В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2015 Справа №607/14723/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 13 липня 2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременця Тернопільської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого лікарем - проктологом відділення КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня», котрий проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні неповнолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 354 КК України (в редакції Закону № 198-VIII від 12.02.2015 року),

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2015 року близько 10 год. 00 хв. до лікаря хірург-проктолога комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» ОСОБА_3 , по направленні із Бучацької центральної районної комунальної лікарні, з метою проведення

медичного огляду та видачі консультативного висновку спеціаліста звернувся ОСОБА_8 . Провівши медичний огляд, ОСОБА_3 направив ОСОБА_9 в поліклініку комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» для отримання бланків консультативного висновку та реєстрації медичної карти амбулаторного хворого. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за проведений медичний огляд та видачу консультативного висновку спеціаліста. Після цього, ОСОБА_10 , за попередньою домовленістю, прийшов на 3 поверх хірургічного відділення №3 комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня», що за адресою: вул. Клінічна, 1 м. Тернопіль, де передав ОСОБА_3 зареєстровану медичну карту амбулаторного хворого №7739 від 14 липня 2015 року та два бланки консультативного висновку. ОСОБА_3 заповнив медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_9 , склав консультативний висновок спеціаліста, завірив його своїм підписом та печаткою, в якому зазначив діагноз - комбінований геморой II ступеня та передав вказані медичні документи ОСОБА_11 . Надалі, 14 липня 2015 року близько 10 год. 45 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні їдальні, яка знаходиться на третьому поверсі хірургічного відділення №3 КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня» за адресою: вул. Клінічна, 1 м.Тернопіль, одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 1500 гривень за проведений медичний огляд та видачу консультативного висновку спеціаліста із діагнозом - комбінований геморой II ступеня, що дасть останньому можливість уникнути проходження військової служби за мобілізацією.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.354 КК України (в редакції Закону № 198-VIII від 12.02.2015 року) - одержання працівником установи, який не є службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення будь - якої дії з використанням становища, яке він займає в установі, в інтересах того, хто надає таку вигоду.

10 вересня 2015 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Тернопільської області юристом 1 класу ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст.354 КК України (в редакції Закону № 198-VIII від 12.02.2015 року) за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.3 ст.354 КК України (в редакції Закону № 198-VIII від 12.02.2015 року) у виді штрафу в розмірі 410 (чотириста десять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6970 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просить укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.354 КК України (в редакції Закону № 198-VIII від 12.02.2015 року) в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_7 просить затвердити угоду про визнання винуватості від 10 вересня 2015 року та призначити ОСОБА_3 обумовлену в ній міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.354 КК України (в редакції Закону № 198-VIII від 12.02.2015 року), яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 10 вересня 2015 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Тернопільської області юристом 1 класу ОСОБА_6 та ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000251 від 13 липня 2015 року і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили слід змінити з домашнього арешту на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язок протягом двох місяців прибувати за першою вимогою до суду чи прокурора, не залишати без дозволу суду чи прокуратури Тернопільської області м. Тернопіль, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Вилучені у кримінальному провадженні, паспорт чи інші документи, які дають ОСОБА_3 право на виїзд за кордон, необхідно повернути ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати, які слід стягнути з обвинуваченого, оскільки вони виникли через проведення експертизи речових доказів.

Речові докази, а саме марлеві тампони, якими проводилися змиви з рук ОСОБА_3 , контрольний взірець марлевого тампона та зразок спец препарату «Промінь -1», які зберігають в камері зберігання речових доказів УМВС України в Тернопільській області, необхідно знищити.

Арешт на грошові кошти в загальній сумі 1500 грн. 00 коп., накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.07.2015 року скасувати.

Грошові кошти в сумі 1500 гривень (ВЩ 4951972, ЗХ 1518745, КЗ 0519854, ГБ 2617885, ВТ 9415037, КК 0260192, МЛ 8644458, АД 2262249, ЗИ 0988572, ЕЦ 7347412, ЕД 7304645, ЗХ 9456038, ЕЗ 3859758, МЗ 7714315, ЕГ 4099903), які поміщені на зберігання в ПАТ КБ «Приватбанк», згідно акту прийому передачі майна на зберігання № 87 від 25 серпня 2015 року, - повернути власнику.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити укладену 10 вересня 2015 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Тернопільської області юристом 1 класу ОСОБА_6 та ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000251 від 13 липня 2015 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.354 КК України (в редакції Закону № 198-VIII від 12.02.2015 року) та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 10 вересня 2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 410 (чотириста десять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6970 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме домашній арешт - змінити на особисте зобов`язання, поклавши на ОСОБА_3 обов`язок протягом двох місяців прибувати за першою вимогою до суду чи прокурора, не залишати без дозволу суду чи прокуратури Тернопільської області м. Тернопіль, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Строк дії запобіжного заходу встановити до 11 листопада 2015 року включно.

Вилучені у кримінальному провадженні, паспорт чи інші документи, які дають ОСОБА_3 право на виїзд за кордон, необхідно повернути ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 982 грн. 08 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави. (УКУ м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Речові докази, а саме:

- марлеві тампони, якими проводилися змиви з рук ОСОБА_3 , контрольний взірець марлевого тампона та зразок спец препарату «Промінь -1», які зберігають в камері зберігання речових доказів УМВС України в Тернопільській області, на підставі квитанції № 007958 - знищити.

Арешт на грошові кошти в загальній сумі 1500 грн. 00 коп., накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.07.2015 року скасувати.

Грошові кошти в сумі 1500 гривень (ВЩ 4951972, ЗХ 1518745, КЗ 0519854, ГБ 2617885, ВТ 9415037, КК 0260192, МЛ 8644458, АД 2262249, ЗИ 0988572, ЕЦ 7347412, ЕД 7304645, ЗХ 9456038, ЕЗ 3859758, МЗ 7714315, ЕГ 4099903), які поміщені на зберігання в ПАТ КБ «Приватбанк», згідно акту прийому передачі майна на зберігання № 87 від 25 серпня 2015 року, - повернути УПЗСЕ УМВС України в Тернопільській області.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1