Справа № 405/6203/15-к
1-в/405/519/15
УХВАЛА
02 вересня 2015 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника Кіровоградської ВК № 6 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кіровограді клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Злинка, Маловисківського району, Кіровоградської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
-10.09.2003 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився по відбуттю строку покарання;
-05.12.2012 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор та представник Кіровоградської ВК № 6 заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі часу відбування покарання.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно з ч. 2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засідання встановлено, що вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05.12.2012 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до вказаного вироку строк покарання обчислюється з 28.09.2012 року. Станом на день розгляду клопотання ОСОБА_5 залишилося до відбуття 1 рік 26 днів.
Засуджений за час відбування покарання в установі характеризується посередньо, має два заохочення (а.о.с. 76, 129), на ОСОБА_5 накладалося дев`ять стягнень (а.о.с. 29, 40, 50, 59, 66, 86, 100, 106, 113), з яких, вісім погашено та одне знято. Участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає, участь у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально-корисну активність в організації їх роботи не проявляє. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія».
Відносно засудженого ОСОБА_5 адміністративною комісією Кіровоградської виправної колонії (№6) розглядалося питання про можливість заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі та питання умовно-дострокового звільнення. Однак, рішеннями комісії від 02.10.2014 року та 04.06.2015 року було відмовлено у застосуванні до засудженого статей 82 та 81 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення та не довів свого виправлення, відповідно (а.о.с. 120,131).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та матеріали особової справи останнього за № 362-Л-13 не містять жодних відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.
При цьому, суд звертає увагу на те, що за весь час відбування покарання засуджений лише двічі заохочувався - 10.04.2014 року та 04.04.2015 року та зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась на передодні розгляду адміністративною комісією Кіровоградської виправної колонії (№6) питання про можливість заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі та питання умовно-дострокового звільнення. В інші проміжки строку відбування покарання поведінка засудженого не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.
З огляду на викладене клопотання засудженого ОСОБА_5 є безпідставним, тому в його задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.
Копію ухвали направити до Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) для вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.
Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1