Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6999/14-к
У Х В А Л А
Іменем України
10 листопада 2014 року м. Полтава
Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу голови правління Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 10 жовтня 2014 року, -
Голова правління ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» ОСОБА_4 05 листопада 2014 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави зі скаргою на постанову старшого слідчого Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 10 жовтня 2014 року.
З таким рішенням слідчого не погоджується. Просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 10 жовтня 2014 року.
Під час розгляду скарги в судовому засіданні представник заявника повністю підтримав її вимоги, посилаючись на викладені обставини.
Слідчий СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 для викликом слідчого судді для розгляду скарги не з`явився.
За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі слідчого.
Встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 10 жовтня 2014 року кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості зазначеної постанови слідчий суддя виходить з наступного.
Як вбачається із заяви ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» від 25 червня 2014 року № 40-21/185 про вчинення кримінального правопорушення, заявник просив притягнути до кримінальної відповідальності старшого державного виконавця ОСОБА_6 , вбачаючи в його діях ознаки кримінального правопорушення з огляду на те, що останній виніс незаконну постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 297076,18 грн. та витрат на проведення виконавчий дій в сумі 54,82 грн., зарахувавши дані суми до стягнення за виконавчим документом, спричинивши заявнику матеріальних збитків.
Кримінальне провадження здійснювалося органами досудового розслідування за попередньою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
За нормами ч. 1 ст. 367 КК України кримінальним правопорушенням є службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Дослідженими матеріалами кримінального провадження встановлено, що органами досудового розслідування в повній мірі перевірено викладені в заяві факти та встановлено, що відповідно до наказу господарського суду Полтавської області від 20.03.2014 року № 917/2364 стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідністю «Енергоінвестпроект» борг в сумі 2970761,76 грн.
Також встановлено, що з метою примусового виконання зазначеного судового рішення Крюківським відділом ДВС Кременчуцького МУЮ було відкрите виконавче провадження згідно з постановою від 27.03.2014 року, яке в подальшому згідно з постановою начальника УДВС ГУЮ в Полтавській області передано до відділу Примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області для подальшого виконання.
Також досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з постановою державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Полтавській області від 21.05.2014 року виконавче провадження було прийняте до виконання відділом примусового виконання рішень, 22.05.2014 року винесено постанову про поновлення виконавчого провадження та 27.05.2014 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.
В межах кримінального провадження слідчим також вірно встановлено, що в даному випадку старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_6 виконані всі дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією про проведення виконавчих дій, що затверджена наказом Міністерства юстиції України, що свідчить про належне виконання службових обов`язків про відсутність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.
З цих підстав слідчим 10 жовтня 2014 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
Слідчий суддя при розгляду скарги голови правління ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» ОСОБА_4 повністю погоджується з даним висновком слідчого.
При цьому слідчий суддя виходить з наступного.
Встановлено та не оспорюється представником ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», що рішення господарського суду Полтавської області про стягнення коштів на користь ТОВ «Енергоінвестпроект» заявником в добровільному порядку виконано не було.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».
Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".
За нормами ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Звертаючись до органів досудового розслідування з заявою про притягнення державного виконавця до кримінальної відповідальності, заявник фактично не погоджувався з процесуальними рішеннями та діями державного виконавця, який є самостійною процесуальною особою, та інших посадових осіб Державної виконавчої служби України.
Відповідні рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби підлягають оскарженню у встановленому законом процесуальному порядку, зокрема в порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР «Про державну виконавчу службу», від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень.
Посилання представників заявника на незаконність постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження до іншого підрозділу ДВС України не заслуговує на увагу.
Згідно з ч. 3 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку.
Відповідна постанова про передачу виконавчого провадження до Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Полтавській області у встановленому законом процесуальному порядку неправомірною не визнавалася.
Фактично твердження представника ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» про вчинення кримінального правопорушення є незгодою представника боржника-юридичної особи з процесуальними діями та рішеннями державного виконавця, порядок оскарження яких визначено Законом України «Про виконавче провадження» та нормами господарського процесуального законодавства.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, оцінив зібрані в кримінальному провадженні докази з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийняв відповідне обґрунтоване процесуальне рішення щодо закриття кримінального провадження.
Оскаржуване рішення слідчого ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
При цьому слідчий суддя також виходить з того, що слідчий в кримінальному провадженні в силу норм ст. 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, уповноважений приймати рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України. При цьому слідчий оцінює докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Тому скарга голови правління Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» ОСОБА_4 є необґрунтованою, в задоволенні скарги слід відмовити.
Порушені головою правління ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» ОСОБА_4 питання можуть бути вирішені шляхом оскарження процесуальних дій та рішень державного виконавця в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» та Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 303 310, 372 КПК України, -
В задоволенні скарги голови правління Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 10 жовтня 2014 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1
Слідчий суддя ОСОБА_1
10.11.2014