Єдиний унікальний номер 725/7543/14-к
Номер провадження 1-в/725/83/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань зат № 0000032 від 16.08.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 402 та ч. 2 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 402 та ч. 2 ст. 402 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 8 квітня 2014 року був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку проходив на посаді водія - електрика відділення обчислення 1 гаубичного артилерійського взводу 2 гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , а в подальшому у військовій частині НОМЕР_2 у військовому званні «солдат».

07.08.2014 року о 15.30 год. за адресою: АДРЕСА_2 , начальником військової частини в усній формі доведено до особового складу військової частини НОМЕР_2 наказ № 145 від 06.08.2014 року «Про організацію та проведення бойового злагодження зведених підрозділів», проте ОСОБА_5 у порушення вимог ст.ст. 11, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 145 від 06.08.2014 року він зобов`язаний вибути за межі Чернівецької області до нового місця служби ( НОМЕР_3 загальновійськовий полігон), а також будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ та не вчинення дій щодо його виконання, через особисту недисциплінованість, з метою уникнути участі у антитерористичній операції та вибуття за межі Чернівецької області, близько 15.30 год. 7 серпня 2014 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , знаючи про проведення антитерористичної операції, про проблеми, з якими стикаються Збройні Сили України під час її проведення, загибель, поранення військовослужбовців на Сході країни, відчуваючи свою безкарність, умисно, відкрито відмовився виконати зазначений вище наказ, в результаті чого було зірвано виконання бойового наказу по переміщенню особового складу, що підриває бойову готовність частини та спричинило тяжкі наслідки, а саме: підрив обороноздатності держави та, у подальшому, без поважних причин до нового місця служби не вибув, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 402 КК України, а саме непокору, тобто відмову виконати наказ начальника, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім того, 13.08.2014 року о 08.20 год. майор ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , довів до особового складу військової частини НОМЕР_2 наказ № 73 від 12.08.2014 року «Про переведення особового складу до нового місця служби».

Однак, обвинувачений ОСОБА_5 , у порушення вимог ст.ст. 11, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 73 від 12.08.2014 року він зобов`язаний вибути за межі Чернівецької області до нового місця служби (військову частину НОМЕР_4 ), а також будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ та невчинення дій щодо його виконання, через особисту недисциплінованість, з метою уникнути участі у антитерористичній операції та убуття за межі Чернівецької області, близько 8.20 год. 13 серпня 2014 року, перебуваючи за адресою: м. Чернівці, вул. М.Олімпіади, 6, умисно, відкрито відмовився виконати зазначений вище наказ та без поважних причин до нового місця служби не вибув, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 402 КК України, тобто непокору, відкриту відмову виконати наказ начальника.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердивши при цьому усі фактичні обставини вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень й відповідно підтвердив факт невиконання наказів командира військової частини, вказавши на те, що їх невиконав у зв`язку із небажанням проходити військову службу в АДРЕСА_3 через сімейні обставини та необхідністю утримання дружини та малолітньої дитини. Просив суворо його не карати.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюється, суд, роз`яснивши їм порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а також відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази кожний окремо, а також в своїй сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України повністю доведена, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив непокору - тобто відкриту відмову виконати наказ начальника № 73 від 12 серпня 2014 року та органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 402 КК України.

Також суд приходить до висновку, що усіма дослідженими та проаналізованими доказами, повністю доведена і вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України.

При цьому, суд також вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.402 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачений вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника № 145 від 6 серпня 2014 року, що спричинило тяжкі наслідки.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому виду та міри покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, особу винного та його відношення до скоєного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Зокрема, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги те, що відповідно до положень ст.12 КК України злочини, передбачені ч. 2 ст. 402 та ч. 1 ст. 402 КК України належать до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Також судом враховуються і дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризуються позитивно, офіційно працевлаштований на МТК «Калинівський ринок» та позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні малолітню дитину, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога.

При цьому, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд визнає відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, суд, ураховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, а також перебування на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини, що суд визнає як обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, і вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах мінімальних санкцій ч. 1 ст. 402 та ч. 2 ст. 402 КК України у виді позбавлення волі та застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням. При цьому, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

Саме такий вид покарання на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-67 КК України ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 402 та ч. 2. ст. 402 КК України і за їх вчинення призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 402 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 402 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1