Провадження №1кс/712/3398/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю прокурора прокуратури Черкаського області ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування своєї скарги скаржник вказував, що 31.01.2014 року близько 13-00 год., на його робоче місце, де він працює слюсарем, за адресою: АДРЕСА_1 , приїхав працівник міліції, який представився працівником УСДСБЕЗ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області гр. ОСОБА_5 . Працівник міліції був з двома цивільними особами гр. ОСОБА_6 , та гр. ОСОБА_7 , на державному автомобілі „Део Нубіра „ зеленого кольору, номера на синьому фоні д.н. НОМЕР_1 .

На роботі ОСОБА_3 знаходився зі своїми двома товаришами гр. ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_2 , тел: НОМЕР_2 , та ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_3 .

Працівник міліції гр. ОСОБА_5 , запитав всіх трьох, як їх звати, вони назвались, тоді працівник міліції, малознайомому скаржнику хлопцю на ім`я ОСОБА_10 , сказав це він ОСОБА_11 , показавши на ОСОБА_3 , той відповів так. ОСОБА_10 , який приїхав з працівником міліції, скаржник знає як клієнта їхнього підприємства СТО, бачив його лише один раз. Далі ОСОБА_10 в присутності співробітника міліції став вимагати з ОСОБА_3 гроші в сумі 6000 грн., які нібито ОСОБА_3 винен йому за металобрухт, але останній відмовився повертати йому гроші так як від нього не отримував ніяких грошей. Після цього співробітник міліції сказав, що якщо ОСОБА_3 не хоче повертати гроші по доброму, то тоді він відвезе його до райвідділку і тоді той все поверне. На відмову ОСОБА_3 їхати в райвідділ співробітник міліції сказав що силоміць туди відвезе і разом з гр. ОСОБА_7 , накинулись на ОСОБА_3 та, застосовуючи фізичну силу, намагались закрутити руку за спину та надягнути кайдани, але ОСОБА_3 став активно вириватись після чого вони стали наносити йому удари руками й ногами в різні частини тіла, зокрема співробітник міліції вдарив ОСОБА_3 два рази в живіт та один раз в обличчя. ОСОБА_12 , який був встановлений досудовим слідством прокуратури, в свою чергу наносив удари по ногах, потім в живіт та по ребрах, гр. ОСОБА_12 заламував ОСОБА_3 руки, бив руками по тулубу та по обличчю, потім ОСОБА_3 повалили на асфальт, він вирвався від них, але його наздогнали та знову вдвох почали бити. Дану бійку припинив ОСОБА_8 . Після такого жорстокого мордування та катування ОСОБА_3 злякався. Працівнику міліції сказав, що нікуди їхати не буде, лише з`явиться через повістку. Тоді гр. ОСОБА_5 , виписав повістку на якій навіть не було підпису особи, яка надала повістку, та надав її ОСОБА_3 . У виклиці зазначено навіть було не його прізвище і адреса, а прізвище і адреса гр. ОСОБА_13 03.10.1970 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 .

Під час досудового слідства були допитані свідки гр. ОСОБА_8 , чітко підтвердив на досудовому слідстві, що бачив як гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , нанесли ОСОБА_3 тілесні ушкодження, а також, що гр. ОСОБА_14 , та гр. ОСОБА_15 вимагали з ОСОБА_3 кошти в сумі 6000 (шість тисяч гривень), свідок ОСОБА_9 , та гр. ОСОБА_8 , чітко підтвердили в своїх показах вимагання коштів з ОСОБА_3 , та те, що працівник міліції заламував ОСОБА_3 руки, та намагався одіти спеціальний засіб наручники, що є перевищенням службових повноважень працівника ОВС. Адже працівник міліції на невинну особу намагається одіти наручники і на підставі чого, адже гр. ОСОБА_12 і ОСОБА_16 , не звертались з письмовою заявою до міліції.

Також гр. ОСОБА_5 , від 11.04.2014 року на одночасному допиті з ОСОБА_3 чітко підтвердив те, що гр. ОСОБА_12 , та ОСОБА_16 , звернулись до нього за допомогою, без письмовою заяви на гр. ОСОБА_3 . Таким чином оперативний працівник іще раз перевищив свої службові повноваження, тому , що діяти без письмової заяви не мав права, одночасно працівник ОВС, порушив ЗУ „Про оперативну розшукову діяльність.

Скаржник вважає, що працівник правоохоронного органу гр. ОСОБА_5 , зловживає своєю владою та службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах третіх осіб використовує як службова особа владу свого службового становища всупереч інтересам служби, а також завдав істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободі і інтересам ОСОБА_3 , як громадянину України. Працівник міліції чинив на ОСОБА_3 моральний та фізичний тиск, разом з гр. ОСОБА_7 , та гр. ОСОБА_6 , чим завдали ОСОБА_3 фізичного та психологічного насилля.

Таким чином, на даний час досудовим слідством вина ОСОБА_5 по кримінальному провадженні підтверджується повністю доказами, але слідчий прокуратури на все закриває очі і діє, як не слідчий, а як адвокат, покриває працівника міліції гр. ОСОБА_5 , а також гр. ОСОБА_17 , та гр. ОСОБА_18 .

Адже під час одночасного допиту декількох осіб від 25.04.2014 року гр. ОСОБА_14 , сам підтвердив, що тримав ОСОБА_3 за руки. Ні гр. ОСОБА_16 , ні ОСОБА_12 , жодного доказу, проте, що ОСОБА_3 в них якісь кошти брав слідчому, не представили.

Від 27.06.2014 року слідчий прокуратури, закриває кримінальне провадження відносно гр. ОСОБА_5 , в зв`язку з відсутністю доказів, а з гр. ОСОБА_19 , гр. ОСОБА_17 , бере покази, як свідків, хоча всім трьом їм потрібно пред`являти підозру.

Відносно гр. ОСОБА_5 , порушене кримінальне провадження №0000023 від 06.02.2014 року, за ч.2 ст.365 КК України, слідчим якого являється в ОВС ОСОБА_4 . Сам гр. ОСОБА_5 на досудовому слідстві не заперечує факту, що він 31.01.2014 року на службовому автомобілі з гр. ОСОБА_7 , гр. ОСОБА_6 , приїхали до ОСОБА_3 на робоче місце на СТО. Також сам гр. ОСОБА_5 , підтвердив на досудовому слідстві той факт, що діяв без письмової заяви заявника, що не мав права робити, та на досудовому слідстві підтвердив, що взагалі не знав прізвища ОСОБА_20 ім`я, особа перевищила свої службові повноваження та порушила ЗУ про ОСОБА_21 .

На даний час в матеріалах кримінального провадження є підтверджуюча судово-медична експертиза від 07.02.2014 року №260, відео-запис, свідки вищезазначені підтверджують вину причетності до злочину гр. ОСОБА_5 .

По даному кримінальному провадженні були проведені і виконані всі слідчі дії, вина гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , підтверджується зібраними по справі доказами.

До слідчого ОСОБА_3 звертався з письмовою заявою, чому не пред`являлася підозра вищезазначеним особам , але слідчий надавав відповідь, тому, що не пред`являлась.

Від 07.07.2014 року, ОСОБА_3 по пошті отримав листа про закриття кримінального провадження.

Скаржник просить суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 27.06.2014 року про відсутність складу злочину гр. ОСОБА_5 , відновити досудове слідство, та направити кримінальне провадження, для пред`явлення підозри гр. ОСОБА_23 за ч.2 ст. 189 КК України, ст.125 КК України, о/у УДСБЕЗ України в Черкаській області гр. ОСОБА_5 - за ч.2 ст.365 КК України, гр. ОСОБА_24 - за ст.189 ч.2 КК України.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_2 надала постанову від 18 липня 2014 року про скасування постанови слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, яку оскаржив ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення, дії чи бездіяльність слідчого.

Враховуючи надану прокурором постанову, вважає, що підстав для оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження вже немає, а тому провадження по скарзі підлягає закриттю.

Вивчивши скаргу, керуючись ст.ст. 306-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Провадження по скарзі ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1