Справа № 591/5846/15-к
Провадження № 1-кп/591/356/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Зарічному районному суді м. Суми кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, громадянина України, з повною середньої освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , електрика відділення зарядки та обслуговування балонів високого тиску взводу спеціальних робіт ремонтної роти бронетанкової техніки військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , солдата за призовом у зв`язку з мобілізацією

за ст. 407 ч.4 КК України

в с т а н о в и в:

Солдат за призовом у зв`язку з мобілізацією ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» 09 лютого 2015 року призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 та того ж дня направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому у зв`язку із створенням в м. Суми нового військового формування солдат ОСОБА_4 переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , наказом командира якої (по стройовій частині) № 16 від 15 березня 2015 року останній зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, зарахований на всі види забезпечення та цим же наказом призначений на посаду електрика відділення зарядки та обслуговування балонів високого тиску взводу спеціальних робіт ремонтної роти бронетанкової техніки військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і на час розгляду кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 58 від 18.04.2015 солдату ОСОБА_4 надано додаткову відпустку за сімейними обставинами з правом виїзду до місця проживання (м. Фастів Київської області), строком на 5 діб з 19 квітня 2015 року по 23 квітня 2015 року включно. У такий спосіб солдат ОСОБА_4 , отримавши відпустку, за наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 58 від 18.04.2015 повинен був повернутись 24 квітня 2015 року до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 та продовжити виконання обов`язків військової служби. Отримавши відпустку, ОСОБА_4 вирушив до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_4 , де перебував весь час.

У відповідності до вимог ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення зі звільнення, відрядження або відпустки. Однак, 24 квітня 2015 року, після закінчення терміну відпустки за сімейними обставинами, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, маючи об`єктивні причини для повернення на службу у встановлений командуванням частини термін, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в період з 24 квітня 2015 року до 11 липня 2015 року включно, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до пункту постійної дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Під час незаконної відсутності у військовій частині ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, постійно перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , нікуди не відлучаючись, займаючись відновлюванням втрачених документів, а саме: паспорту, індивідуального податкового номеру, тобто справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

В подальшому, солдат ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій, 11.07.2015 добровільно з`явився до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжив виконання своїх службових обов`язків, у зв`язку з чим наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 151 від 11.07.2015 останній відданий як такий, що прибув до військової частини (місця служби), приступив до виконання обов`язків військової служби та зарахований на всі види забезпечення. Отже, солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 в період з 24 квітня 2015 року до 10 липня 2015 року включно, тобто протягом 78 діб.

Таким чином, електрик відділення зарядки та обслуговування балонів високого тиску взводу спеціальних робіт ремонтної роти бронетанкової техніки військової частини - польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний після закінчення терміну відпустки за сімейними обставинами повернутись до місця служби та проходити військову службу за призовом під час мобілізації, маючи об`єктивні причини для повернення на службу у встановлений командуванням частини час, в період з 24 квітня 2015 року до 10 липня 2015 року включно, не з`явився вчасно на службу до пункту постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Свою вину у вчиненні злочину при зазначених обставинах ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав повністю та дав пояснення аналогічні вище викладеному.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ст. 407 ч. 4 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. За місцем проходження служби ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності та добровільно з`явився для подальшого проходження служби.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, інші обставини справи, вислухавши думку прокурора, який прохав застосувати ст. 69 КК України, суд вважає необхідним на підставі ст. 69 КК України в зв`язку з наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 407 ч.4 КК України, а саме у виді арешту, так як це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення.

Керуючись ст.ст. 174, 368, 370, 374 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України та на підставі ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді арешту строком 2 місяці з відбуванням на гаупвахті.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 діб з моменту його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_1