої дії в якості понятого. Він бачив як до квартири ОСОБА_4 прийшли працівники міліції, дзвонили у двері квартири, стукали у вікно, однак двері ніхто не відчинив.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_6 , яка суду повідомила наступне. До її службових обов`язків входить постановка на облік осіб, які перебувають під адміністративним наглядом. Вона вела реєстраційний листок піднаглядного ОСОБА_4 .Останній лише один раз з`явився на відмітку та більше не з`являвся.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_7 , який суду повідомив наступне. Він працює ДІМ та проводить перевірку осіб, які перебувають під адміністративним наглядом за місцем їх проживання. Він виїжджав за адресою проживання ОСОБА_4 для перевірки останнього, однак ОСОБА_4 не завжди був вдома.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_8 , який суду повідомив наступне. Одного дня він вийшов покурити у коридор, та побачив, що два працівники міліції дзвонили в двері ОСОБА_4 та стукали у його вікно, однак їм ніхто не відчинив.

В судовому засіданні були безпосередньо досліджені докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

- акт перевірки за місцем проживання адмінпіднаглядного ОСОБА_4 від 10.06.2014 р., згідно якого останній 10.06.2014 р. о 22:10 год. був відсутній за місцем свого проживання;

- акт перевірки за місцем проживання адмінпіднаглядного ОСОБА_4 від 11.06.2014 р., згідно якого останній 11.06.2014 р. о 22:10 год. був відсутній за місцем свого проживання;

- акт перевірки за місцем проживання адмінпіднаглядного ОСОБА_4 від 12.06.2014 р., згідно якого останній 12.06.2014 р. о 22:20 год. був відсутній за місцем свого проживання;

- постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2014 р.;

- протокол про адміністративне правопорушення від 25.12.2013 р.;

- рапорт ДІМ СДІМ від 08.12.2013 р., згідно якого 08.12.2013 р. о 23 годині ОСОБА_4 був відсутній за місцем свого проживання;

- протокол про адміністративне правопорушення від 22.05.2014 р.;

- рапорт ДІМ ВДІМ від 22.05.2014 р., згідно якого 21.05.2014 р. в період часу з 16 до 18 години ОСОБА_4 не з`явився на відмітку до ОВС;

- протокол про адміністративне правопорушення від 22.05.2014 р.;

- рапорт ДІМ ВДІМ від 21.05.2014 р., згідно якого 21.05.2014 р. о 22 годині ОСОБА_4 був відсутній за місцем свого проживання;

- реєстраційний листок на ОСОБА_4 , згідно якого останній 08.01.2014 р. з`явився на реєстрацію до Вінницького МВ, а в подальшому починаючи з 27.02.2014 р. до 18.06.2014 р. на відмітку не з`являвся;

- довідка про звільнення ОСОБА_9 ( ОСОБА_4 ) від 29.12.2010 р.;

- постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2013 року, згідно якої ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік та встановлено наступні обмеження: заборонено відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив та виїжджати за межі міста проживання без дозволу керівництва територіального ОВС; зобов`язано знаходитись за місцем проживання з 22:00 до 06:00 години та з`являтися на реєстрацію до територіальної ОВС кожної середи кожного місяця з 16:00 год. до 18:00 год.
Як характеризуючи дані на особу обвинуваченого прокурором було надано суду наступні документи: копія паспорту, копія форми 1, довіди з КЗ ВОПНЛ ім.. Ющенка та наркодиспансера «Соціотерапія», вимога про судимість, копії вироків, яким раніше був засуджений ОСОБА_4 .
Аналізуючи та оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні беззаперечно було встановлено, що ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2013 року та визначено ряд обмежень. Також було встановлено, що він порушив умисно встановлений щодо нього адміністративни й нагляд.
Статтею 91 КПК України визначено, які факти і обставини підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, при цьому ці обставини мають орієнтуючий характер. Водночас індивідуалізація предмета доказування у конкретному провадженні здійснюється із урахуванням вимог диспозиції статті кримінального кодексу, за якою кваліфікується діяння, що підлягає доказуванню.

Диспозиція ст. 395 КК України вказує на те, що адміністративний нагляд має бути порушено особою, щодо якої він встановлений у разі звільнення з місць позбавлення волі.
Таким чином орган досудового розслідування мав встановити та довести, що ОСОБА_4 був встановлений адміністративний нагляд саме після його звільнення з місць позбавлення волі і тільки у такому випадку ставити питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 395 КК України.

Обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 395 КК України, (вказана норма кримінального кодексу містить лише одну частину) ґрунтується перш за все такому доказі, як на постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2013 року, якою ОСОБА_4 був встановлений адміністративний нагляд. І суд, розглядаючи дане кримінальне провадження не має права переглядати рішення суду першої інстанції, оскільки не наділений повноваженнями суду апеляційної інстанції. Разом з тим, дослідивши всі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не є суб`єктом Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 р №264/94-ВР, оскільки як вбачається із вимоги про судимість та копії вироків, він на момент застосування до нього адміністративного нагляду до такого виду покарання як позбавлення волі реально, до встановлення щодо нього адміністративного нагляду, засуджений не був і відповідно з місць позбавлення волі не звільнявся.
Таким чином орган досудового розслідування мав встановити та довести, що адміністративний нагляд ОСОБА_4 був встановлений після звільнення його з місць позбавлення волі, і він його порушив, цього зроблено не було.
Це означає, що обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 , не зважаючи на існування постанови суду, якою адміністративний нагляд було ОСОБА_4 встановлено, яка набула законної сили, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки доказів того, що адміністративний нагляд ОСОБА_4 був встановлено після його звільнення з місць позбавлення волі слідством не здобуто, що виключає підстави притягнення до відповідальності його за ст. 395 КК України.
В судовому засіданні беззаперечно було встановлено, що адміністративний нагляд ОСОБА_4 установлено без законних на те підстав, що також виключає відповідальність за ст. 395 КК України.
Про те, прокурор, зібравши докази, якими винуватість ОСОБА_4 не доводиться, направив обвинувальний акт до суду, і після ретельного дослідження всіх зібраних доказів у відкритому судовому засідання, не побажав скористатися своїм правом, передбаченим чинним КПК України, відмовитися від незаконного обвинувачення та просив суд засудити ОСОБА_4 та призначити йому реальне покарання. Таке призвело би до винесення судом завідомо неправосудного рішення, та порушення основних прав людини, встановлених п. 1 ст. 6 Європейською конвенцією з прав людини, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Діючи саме відповідно до вимог національного законодавства та Європейської конвенції з прав людини, суд дійшов висновку про необґрунтованість висунутого проти ОСОБА_4 обвинувачення.
За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_4 за ст. 395 КК України слід виправдати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 395 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 за ст. 395 КК України виправдати за відсутністю в його діях складу цього злочину.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: