Справа № 206/545/16-к
Провадження № 1-в/206/193/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" лютого 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: представника ІВЦ (133) засудженого: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самарського районного суду м. Дніпропетровська клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
про умовно-дострокове звільнення,
В С Т А Н О В И В:
28 січня 2016 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення останнього, яке обґрунтовано тим, що він засуджений вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2012 року за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі та не має діючих порушень.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав.
Представник адміністрації Ігренського ВЦ УДПтСУ в Дніпропетровській області в судовому засіданні покладався на розсуд суду.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого.
Розглянувши клопотання, особову справу заслухавши засудженого ОСОБА_5 представника установи та прокурора, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
В силу ст. 81 Кримінального кодексу України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Як вбачається з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 відбув більш 2/3 строку призначеного покарання, характеризється посередньо, має 4 заохочення, мав 2 стягнення, які на даний час погашені та зняті.
Таким чином, враховуючи те, що підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного покарання та доведення засудженим свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану , за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою та ставленням до праці. Разом з тим, від сумлінної поведінки слід відрізняти пристосування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання, тоді як реальна поведінка свідчить про негативну спрямованістьособистості, або коли засуджені дотримуються вимог режиму тільки під контролем з боку адміністрації.
Про сумлінну працю засудженого додатково може свідчити отримання ним заохочень, передбачених відповідним законодавством, а у ОСОБА_5 одне заохочення за весь 2015 рік та характеризується посередньо.
Отже, враховуючи особу засудженого, тяжкість злочину, за яким його засуджено, у суду відсутні підстави вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_5 під час відбування покарання являється зразковою та свідчить про його повне виправлення.
Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539, ч. 2 ст. 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 днів

Суддя: ОСОБА_1