Справа № 147/1398/14-к
Провадження № 1-кп/147/117/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2014 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі :
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Тростянець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 з угодою про визнання винуватості відносно
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Цибулівка Тростянецького району Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України,

сторони провадження: прокурор: ОСОБА_4 , обвинувачений: ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 11.02.2013 року в період часу з 11.40 по 12.25 год, перебуваючи у приміщені службового кабінету № 2 прокуратури Тростянецького району за адресою: Вінницька область, смт. Тростянець, вул. Леніна, 21, при проведенні допиту в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000003 за фактом внесення службовими особами Тростянецького РВ УМВС України у Вінницькій області завідомо неправдивих відомостей до протоколів про адміністративні правопорушення відносно жителів Тростянецького району, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, діючи умисно, з метою звинувачення дільничного інспектора міліції Тростянецького РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 у скоєнні даного кримінального правопорушення, будучи офіційно і в законному порядку, під підпис, відповідно до ст. 67 КПК України, попередженим слідчим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, а саме про те, що свідок несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання слідчому, прокурору, слідчому судді та суду, достовірно знаючи про обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, маючи намір спотворити фактичні обставини, свідомо надав органу досудового розслідування завідомо неправдиві покази, поєднані з обвинуваченням ДІМ Тростянецького РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме про те, що ОСОБА_6 безпідставно склав на нього протоколи про адміністративні правопорушення № 017921 від 28.09.2012 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП та № 017918 від 28.09.2012 року за ст. 177 КУпАП, яких він не скоював, та в даних протоколах в графі «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» підпис виконано не ним.
У подальшому 03.09.2014 року при розгляді вказаного кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у Тростянецькому районному суді Вінницької області, свідок ОСОБА_3 , будучи офіційно і в законному порядку попереджений суддею про кримінальну відповідальність за дачу ним завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, змінив свої попередні показання, дані на досудовому розслідуванні, які мали значення для прийняття судом законного рішення, та показав, що він дійсно скоював адміністративні правопорушення, за що на нього складались відповідні протоколи про адміністративні правопорушення №017921 від 28.09.2012 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП та № 017918 від 28.09.2012 року за ст. 177 КУпАП, які він підписував особисто.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.384 ч.1 КК України, як завідомо неправдиве показання свідка під час провадження досудового розслідування.
ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України, є обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
22.10.2014 року між прокурором відділу прокуратури Вінницької області юристом 1 класу ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин. Підозрюваний ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді обмеження волі на строк два роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільняється від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник просять угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 384 ч.1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, відповідно до ст. 314 КПК України, вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
В даному випадку, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 384 ч.1 КК України, що згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Суд, переконався, що укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 384 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, ст. 65 КК України, суд,-
у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 жовтня 2014 року між прокурором відділу прокуратури Вінницької області юристом 1 класу ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 384 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком два роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя