Справа № 697/1245/15-к
№ пров. 1-кп/697/121/2015

Вирок
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2015 р. Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження № 0000223 від 09.04.2015, відносно, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Келеберда Канівського району Черкаської області, жительки АДРЕСА_1 , пенсіонерки, одруженої, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, потерпілої від наслідків аварії на ЧАЕС,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки і жительки АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, потерпілої від наслідків аварії на ЧАЕС, з вищою освітою, приватного підприємця,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 09.04.2015 р. близько 08:30 години, спільно перебуваючи на проїжджій частині дороги між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, в ході сварки, що виникла на грунті неприязних відносин, нанесла два удари руками по голові ОСОБА_9 , чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді травми голови із струсом головного мозку, травматичним набряком, раною, крововиливом м`яких тканин обличчя та голови, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 749 від 06.05.2015р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину не визнала в повному обсязі і пояснила, що тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не наносила. Так дійсно у неї з ОСОБА_10 склалися неприязні відносини оскільки остання має в своєму господарстві собак-такс, які вільно бігають по вулиці та нападають на жителів. 09.04.2015р. близько 09.00 год. підозрювана прийшла до будинку свого сина по АДРЕСА_1 . В цей час вона побачила ОСОБА_10 , яка сідала в таксі. ОСОБА_6 розпочала ввічливу розмову з ОСОБА_10 , але остання була агресивно налаштована і почала ображати підозрювану. В ході сварки вийшла невістка підозрюваної ОСОБА_7 . Сварка тривала 3-5 хвилин, після чого ОСОБА_10 сіла до автомобіля таксі та поїхала.

Допитана в судовому засіданні підозрювана ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину не визнала в повному обсязі та пояснила свою вину у вчиненні злочину не визнала в повному обсязі і пояснила, що тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не наносила.

З врахуванням не визнання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вини, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, яка повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_9 в судовому засіданні про те, що о 08.40год. 09.04.2015р. вона викликала таксі. Коли вийшла на вулицю її окликнула ОСОБА_6 і почала з нею розмову у вигляді сварки. Вона сіла до машини таксі яка в цей час підїхала, а ОСОБА_6 підбігла до машини і відкрила двері та вдарила її зверху по голові. Потім було ще декілька ударів, потерпіла почала кричати. Водій вийшов з машини. В цей час відкрилися двері злівої сторони і ОСОБА_7 вдарила потерпілу, ймовірно ключами. Таксист просив ОСОБА_11 , щоб остання припинила неправомірні дії. Вона взяла портмане, мобільний телефон і попросила, щоб таксист не їхав. Взявши паспорт вона поїхала до райвідділку міліції. При цьому на вулиці не було інших автомобілів та свідків події, крім таксиста;

- показами свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні про те, що 09.04.2015р. він приїхав за пасажиром близько 08.30 год. На вул..Степову в м.Канів. Коли вийшла з подвір`я ОСОБА_13 , то ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали сваритися з нею. Зоя відкрила задні двері і сіла в машину, а ОСОБА_6 відкрила задні двері та спробувала проникнути в машину. В цей час він почув звук ляпаса. Він вийшов з машини і побачив ОСОБА_14 , яка стояла поряд з машиною та відкрила ліву дверку. Коли він під`їхав до двору інших автомобілів на вулиці не було і людей також;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого громадянка ОСОБА_9 повідомляє, що 09.04.2015р. в АДРЕСА_1 гр.. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ході сварки, яка виникла між ними нанесла ОСОБА_9 удари в область голови та обличчя (а.с.6)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.04.2015, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 в присутності понятих вказала на локалізацію та механізм спричинення їй ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень 09.04.2015 за адресою: вул. Степова в м. Канів ( а.с. 17-24)

- висновком експерта № 749 від 06.05.2015 за результатом проведення судово-медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: травми голови зі струсом головного мозку, травматичним набряком, раною, крововиливом мяких тканин обличчя та голови. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження, могли виникнути за обставин на які вона вказала в протоколі проведення слідчого експерименту від 22.04.2015р. Травма голови зі струсом головного мозку у ОСОБА_9 виникла від сукупності всіх ударів нанесених їй по обличчю та голові (а.с. 30-31).

Судово-медичний експерт ОСОБА_15 , будучи допитаним в судовому засіданні, в повному обсязі підтвердив висновок експерта № 749 від 06.05.2015 та роз`яснив, що для надання висновку експерта йому була надана слідчим необхідна медична документація з медичного закладу, де потерпіла проходила лікування. Експертний висновок відповідає вимогам «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як такі, що виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд критично оцінює покази обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в яких вони не визнали свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та вважає їх покази такими, які продиктовані бажанням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Зокрема, покази обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спростовані показами свідка ОСОБА_12 та показами потерпілої ОСОБА_9 , сумніватися в об`єктивності яких у суду не має підстав.

Суд піддає критичній оцінці покази свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та свідка ОСОБА_19 .

Даний висновок суду ґрунтується на тому, що свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 перебували на час вчинення подій відносно ОСОБА_9 у залежних відносинах від обвинувачених, оскільки надавали їм в цей час послуги по ремонту будинку. Крім цього, їх покази спростовуються показами свідка ОСОБА_12 та потерплої ОСОБА_9 , з яких встановлено, що інших людей на вулиці та транспортних засобів не було.

Що стосується показів свідка ОСОБА_19 , то суд прийшов до висновку про їх критичну оцінку, оскільки вона є матір`ю потерпілої.

За таких обставин суд вважає, що всі дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мали активний і послідовний характер, спрямований на умисне спричинення потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Суд також критично оцінює доводи захисника обвинувачених в частині визнання недопустимим доказом висновок експерта № 749 від 06.05.2015р. з мотивів, що при проведенні експертизи не була оглянута потерпіла, оскільки такі доводи спростовуються зібраними по справі доказами, зокрема, показами експерта ОСОБА_15 та аналізом «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.

Аналізуючи обрану обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позицію захисту, суд знаходить її такою, що продиктована їх бажанням уникнути персональної відповідальності за вчинення злочину.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є допустимими, достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_6 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, яка свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав повністю, раніше не судимий, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, є особою пенсійного віку, з місця проживання скарг не надходило.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_7 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, яка свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав повністю, раніше не судимий, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, з місця проживання скарг не надходило.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: пенсійний вік та те, що вона є особою, яка постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: молодий вік та те, що вона є особою, яка постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС, і має на утриманні двох малолітніх дітей.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України суд відносить вчинення правопорушення групою осіб.

Суд вважає, що такі покарання як громадські роботи та обмеження волі, передбачені в санкції ч. 2 ст. 125 КК України, не може бути застосовано до обвинуваченої ОСОБА_6 , оскільки вона є особою пенсійного віку. Оскільки ОСОБА_6 офіційно не працевлаштована це унеможливлює призначення її покарання у виді виправних робіт. Покарання у виді арешту є надто суворим покаранням, враховуючи всі обставини у справі.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги ставлення обвинуваченої ОСОБА_6 до наслідків своїх дій, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки, саме, це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів.

Суд вважає, що такі покарання як громадські роботи та обмеження волі, виправні роботи та арешт передбачені в санкції ч. 2 ст. 125 КК України, не може бути застосовано до обвинуваченої ОСОБА_7 , оскільки є надто суворим покаранням, враховуючи всі обставини у справі.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги ставлення обвинуваченої ОСОБА_7 до наслідків своїх дій, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки, саме, це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальної шкоди та моральної шкоди в розмірі 12000 гривень, що складається з витрат на медичні препарати в сумі 173,96 грн. та моральної шкоди в розмірі 11826.04 гривень.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що моральна шкода обґрунтовується завданням потерпілій фізичного болю, її приниження, моральними стражданнями від побиття та вчинення щодо неї фізичного насилля.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та їх захисник ОСОБА_8 позовні вимоги не визнали в повному обсязі.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_9 про стягнення з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок злочину підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, ст. ст. 16, 1166, ч.1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

З огляду на вказане, підлягає задоволенню позов в частині стягнення матеріально шкоди на загальну суму 173,96 грн., а саме понесених та документально підтверджених потерпілою витрат на лікування ( а.с. 9).

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Суд приходить до висновку, що в результаті отриманих потерпілою ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, їй була спричинена моральна шкода, яка, виходячи з п. 1) ч. 2 ст. 23 ЦК України, полягає у душевних стражданнях, які потерпіла зазнала у зв`язку з фізичним болем та моральними стражданнями, які вона зазнала у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, яка підлягає частковому відшкодуванню обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі ст. 1167ЦК України, оскільки, відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

За таких обставин, враховуючи роз`яснення, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, враховуючи також похилий вік обвинуваченої ОСОБА_6 та те, що вона є пенсіонером і не працює, а ОСОБА_7 має на утриманні двох малолітніх дітей визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілій ОСОБА_9 в сумі 5000.00 гривень солідарно.

Прокурором заявлено цивільний позов про стягнення завданої матеріальної шкоди на користь держави з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в результаті заподіяння останніми тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та її перебуванням на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Канівської центральної районної лікарні з 09.04.2015р. по 21.04.2015р. на суму 3243 грн. 24 коп.,, що документально підтверджена, а тому суд вважає за необхідне задовольнити пред`явлений позов повністю.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 75 (сімдесяти п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275.00 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

ОСОБА_7 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 75 (сімдесяти п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275.00 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

Позовну заяву ОСОБА_9 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в результаті злочину 173,96 (сто сімдесят три гривні 96 коп.) гривні та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) гривень, а всього 5173,96 (П`ять тисяч сто дев`яносто три гривні 96 коп.) гривні - солідарно.

Позовну заяву прокурора до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави солідарно збитки в розмірі 3243,24 грн. (три тисячі двісті сорок три гривні 24 коп.)

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1