Справа № 415/5910/15-к
Провадження № 11-сс/782/177/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

Головуючого : ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі : ОСОБА_4

з участю прокурора : ОСОБА_5

захисника : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 14 вересня 2015 року по матеріалам досудового розслідування № 0001150 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровська Луганської області, громадянина України,українця, розлученого, працюючого у 2 ВГРЗ,не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:
14 вересня 2015 року до Лисичанського міського суду Луганської області надійшло клопотання начальника відділення слідчого відділу Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганської області майора міліції ОСОБА_8 ,погоджене прокурором прокуратури міста Лисичанська ОСОБА_5 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

В клопотанні зазначено,що досудовим розслідуванням встановлено, що 28 травня 2015 року приблизно о 21 годині 15 хвилин ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ВАЗ-211210» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по автодорозі проспекту Леніна м. Лисичанська Луганської області у напрямку торгівельного центру «Сільпо» зі сторони м. Сєвєродонецька Луганської області. В процесі свого руху по вищезгаданій автодорозі, в районі будинку № 127 проспекту Леніна м. Лисичанська Луганської області, ОСОБА_7 проявив неуважність і злочинну недбалість, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати рух автомобілем і безпечно керувати їм, порушив технічні вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких «мусив в момент виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», припустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в результаті дорожньо-транспортної події отримав тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми з крововиливом під м`які мозкові оболонки, ускладнені мозковою комою важкого ступеня, набряком речовини головного мозку, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у Лисичанській міській лікарні.
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 90/6 від 01.09.2015 року, з технічної точки зору, дії водія ОСОБА_7 знаходилися в причинному зв`язку із дорожньо-транспортною подією, в результаті якої, пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 276/1 від 08.07.2015 року: «відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті потерпілого».
29.05.2015 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001150 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
11.09.2015органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 14 вересня 2015 року клопотання органів досудового розслідування задоволено, відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
В оскаржуваній ухвалі зазначено, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу, тобто з 14.09.2015 по 12.11.2015 року,включно.
Строк дії ухвали до 12.11.2015 року,включно.
На ухвалу слідчого судді підозрюванимОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення слідчого судді, як незаконного, та ухвалення апеляційним судом нової ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування своїх доводів підозрюваний, не оспорюючи обґрунтованість підозри у вчинені кримінального правопорушення, посилається на відсутність визначених законом ризиків, яки були підставами для обрання відносно його запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 /шістдесят/ днів, на дані про його особу, він раніше не судимий, працює помічником командира взводу воєнізованого гірничорятувального загону з 2001 року, брав участь у ліквідації тяжких шахтних аварій, неодноразово ризикуючи своїм життям і здоров`ям. Після окупації міста Стаханова, де раніше базувалася гірничорятувальна частина, його перевели у м Лисичанськ, де він має постійне місце проживання на території гірничорятувального загону: АДРЕСА_2 та постійне місце роботи, крім того колектив 2 воєнізованого гірничорятувального загіну державної воєнізованої гірничорятувальної служби у своєму клопотанні просить не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Також, слідчим суддею не було прийнято до уваги що його престарілі 86- літні батько і мати проживають в с.Гречишкино Луганської області. Обидва - учасники війни, обидва важко хворі і потребують його піклування.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги підозрюваного у повному обсязі , вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Виходячи з вимог ст.370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Із матеріалів справи вбачається, що відомості щодо скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, внесено 29.05. 2015 року до ЄРДР № 0001150.

11.09.2015 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні інкримінованого йому правопорушення.

В якості доказів про обґрунтованість підозри у вчинення ОСОБА_7 , інкримінованого йому органом досудового розслідування, кримінального правопорушенняпідтверджується наведеними в клопотанні органів досудового розслідування доказами, які не заперечуються підозрюваним у поданій апеляційній скарзі.
Колегія суддів вважає, що на момент обрання запобіжного заходу має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчий суддя дійшов висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими.

Так, задовольняючи клопотання слідчій суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177,178,183 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, передбачені процесуальним законом, що враховуються при обрані запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено наявність існування ризику - можливості ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також, слідчій суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у скоєнні злочину, у вчиненні якого він підозрюється, яке згідно ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином та за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьмі років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такового, те, що ОСОБА_7 не має постійного зареєстрованого місця проживання в місті Лисичанську,а місцем проживання на даний час є місце роботи підозрюваного, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має,що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що існує передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України реальний ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки це випливає з письмових показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Таким чином, при розгляді клопотання слідчим суддею були дотримані вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України.
Колегія суду апеляційного суду вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, з урахуванням вимог і обставин, передбачених ст. ст.176, 178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.ст.194, 196, 492 КПК України, дійшов висновку про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Тому доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 щодо недоведеності наявності ризику, передбаченого п.1ч.1 ст.177 КПК України, є безпідставними.
Також, колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими і доводи апеляційної скарги підозрюваного про те, що в клопотанні слідчого не наведено наявність ризиків для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу взяття під варту, оскільки в клопотанні слідчий посилається на ризики передбачені п.п.1ч.1 ст.177 КПК України.
За таких обставин апеляційна скарга підозрюваного задоволенню не підлягає .

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 14 вересня 2015 року про задоволення клопотання по матеріалам досудового розслідування № 0001150 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3