АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 648/1648/13-к
Справа № 11-кп/791/86/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ч.3 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2016 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Захисника ОСОБА_7
Обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 0000104 за апеляційною скаргою із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 14 червня 2013 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсона, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 22.06.2004 року за ст.ст. 185 ч.3. 185 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 липня 2006 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, 70, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, -
у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_9 визнаний винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Цим же вироком суду засуджено ОСОБА_10 за ст. 187 ч. 3 КК України, вирок в частині засудження ОСОБА_10 в апеляційному порядку не оскаржується та набрав законної сили.
Згідно з вироком, ОСОБА_9 визнаний винуватим і засуджений за те, що він 6 березня 2013 року о 19 годині 00 хвилин за попередньою змовою з ОСОБА_10 шляхом вільного доступу, через вхідні двері, проникли до житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , де погрожуючи ОСОБА_11 кухонним ножем, з погрозою застосування насильства небезпечного для її життя та здоров`я, заволоділи належними їй грошовими коштами в сумі 1300 грн., двома мобільними телефонами "Samsung GT-E1081", чорного та червоного кольору, касетним магнітофоном сірого кольору, DVD програвачем "Supra" та жіночою дублянкою, коричневого кольору зі штучним хутром, спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 2810 грн.

В апеляційній скарзі з доповненням обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і його особі та порушенням право на захист. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на свою непричетність до розбійного нападу на ОСОБА_11 , який вчинив ОСОБА_10 , незаконність його затримання та подальшого тримання під вартою, порушення права на захист, що виразилось у бездіяльності захисника в кримінальному провадженні, однобічність судового розгляду, що виразилось у бездіяльності суду щодо збирання доказів на підтвердження його алібі зокрема шляхом встановлення додаткових свідків. Крім того вважає, що показання потерпілої ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 були суперечливими, однак суд ці суперечності не усунув і безпідставно обґрунтував цими доказами обвинувальний вирок щодо нього.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали свою апеляцію з доповненнями, прокурора, який вважав апеляцію з доповненнями обвинуваченого безпідставною, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні й детально викладеними у вироку доказами із дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, а саме показами потерпілої ОСОБА_11 , які були послідовними про те, що 06.03.2013 року приблизно о 19.00 годині вона знаходилася вдома, на лай собаки у дворі відчинила вхідні двері, і відразу ж до будинку вторглися двоє чоловіків, в яких вона пізніше на допиті та в судовому засіданні впізнала ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . ОСОБА_9 , тримаючи біля її шиї ніж та висловлюючи погрози його застосування почав в грубій формі вимагати в неї гроші, а ОСОБА_10 забрав зі столу мобільний телефон і почав перевертати все в будинку. Весь цей час вони вимагали в неї гроші погрожуючи ножем і знущались над нею. Коли вона віддала їм гроші вони прихопивши інші речі і пригрозивши їй в грубій формі вийшли з будинку.
З показів обвинуваченого ОСОБА_10 вбачається, що він 06.03.2013 року з ОСОБА_9 домовився піти до будинку потерпілої з метою крадіжки грошей 10000 доларів США. Прийшовши до будинку, вийшла потерпіла. ОСОБА_9 затяг її до кімнати, там її мучив, а він лише шукав гроші. Речі брав ОСОБА_9 , а він лише отримав від нього 500 грн.
Таким чином, з показів ОСОБА_10 вбачається, що злочин передбачений ст. 187 ч.3 КК України відносно ОСОБА_11 , вчинений ним разом з ОСОБА_9 , оскільки потерпіла безпосередньо впізнала ОСОБА_9 , як одного з нападників. Покази потерпілої та обвинуваченого ОСОБА_10 послідовні та узгоджуються між содою, а тому спростовують доводи ОСОБА_9 про те, що злочин вчинено ОСОБА_10 одноособово. Протиріч між показами обвинуваченого ОСОБА_10 та потерпілою, колегія суддів не вбачає, доводи апеляційної скарги не спростовують висновкі суду першої інстанції.
Покази потерпілої підтвердив свідок ОСОБА_12 який показав, що зі слів своєї матері потерпілої ОСОБА_11 дізнався про вчинення на неї розбійного нападу 06.03.2013 року саме двома чоловіками, під час якого останні заволоділи належним матері майном.
Крім того, вина ОСОБА_9 підтверджується протоколом огляду місця події від 06.03.2013 року зафіксований огляд будинку АДРЕСА_2 . В ході проведення огляду встановлено порушення порядку речей (т. 1, а.п. 50-56, 83-90); квитанцією з ломбарду, яку добровільно видав працівникам міліції ОСОБА_9 та копіями технічних документів підтверджено, що ОСОБА_10 10.03.2013 року здав викрадений у ОСОБА_11 мобільний телефон «Samsung GT-E1081» у ломбард (том 1 а.п. 245-246).
Таким чином, колегія суддів вважає, що конкретна обстановка злочину, вчиненого 06.03.2013 року щодо ОСОБА_11 , а саме вечірній час, похилий вік потерпілої, яка одна перебувала вдома, вторгнення до житла групою осіб, без згоди власника, використання ОСОБА_9 ножа для погрози його застосування у разі невиконання потерпілою вимоги передати майно, свідчить про наявність в діях ОСОБА_9 всіх ознак як суб`єктивної, так і об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в зв`язку з чим його дії судом першої інстанції як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до житла, кваліфіковані вірно.
Доводи обвинуваченого про неповноту судового розгляду та необхідність допиту під час апеляційного розгляду додаткових свідків не можуть бути прийняті до уваги відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України, оскільки стороною захисту, в тому числі й обвинуваченим, такі докази не відкривались ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду, хоча про наявність таких свідків, як вказав обвинувачений, йому було відомо спочатку досудового розслідування.Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що при судовому розгляді справи були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, перевірялися позиція захисту засудженого шляхом допиту свідків, показання яких мають значення для справи, дослідженням даних протоколів слідчих дій.

Доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_9 про незаконність його затримання та подальшого тримання під вартою, порушення права на захист, що виразилось у бездіяльності захисника в кримінальному провадженні є надуманими та необґрунтованими.

Так, під час розгляду слідчим суддею Білозерського районного суду Херсонської області клопотання про застосування запобіжного заходу, перевірено законність та обґрунтованість затримання ОСОБА_9 . Зазначеною ухвалою слідчого судді від 26.03.2013 року, обрано запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою ( т.2, а.п. 107.) та суд врахував ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1ст.177 КПК України.
Відповідно до журналу та технічного запису судового засідання адвокат ОСОБА_13 приймала участь в судовому процесі та здійснювала його захист, а тому твердження обвинуваченого про порушення його права на захист є безпідставні.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б могли свідчити про невідповідність висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам справи, як зазначено в апеляції. Не встановлено й інших порушень вимог кримінального процесуального закону, в тому числі право на захист призбиранні, дослідженні доказів та вирішення клопотань, які згідно із законом тягнуть скасування вироку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_9 у мінімальному розмірі покарання, передбаченому ст. 187 ч. 3 КК України, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин у період непогашеної судимості за вчинення умисних корисних злочинів, що передбачає наявність рецидиву як обставини, що обтяжує його покарання і свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи винного, систематичність злочинної діяльності, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, у вчиненому злочині не розкаявся, обставини, що б пом`якшували покарання відсутні та дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів у умовах ізоляції від суспільства, призначивши справедливе і достатнє для виправлення засудженого покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 14.06.2013 року щодо нього- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Судді : (підпис) ОСОБА_2 ,

(підпис) ОСОБА_3 ,

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2