У Х В А Л А

Іменем України

05.07.2013

ОСОБА_1

Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Києва Котович О.Л., розглянувши клопотання про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 000348 від 09.04.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.367 ч.1, 239-2 ч.1, 15 ч.2 і 191 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ :

04.07.2013 року до суду надійшло клопотання від 04.07.2013 року прокурора прокуратури Деснянського району м.Києва ОСОБА_2 про накладення арешту на земснаряд з бортовим № ОСОБА_3 судновий білет № 00511 від 28.01.2009 року.

Клопотання повертається прокурору з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя повертає клопотання прокурору для усунення недоліків, коли клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України.

Клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України.

Так, згідно п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна.

При складанні такого клопотання мають бути враховані наступні положення закону :

ч.1 ст.170 КПК України, за якою арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне майно, або заборона розпоряджатися і використовувати майно,

ч.3 ст.170 КПК України, за якою арешт може бути накладений на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебуває у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову,

ч.4 ст.171 КПК України, за якою вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

п.1 ч.2 ст.173 КПК України, за яким при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна,

п.2 ч.2 ст.173 КПК України, за яким при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення,

п.3 ч.2 ст.173 КПК України, за яким при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову,

п.4 ч.2 ст.173 КПК України, за яким при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати наслідки арешту майна для інших осіб,

п.5 ч.2 ст.173 КПК України, за яким при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження,

ч.5 ст.132 КПК України, за якою під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Отримане клопотання не відповідає зазначеним вимогам закону.

Так, арешт майна передбачає тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне майно, або заборону розпоряджатися і використовувати майно.

При цьому слідчий суддя згідно ч.4 ст.173 КПК України повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Автор клопотання не пропонує жодного способу арешту майна і, відповідно, не мотивує таке своє прохання, а слідчий суддя не може вийти за межі клопотання і самостійно визначити спосіб арешту майна, оскільки в такому випадку буде порушено принцип змагальності сторін при судовому розгляді.

Згідно п.5 ч.5 ст.173 КПК України при арешті майна має визначатись порядок виконання ухвали слідчого судді.

Автор клопотання і тут не пропонує прийнятний для нього порядок виконання ухвали слідчого судді в разі задоволення клопотання про арешт майна і, відповідно, не мотивує таке своє прохання, а слідчий суддя не може вийти за межі клопотання і самостійно визначити порядок виконання ухвали.

Не узгоджено з положеннями ст.173 КПК України прохання автора клопотання арештувати майно на певний строк, а саме, на період досудового розслідування або до закінчення дії договору на виконання послуг за допомогою цього майна, оскільки законом не тільки не передбачена така можливість взагалі, а також на слідчого суддю не покладається обовязок при ухваленні рішення про арешт майна обирати запропоновану автором клопотання альтернативу у визначенні строку арешту майна.

При цьому в любому випадку автор клопотання повинен мотивувати свої прпозиції щодо строку арешту майна.

Згідно п.3 абз.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Цей документ в клопотанні зазначений, але власник майна в клопотанні не згадується і можливість його участі при розгляді клопотання не вбачається.

З ст.170 КПК України не вбачається можливість арешту майна особи, якій не оголошено про підозру.

Законом (ч.2 ст.170 КПК України) передбачена можливість накладення арешту на майно у вигляді речей за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, зокрема, були використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, але така можливість не дозволяє розширити коло осіб, яким таке майно належить і на яке може бути накладено арешт.

Автор клопотання відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України не обгрунтовує потребу в арешті майна, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, ніякий підозрюваний чи обвинувачений в клопотанні не згадується.

Автор клопотання відповідно до вимог ч.4 ст.171 КПК України не зазначив вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, і не обгрунтовує її співмірність із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Автор клопотання відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.173 КПК України не наводить докази, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, і таку особу в клопотанні не називає.

Автор клопотання посилається як на докази на протоколи допитів свідків і інші документи, але на наводить їх зміст і доказове значення.

Слідчий суддя позбавлений можливості виконати вимоги п.4 ч.2 ст.173 КПК України, оскільки з клопотання і доданих документів не вбачаються наслідки арешту майна для інших осіб.

Також на виконання вимог п.5 ч.2 ст.173 КПК України з клопотання і доданих документів неможливо зробити висновок про розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 170, 171, 172 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання від 04.07.2013 року прокурора прокуратури Деснянського району м.Києва ОСОБА_2 про накладення арешту на земснаряд з бортовим № ОСОБА_3 судновий білет № 00511 від 28.01.2009 року повернути прокурору.

Копію клопотання залишити в матеріалах судового провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя :