ЄУН 331/2021/14-к
Провадження № 1-кп/331/28/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює начальником постачання ТОВ «Еандіс», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.368, ч.5 ст.368 КК України, -

Встановив:

10.01.2014 року о 10 годині 34 хвилині директор міського комунального підприємства «Основаніє» ОСОБА_10 , будучи службовою особою, діючи умисно, із корисливих мотивів, знаходячись у своєму службовому кабінеті міського комунального підприємства «Основаніє», розташованому в будинку № 29-а по вулиці Запорізькій в місті Запоріжжі, одержав від директора приватного підприємства «Вира ХХІ» ОСОБА_6 у якості неправомірної вигоди грошові кошти в розмірі 35000 гривень за перерахування у вересні 2013 року бюджетних грошових коштів з розрахункового рахунку МКП «Основаніє» на розрахунковий рахунок ПП «Вира ХХІ» за надані підприємством послуги.

В судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що з 01.08.2012 року він був призначений на посаду заступника начальника МКП «Основаніє», керівником якого до 01.11.2012 року був ОСОБА_13 . Працюючи на вказаній посаді, ОСОБА_10 не мав повноважень на укладення та підписання договорів з контрагентами від імені МКП «Основаніє», а тому договори з ТОВ «КП Ліфт» від 21.08.2012 року та з ПП «Вира ХХІ» від 25.07.2012 року від імені МКП «Основаніє» підписував не він, а начальник підприємства ОСОБА_13 . На його думку, ця обставина повністю спростовує покази потерпілих в частині вимагання ним неправомірної вигоди як єдиної умови для подальшого укладення договорів.

Під час його роботи на посаді директора МКП «Основаніє» від мешканців житлових будинків надходила велика кількість скарг на неякісну роботу ліфтів, їх несвоєчасне та неякісне технічне обслуговування підрядними організаціями і т.п. Саме тому, він вніс пропозицію до Департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради створити на базі ввіреного йому підприємства власну службу з технічного обслуговування та ремонту ліфтів, яка була прийнята керівництвом. З лютого-березня 2013 році в МКП «Основаніє» розпочалася робота по створенню власної служби з технічного обслуговування та ремонту ліфтів, навчання та підготовка спеціалізованих кадрів, закупівля технічного обладнання, розробка внутрішньої документації та ін.

Вказане питання обговорювалось ним також і на нарадах в МКП «Основаніє», на які запрошувалися керівники ПП «Вира ХХІ» та ТОВ «КП Ліфт». При цьому, було роз`яснено, що впровадження власної служби буде поетапним, а тому вказані підприємства будуть ще якийсь час продовжувати виконувати для МКП «Основаніє» роботи з обслуговування ліфтів на підставі укладених договорів.

Цей факт підтвердив потерпілий ОСОБА_7 під час його допиту в суді, а також свідки ОСОБА_14 (заступник директора МКП «Основаніє)», ОСОБА_15 (начальник управління з обслуговування житлового фонду МКП «Основаніє»), ОСОБА_16 (секретар), ОСОБА_17 (заступник директора Департаменту ЖКГ Запорізької міськради).

Оскільки створення власної ліфтової служби МКП «Основаніє» мало негативні наслідки у вигляді зменшення обсягів робіт підрядних організацій ПП «Вира ХХІ» та ТОВ «КП Ліфт», які є спеціалізованими підприємствами в сфері технічного обслуговування та ремонту ліфтів, тому це викликало невдоволення їх керівництва. Особливо активно проти створення ліфтової служби МКП «Основаніє» виступала директор ПП «Вира ХХІ» ОСОБА_6 . Неодноразово ОСОБА_6 висловлювала йому своє бажання якомога довше залишитися виконавцем робіт з технічного обслуговування ліфтів МКП «Основаніє».

З цією метою ОСОБА_18 в осені 2013 року пропонувала йому неправомірну винагороду за припинення створення ліфтової служби МКП «Основаніє» та за право єдиноосібно продовжувати роботу по обслуговуванню ліфтів ПП «Вира ХХІ» з МКП «Основаніє». На таку пропозицію потерпілої ОСОБА_6 він не погодився. Як пояснив обвинувачений, вказані події його обурили, після чого він почав уникати зустрічей з потерпілою ОСОБА_6 .

ОСОБА_10 пояснив, що ніколи не вимагав та не отримував неправомірної вигоди а ні від ОСОБА_7 , а ні від ОСОБА_6 .

Також ОСОБА_10 пояснив, що події, які відбувалися близько 10 години 10.01.2014 року в його службовому кабінеті він вважає провокацією. Зокрема, ініціатором зустрічі з потерпілою був не він, а сама ОСОБА_6 , що на його думку унеможливлює вимагання; що під час розмови, яка відбулася між ними, мови про будь-які грошові кошти, а тим більше їх вимагання, не йшлося; а також те, що він усвідомлював, що ОСОБА_6 передає йому документи платіжні доручення для проведення звірки за попередні періоди. Оскільки грошові кошти, передані ОСОБА_6 , були загорнуті нею в платіжні доручення, то він не бачив, що саме знаходилося у пакунку, а отже, не розумів, що отримує гроші.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України (в редакції від 18.04.2013 року) доведена та підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що вона працює директором ПП «Вира ХХІ». Після реорганізації ВРЕЖО в серпні 2012 року вона звернулась до ОСОБА_10 з пропозицією переукласти договори на технічне обслуговування ліфтів між ПП «Вира ХХІ» та МКП «Основаніє». Під час її зустрічі з ОСОБА_10 останній, як умову подальшого укладення договорів, висунув їй вимогу щомісячної передачі грошових коштів спочатку в розмірі 35%, а потім 10% від суми щомісячних платежів, які надходитимуть з рахунку МКП «Основаніє» на рахунок ПП «Вира ХХІ». У разі її відмови ОСОБА_10 погрожував створити перешкоди її законній господарській діяльності. ОСОБА_10 не говорив, які саме негативні наслідки для роботи її підприємства можуть настати у разі її відмови передавати йому неправомірну вигоду, але вона здогадувалась, що більше б з МКП «Основаніє» вона не працювала. На вказану вимогу вона змушена була погодитись, у зв`язку з тим, що обслуговування та ремонт ліфтів є єдиним напрямком діяльності ПП «Вира ХХІ», а тому припинення співпраці з МКП «Основаніє», в якому ПП «Вира ХХІ» обслуговує понад 70% ліфтів, призведе до припинення діяльності її підприємства. Мотивуючи свою згоду на передачу ОСОБА_10 неправомірної вигоди в розмірі 10% від надходжень на рахунки ПП «Вира ХХІ» від МКП «Основаніє» за умови прибутковості її підприємства лише на рівні 5%, тобто на вкрай економічно невигідних умовах, вона пояснила це «роботою на перспективу». До діючого директора МКП «Основаніє» ОСОБА_13 та правоохоронних органів з приводу вимагання ОСОБА_10 неправомірної вигоди за підписання договорів від імені МКП «Основаніє» вона не зверталась. У зв`язку з проведенням ремонтних робіт в МКП «Основаніє» в серпні-вересні 2012 року ОСОБА_10 не мав власного кабінету, тому їх зустрічі для передачі нею грошових коштів відбувалися в різних районах міста Запоріжжя. Ініціатором таких зустрічей найчастіше була вона. Вона передавала неправомірну вигоду ОСОБА_10 з серпня 2012 року по вересень 2013 року включно, але в обвинувальному акті ОСОБА_10 обвинувачується в отриманні неправомірної вигоди протягом січня-вересня 2013 року. За серпень-грудень 2012 року на рахунок ПП «Вира ХХІ» з боку МКП «Основаніє» було перераховано 1235765,67 гривень, а нею було передано обвинуваченому неправомірну вигоду в розмірі 123570 гривень. Крім того, протягом квітня-липня 2013 року вона не сплачувала неправомірну вигоду з суми коштів перерахованих від МКП «Основаніє» на рахунок ПП «Вира ХХІ», яка склала 999607,62 гривень. При цьому погроз, дій, спрямованих на розірвання укладеного договору, припинення оплати або інших дій з боку ОСОБА_10 не відбувалося. Але в подальшому, у серпні 2013 року вона з власної ініціативи передала ОСОБА_10 100000 гривень. Після цього вона зустрічалася з ОСОБА_10 у вересні 2013 року, коли передала йому неправомірну вигоду за серпень 2013 року в розмірі 50000 гривень. 24.10.2013 року вона звернулась до правоохоронних органів з заявою про вимагання з неї неправомірної вигоди директором МКП «Основаніє» ОСОБА_10 . За вказаною заявою було порушене кримінальне провадження № 0000218 від 25.10.2013 року, по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.5 ст.368 КК України. В листопаді 2013 року вона повинна була зустрітися з ОСОБА_10 для передачі неправомірної вигоди за вересень 2013 року, у зв`язку з цим вона приїжджала до прокуратури, де надала для оброблення спеціальним засобом грошові кошти в розмірі 35000 гривень та платіжні доручення в кількості 6 аркушів, які були оброблені та повернуті їй. Однак запланована зустріч не відбулася. Після цього вона більше не зустрічалась з ОСОБА_10 та грошові кошти в якості неправомірної вигоди йому не передавала. Це було обумовлене тим, що з вересня 2013 року ОСОБА_10 на роботі майже не з`являвся і вона не могла з ним зустрітися. У жовтні-грудні 2013 року з рахунку МКП «Основаніє» на рахунок ПП «Вира ХХІ» було перераховано за виконані роботи 1350000 гривень. Вона не передавала обвинуваченому ОСОБА_10 135000 гривень в якості неправомірної вигоди. В подальшому, 24.12.2013 року ОСОБА_10 було укладено договір між МКП «Основаніє» та ПП «Вира ХХІ» на новий строк. 09.01.2014 року їй зателефонував заступник ОСОБА_10 - ОСОБА_19 , який попросив її зв`язатися з ОСОБА_10 , після чого вона зателефонувала ОСОБА_10 , який запропонував їй приїхати. Вона повідомила, що знаходиться у відрядженні і зможе зустрітися з ним наступного дня, на що ОСОБА_10 погодився. 10.01.2014 року близько 10 години вона зателефонувала ОСОБА_10 та з`ясувавши, що той знаходиться на своєму робочому місці, приїхала на зустріч. Зустріч була нетривалою: спочатку вона обговорила з ОСОБА_10 робочі питання, після чого сказала обвинуваченому, що у неї з собою гроші за вересень 2013 року. ОСОБА_10 відповідним жестом руки висловив вимогу передати йому грошові кошти, після чого вона дістала зі своєї сумочки пакет з шести платіжними відомостями, в які були загорнуті грошові кошти в сумі 35000 гривень купюрами номіналом по 500 гривень та передала йому. На цьому їх розмова була завершена, та вона вийшла з робочого кабінету ОСОБА_10 . Їй відомо, що вказані грошові кошти в розмірі 35000 гривень, передані нею ОСОБА_10 , були вилучені правоохоронними органами під час огляду місця події.

- показаннями свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що він працює водієм на ПП «Вира-21» і що 10.01.2014 року він відвозив свого директора ОСОБА_6 на МКП «Основаніє» для того, щоб вона передала ОСОБА_10 гроші.

- показаннями свідка ОСОБА_21 про те, що 10.01.2014 року вона була запрошена в якості понятого під час проведення огляду місця події в приміщенні МКП «Основаніє», та в її присутності у столі директора цього підприємства, ОСОБА_10 , були виявлені та вилучені гроші у сумі 35000 гривень.

- показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що 10.01.2014 року він був запрошений у якості понятого під час проведення огляду місця події в приміщенні МКП «Основаніє» та в його присутності у столі директора цього підприємства, ОСОБА_10 , були виявлені та вилучені гроші у сумі 35000 гривень.

- показаннями свідка ОСОБА_23 про те, що 10.01.2014 року, коли він знаходився у робочому кабінеті директора МКП «Основаніє» ОСОБА_10 , до кабінету увійшли робітники міліції разом з понятими та провели огляд місця події, під час якого у столі ОСОБА_10 були виявлені та вилучені гроші у сумі 35000 гривень.

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що 10.01.2014 року потерпіла ОСОБА_6 прийшла в приймальню ОСОБА_10 , дуже нервувала, постійно комусь телефонувала та виходила розмовляти в коридор. Увійшовши в кабінет ОСОБА_10 потерпіла ОСОБА_6 була там недовго, після чого вийшла і пішла, а через кілька хвилин до кабінету увійшли правоохоронці.

- постановою про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 25.10.2013 року, з якої вбачається правомірність використання під час контролю за вчиненням злочину заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів шляхом огляду, помітки (ідентифікації) та вручення грошових купюр ОСОБА_6

- протоколом огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 12.11.2013 року, з якого вбачається, що в кабінеті № 419 УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області у присутності понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 були оглянуті грошові купюри номінальною вартістю 500 гривень кожна у кількості 70 штук та зафіксовані їх серії і номери, а також платіжні доручення № 5087 від 04.09.2013 року, №5088 від 04.09.2013 року, №5089 від 04.09.2013 року, 5323 від 12.09.2013 року, № 5324 від 12.09.2013 року, №5598 від 20.09.2013 року. Ці купюри та платіжні доручення складені в стопку, помічені за допомогою спеціального невидимого люмінесцентного барвника (порошку) «Промінь-1» з обох сторін. Вказані помічені грошові кошти були видані ОСОБА_6 для участі у проведенні заходу щодо викриття факту отримання неправомірної вигоди з боку директора підприємства «Основаніє» ОСОБА_10

- протоколом огляду місця події та відеозаписом до нього від 10.01.2014 року, з якого вбачається, що огляд почато о 10 годині 46 хвилин та закінчено о 14 годині 26 хвилин. Об`єктом огляду є приміщення кабінету директора МКП «Основаніє» ОСОБА_10 , який розташований на третьому поверсі будинку № 29-а по вулиці Українській в місті Запоріжжі. ОСОБА_10 було запропоновано добровільно повідомити, чи отримував він грошові кошти та добровільно їх видати, на що ОСОБА_10 повідомив, що грошових коштів він не від кого не отримував. При вимкненому світлі за допомогою лампи ультрафіолетового випромінювання було оглянуто долоні рук ОСОБА_10 , які при огляді не випромінювали видимих слідів люмінесцентного жовто-зеленого світла. Під час огляду місця події при огляді ящика правої тумби робочого столу ОСОБА_10 були виявлені грошові кошти, що були обгорнуті у аркуші паперу А-4. На питання щодо походження цих грошових коштів, ОСОБА_10 пояснив, що ці грошові кошти він зняв з рахунку для сплати за кухню, що ремонтується, але не зміг повідомити точну суму грошових коштів. Після цього знайдені грошові кошти та аркуші паперу, в які вони були загорнуті, були оглянуті за допомогою лампи ультрафіолетового випромінювання. В ході огляду грошових коштів та аркушів паперу було виявлено, що вони випромінюють характерне жовто-зелене свічення. На питання, що ОСОБА_10 може пояснити щодо походження свічення на грошових коштах та аркушах паперу, останній відповів, що він не може нічого пояснити та не знає, звідки у нього в тумбочці знаходяться ці грошові кошти. Після цього знайдені грошові кошти були оглянуті, і було встановлено, що загальна сума складає 35000 гривень: 70 купюр номіналом по 500 гривень. Крім того, були оглянуті аркуші паперу формату А-4, у які були загорнуті грошові кошти в сумі 35000 гривень. При огляді аркушів паперу було встановлено, що це копії квитанцій щодо перерахування грошових коштів МКП «Основаніє» та пояснювальні написи, виконані кульковою ручкою. При огляді аркушів паперу за допомогою лампи ультрафіолетового випромінювання були виявлені сліди зелено-жовтого свічення. На питання, що може ОСОБА_10 пояснити з даного приводу, він повідомив, що не знає про походження аркушів паперу та не може пояснити наявність на них жовто-зеленого свічення.

- відеозаписом від 10.01.2014 року, отриманим в ході проведення негласних слідчих дій, на якому на 29 хвилині 03 секунді зафіксовані умисні дії ОСОБА_10 , які свідчать про отримання ним о 10 годині 24 хвилині 24 секунді в його службовому кабінеті незаконної вигоди від ОСОБА_6

- протоколом дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 10.01.2014 року, з якого вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Запорізької області № 08-7276т від 26.12.2013 року терміном на 60 діб було встановлено аудіо- відео контроль за директором МКП «Основаніє» ОСОБА_10 . 10.01.2014 року ОСОБА_10 отримав неправомірну вигоді в розмірі 35000 гривень від директора ПП «Вира ХХІ» ОСОБА_6 за перерахування коштів на рахунок її підприємства по виконаним роботам з ремонту та обслуговування ліфтів в місті Запоріжжі.

- висновком експерта № 21 від 12.02.2014 року, який проводив судово-хімічну експертизу, з якого вбачається, що на грошових коштах в сумі 35000 гривень та на шістьох копіях платіжних доручень встановлено присутність спеціальної хімічної речовини люмінофору, що люмінесцує зелено-жовтим кольором.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 звинувачується в тому, що згідно з наказом № 32/9-ок-12 про прийом на роботу від 01.08.2012 року він був прийнятий на посаду першого заступника начальника МКП «Основаніє». Наказом № 161 від 13.02.2013 року ОСОБА_10 було призначено на посаду директора МКП «Основаніє» та укладено контракт на термін з 14.02.2013 року по 11.02.2016 року. Будучи наділеним організаційно-розпорядчими повноваженнями та адміністративно-господарськими функціями, ОСОБА_10 , як службова особа (згідно п.1 примітки до ст.364 КК України), розробив та реалізував злочинний план, відповідно до якого шляхом вимагання, повинен був одержувати від керівників ТОВ «КП Лифт» та ПП «Вира ХХІ» неправомірну вигоду у, відповідно, великому та особливо великому розмірі за вчинення дій з використанням службового становища, а саме.

Перебуваючи на посаді керівника МКП «Основаніє», ОСОБА_10 , вирішив створити для керівників ТОВ «КП Лифт» та ПП «Вира ХХІ» умови, в яких вони були вимушені передавати йому неправомірну вигоду у великому та особливо великому розмірі за виконання ним своїх службових повноважень, а саме за підписання договорів на надання послуг та надання вказівок на перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки таких підприємств за фактичне виконання робіт з обслуговування ліфтового обладнання, що знаходилося на балансі МКП «Основаніє».

Так, будучи призначеним на посаду виконуючого обов`язки начальника МКП «Основаніє», ОСОБА_10 за укладення договорів від імені МКП «Основаніє» та перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку МКП «Основаніє» на рахунки ТОВ «КП Ліфт» та ПП «Вира ХХІ» висунув керівнику ТОВ «КП Ліфт» ОСОБА_26 та директору ПП «Вира ХХІ» ОСОБА_6 вимогу передавати йому особисто в майбутньому грошові кошти готівкою в розмірі 10% від загальної суми грошових коштів, які будуть надходити щомісячно на рахунки ТОВ «КП Ліфт» та ПП «Вира ХХІ» від МКП «Основаніє» за надані ними послуги з обслуговування ліфтового господарства.

При цьому, ОСОБА_10 , розуміючи, що специфіка діяльності підприємства ПП «Вира ХХІ» та ТОВ «КП Лифт» дозволяє працювати у місті Запоріжжі тільки з МКП «Основаніє», умисно створив для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно, такі умови, за яких вони були змушені сплачувати грошові кошти в розмірі 10% від загальної сими для забезпечення господарської діяльності їх підприємств.

Приблизно на початку грудня 2012 року ОСОБА_10 остаточно сформував для потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_27 незаконну вимогу, направлену на одержання обвинуваченим неправомірної вигоди в особливо великому та великому розмірах, відповідно, за можливість укладення договорів МКП «Основаніє» та ПП «Вира ХХІ» і ТОВ «КП Лифт», на яку останні були змушені погодитися.

25.07.2012 року, 29.12.2012 року, 01.04.2013 року та 24.12.2013 року були укладені договори між МКП «Основаніє» та ПП «Вира ХХІ».

21.08.2012 року, 01.01.2013 року, 01.04.2013 року, 24.12.2013 року були укладені договори між МКП «Основаніє» і ТОВ «КП Лифт».

Так, в період з січня по вересень 2013 року з метою отримання неправомірної вигоди від потерпілих ОСОБА_10 надавав вказівку шляхом затвердження реєстру планових платежів на перерахування грошових коштів МКП «Основаніє» на розрахункові рахунки ПП «Вира ХХІ» і ТОВ «КП Лифт».

Зокрема, в січні 2013 року за вказівкою обвинуваченого ОСОБА_10 на рахунок ПП «Вира ХХІ» були перераховані кошти за технічне обслуговування та ремонт ліфтів в розмірі 152000 гривень, в лютому 2013 року 241727,65 гривень, в березні 2013 року 209955,09 гривень, в квітні 2013 року 200000 гривень, в травні 2013 року 349607,62 гривень, в червні 2013 року 450000 гривень, в липні 2013 року 719350,07 гривень, в серпні 2013 року 500003,06 гривень та у вересні 2013 року 350000 гривень.

Так, ОСОБА_10 , діючи умисно із корисливих мотивів, знаходячись у власному службовому кабінеті під час перебування на посаді директора МКП «Основаніє», одержував від директора ПП «Вира ХХІ» ОСОБА_6 10% від сум, які надійшли протягом січня-серпня 2013 року від МКП «Основаніє» на рахунок ПП «Вира ХХІ», які він вимагав за перерахування бюджетних коштів на рахунок ПП «Вира ХХІ» за надані підприємством послуги.

Зокрема, на початку місяця, наступного за місяцем, в якому було перераховано грошові кошти з рахунку МКП «Основаніє» на рахунок ПП «Вира ХХІ» ОСОБА_6 передавала, а ОСОБА_10 отримував: на початку лютого 2013 року (за січень 2013 року) 15200 гривень, на початку березня 2013 року (за лютий 2013 року) 24200 гривень, на початку квітня 2013 року (за березень 2013 року) 21100 гривень, на початку травня 2013 року (за квітень 2013 року) 20000 гривень, на початку червня 2013 року (за травень 2013 року) 35000 гривень, на початку липня 2013 року (за червень 2013 року) 45000 гривень, на початку серпня 2013 року (за липень 2013 року) 72000 гривень, на початку вересня 2013 року (за серпень 2013 року) 50000 гривень.

Загалом, за січень-серпень 2013 року ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 290600 гривень, що у п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, і є особливо великим розміром.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_10 були кваліфіковані обвинуваченням, як кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.368 КК України (в редакції від 18.04.2013 року), як умисні дії особи, спрямовані на одержання службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

А крім того, за аналогічних обставин та умов отримання неправомірної вигоди обвинуваченим ОСОБА_10 за вказівкою останнього в січні 2013 року на рахунок ТОВ «КП Лифт» були перераховані кошти за технічне обслуговування та ремонт ліфтів в розмірі 98132,19 гривень, в лютому 177000 гривень, в березні 2013 року 230000 гривень, в квітні 2013 року 200000 гривень, в травні 2013 року 250000 гривень, в червні 2013 року 269580,14 гривень, в липні 2013 року 279999,96 гривень, в серпні 2013 року 214637,26 гривень та у вересні 2013 року 182953,85 гривень.

Так, ОСОБА_10 , діючи умисно із корисливих мотивів, знаходячись у власному службовому кабінеті під час перебування на посаді директора МКП «Основаніє», одержував від директора ТОВ «КП «Лифт» ОСОБА_7 10% від сум, які надійшли протягом січня-серпня 2013 року від МКП «Основаніє» на рахунок ТОВ «КП «Лифт», які він вимагав за перерахування бюджетних коштів на рахунок ТОВ «КП «Лифт», за надані підприємством послуги.

Зокрема, на початку місяця, наступного за місяцем, в якому було перераховано грошові кошти з рахунку МКП «Основаніє» на рахунок ТОВ «КП «Лифт» ОСОБА_7 передавав, а ОСОБА_10 отримував: на початку лютого 2013 року (за січень 2013 року) 9900 гривень, на початку березня 2013 року (за лютий 2013 року) 17700 грмвень, на початку квітня 2013 року (за березень 2013 року) 23000 гривень, на початку травня 2013 року (за квітень 2013 року) 20000 гривень, на початку червня 2013 року (за травень 2013 року) 25000 гривень, на початку липня 2013 року (за червень 2013 року) 45000 гривень, на початку серпня 2013 року (за липень 2013 року) 72000 гривень, на початку вересня 2013 року (за серпень 2013 року) 50000 гривень, за вересень 2013 року неправомірна вигода ОСОБА_10 не передавалась.

Загалом, за січень-серпень 2013 року ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 172100 гривень, що у двісті і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, і є великим розміром.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_10 були кваліфіковані обвинуваченням, як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.368 КК України (в редакції від 18.04.2013 року), як умисні дії особи, спрямовані на одержання службовою особою неправомірної вигоди у великому розмірі для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Дане обвинувачення ґрунтується виключно на показаннях потерпілої ОСОБА_6 , викладених вище, та на показаннях потерпілого ОСОБА_7 про те, що після реорганізації ВРЕЖО в МКП «Основаніє» в адресу ТОВ «КП Ліфт» надійшов лист про те, що МКП «Основаніє» стало правонаступником ВРЕЖО, з яким у ТОВ «КП Ліфт» були укладені договори, які діяли до 31.12.2012 року. ОСОБА_7 зателефонував в МКП «Основаніє» та з`ясував що укладенням договорів займається ОСОБА_10 , який на той час обіймав посаду заступника начальника підприємства. Вже під час першої зустрічі з ним в серпні 2012 року ОСОБА_10 висунув ОСОБА_7 вимогу сплачувати особисто йому грошові кошти в розмірі 10% від сум, які перераховувались МКП «Основаніє» на рахунки ТОВ «КП Ліфт». У разі його відмови від передачі неправомірної вигоди, ОСОБА_10 погрожував створити ОСОБА_7 перешкоди у здійсненні законної господарської діяльності. Таку погрозу він сприймав як реальну. Зокрема, під «створенням перешкод» він розумів не укладення договору з МКП «Основаніє» в редакції, запропонованій ТОВ «КП Ліфт», не підписання замовником протоколу розбіжностей, неоплату за виконані роботи та інше. Ні з ким із засновників ТОВ «КП Лифт» він ці умови не обговорював та не узгоджував. Навіть за умови рентабельності роботи його підприємства в 5%, передача неправомірної вигоди в розмірі 10% від надходжень була для нього прийнятною, оскільки він боявся залишитися без роботи взагалі. У вересні 2012 року він скаржився начальнику управління житлового господарства на такі незаконні дії ОСОБА_10 , однак це не мало належного реагування. У зв`язку з цим на висунуті ОСОБА_10 умови він погодився. Тому 21.08.2012 року між ТОВ «КП Ліфт» та МКП «Основаніє» було укладено договір, який від імені МКП «Основаніє» було підписано не ОСОБА_10 , а директором МКП «Основаніє» ОСОБА_13 . У зв`язку з цим, він сплатив ОСОБА_10 неправомірну вигоду в розмірі 10% в період з вересня 2012 року по вересень 2013 року на загальну суму 267717,00 гривень. Він не згоден з тим, що в обвинувальному акті вказано період з січня по серпень 2013 року та визначено суму матеріальної шкоди в розмірі 172100,00 гривень. Звертаючись з цивільним позовом від імені ТОВ «КП Лифт», він просить суд стягнути з ОСОБА_10 267717,00 гривень завданої шкоди. Грошові кошти, передані ним обвинуваченому протягом вересня 2012 року вересня 2013 року були його особистими грошовими коштами, які він брав спочатку з власних заощаджень, потім 24500 гривень він отримав у вигляді матеріальної допомоги від ТОВ «КП Лифт», а потім 80000 гривень він взяв у борг у свого працівника ОСОБА_28 . Інші особи не були свідками передачі ОСОБА_10 неправомірної вигоди, через деякий час потерпілий розповів про вимагання у нього грошових коштів лише ОСОБА_28 та ОСОБА_29 ; доказів передачі грошових коштів ОСОБА_10 він не має. Протягом 2012-2013 років платежі МКП «Основаніє» за виконані ТОВ «КП Ліфт» ремонтні роботи та обслуговування ліфтів надходили регулярно, але не в повному обсязі. Так, у вересні на рахунок ТОВ «КП Ліфт» було перераховано 182953,85 гривень, у жовтні 182656,43 гривень, в листопаді 210000 гривень, а в грудні 257493,60 гривень. Загалом в цей період на рахунок ТОВ КП Ліфт» було перераховано 833103, 88 гривень. Однак у зв`язку з тривалою відсутністю ОСОБА_10 на робочому місці, ОСОБА_7 більше не передавав обвинуваченому неправомірну вигоду за вересень-грудень 2013 року включно, а останній не вимагав від нього 10% від перерахованих коштів. Після цього, він зустрівся з обвинуваченим 24.12.2013 року, коли ОСОБА_10 підписав додаткову угоду про пролонгацію строку дії договору між МКП «Основаніє» та ТОВ «КП Ліфт» до 31.07.2014 року. В січні 2014 року його викликав слідчий, прізвище якого він не запам`ятав, для «співбесіди», під час якої слідчий «вмовив» його розповісти правду.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Обвинувачення, висунуте ОСОБА_10 в тому, що він отримував незаконну вигоду щомісяця від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період часу з січня 2013 року по вересень 2014 року, не доведено, сторона обвинувачення не надала жодних доказів, які б підтвердили ці обставини, що свідчить про те, що обвинувачення у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, ч.5 ст. 368 КК України (в редакції від 18.04.2013 року), ґрунтуються на припущеннях.

До показань потерпілої ОСОБА_6 в частині вимагання у неї ОСОБА_10 грошових коштів та передачі щомісячно ОСОБА_10 грошових коштів в розмірі 10 % від перерахованої МКП «Основаніє» суми на її підприємство суд ставиться критично,оскільки обставини, про які зазначає потерпіла ОСОБА_6 , не знайшли підтвердження іншими доказами. Суду не були надані докази, які б підтвердили, що гроші, які знімала ОСОБА_6 з рахунку свого підприємства, вона передавала ОСОБА_10 . Відповідно до її показань, у разі, якщо вона не сплачувала ОСОБА_10 незаконної вигоди у розмірі 10% від суми, перерахованої з МКП «Основаніє», тоді ОСОБА_10 , як директор МКП «Основаніє», зупинив би будь-які перерахування коштів на її підприємство. При цьому потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що у період часу з вересня 2013 року до січня 2014 року вона не надавала ОСОБА_10 незаконної вигоди. Судом були досліджені платіжні доручення відповідно до яких у зазначений період, коли ОСОБА_6 не сплачувала незаконну вигоду, з МКП «Основаніє» на ПП «Віра-21», директором якого є ОСОБА_6 , були перераховані кошти у розмірі 1350000 гривень. Ці докази спростовують показання потерпілої ОСОБА_6 щодо зазначених нею обставин. Окрім того, потерпіла ОСОБА_6 не змогла пояснити суду про час, місце та спосіб вимагання в неї незаконної вигоди з боку ОСОБА_10 .

Також суд критично ставиться до показань потерпілого ОСОБА_7 , оскільки вони не підтверджуються жодним дослідженим доказом та викликають сумніви у своїй достовірності.

ОСОБА_7 не зміг пояснити суду про час, місце та спосіб вимагання в нього незаконної вигоди з боку ОСОБА_10 . Відповідно до його показань, у разі, якщо він не буде сплачувати ОСОБА_10 незаконної вигоди у розмірі 10% від суми, перерахованої з МКП «Основаніє», тоді ОСОБА_10 , як директор МКП «Основаніє», зупинить будь-які перерахування коштів на ТОВ КП «Ліфт». При цьому потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що у період часу з вересня 2013 року до січня 2014 року він не надавав ОСОБА_10 незаконної вигоди. Судом досліджені докази, відповідно до яких у зазначений період часу, коли ОСОБА_7 не надавав незаконної вигоди ОСОБА_10 , з рахунку МКП «Основаніє» на рахунок ТОВ КП «Ліфт» були перераховані гроші на загальну суму 650150 гривень.

Згідно показань ОСОБА_7 , для того, щоб сплатити ОСОБА_10 незаконну вигоду, у січні 2013 року він взяв у борг у свідка ОСОБА_28 гроші в розмірі 80000 гривень. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 підтвердив те, що наприкінці січня 2013 року ОСОБА_7 взяв у нього в борг 80000 гривень на організаційні та технічні потреби підприємства, про що останній написав розписку. Про факти вимагання з боку керівництва МКП «Основаніє» неправомірної вигоди від потерпілого ОСОБА_7 йому стало відомо лише зі слів самого потерпілого; особисто він ніколи не був присутнім при передачі грошових коштів ОСОБА_10 , також він не був обізнаний про суми, які передавались потерпілим ОСОБА_7 обвинувачуваному.

Відповідно до висунутого обвинувачення та свідчень потерпілого ОСОБА_7 він жодного разу не передавав ОСОБА_10 суму у розмірі 80000 гривень гривень, відповідно у колегії суду виникають сумніви щодо мети займу вказаної суми грошей. Окрім того, суду не було надано жодного документу, який би підтвердив факт займу грошей.

Ствердження потерпілого ОСОБА_7 про те, що він отримував на ТОВ КП «Ліфт» матеріальну допомогу у розмірі 24000 гривень, щоб передати їх, як незаконну вигоду обвинуваченому ОСОБА_10 , не підтвердились, оскільки допитаний свідок ОСОБА_29 , яка працює головним бухгалтером на ТОВ КП «Ліфт», пояснила, що ОСОБА_7 ніколи не отримував від підприємства матеріальної допомоги.

Свідчення свідка ОСОБА_29 спростовують покази ОСОБА_7 , відповідно до яких в вересні 2012 року він отримав матеріальну допомогу за рахунок коштів ТОВ «КП Ліфт» в розмірі 24500 гривень, з яких 21000 гривень потерпілий ніби то передав ОСОБА_10 в якості неправомірної вигоди. Обвинуваченням не надано видаткового касового ордеру № 49 від 07.09.2012 року, на який міститься посилання в обвинувальному акті, а ні банківської виписки на підтвердження факту зняття з рахунку ТОВ «КП Ліфт» вказаних коштів потерпілим ОСОБА_30 .

Суду не надано жодних доказів, що потерпілий ОСОБА_7 надавав незаконну вигоду обвинуваченому ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_17 , який в той час обіймав посаду в.о. директора департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради, пояснив, що жодних скарг а ні від ОСОБА_6 , а ні від ОСОБА_7 а ні від інших осіб на вчинення з боку ОСОБА_10 будь-яких незаконних дій, спрямованих на здійснення перешкод суб`єктам господарювання, що співпрацюють з МКП «Основаніє» протягом 2012-2013 років не надходило. Також свідок пояснив, що, дійсно, у зв`язку з численними скаргами мешканців житлових будинків міста Запоріжжя на неякісне обслуговування ліфтів підрядними організаціями, на початку 2013 року за ініціативою ОСОБА_10 в МКП «Основаніє» розпочалася робота по створенню власної служби з обслуговування ліфтового господарства, яка тривала протягом 2013-2014 років.

Свідок ОСОБА_14 , заступник директора МКП «Основаніє», пояснив, що у зв`язку з численними скаргами мешканців міста на неякісну роботу ліфтів, обслуговування яких здійснювалося силами підрядних організацій ТОВ «КП Лифт» та ПП «Вира ХХІ», за ініціативою директора МКП «Основаніє» ОСОБА_10 на початку 2013 року на підприємстві розпочалася робота по створенню власної служби з ремонту та технічного обслуговування ліфтового господарства. У зв`язку з тривалістю процесу створення власної ліфтової служби МКП «Основаніє», договори на виконання ремонту та технічного обслуговування ліфтів ТОВ «КП Лифт» та ПП «Вира ХХІ» неодноразово переукладалися. Це питання неодноразово було предметом обговорення на нарадах в МКП «Основаніє» з участю керівників ТОВ «КП Лифт» та ПП «Вира ХХІ» ОСОБА_31 та ОСОБА_6 , на яких остання висловлювала своє невдоволення цією обставиною.

Свідок ОСОБА_15 , начальник управління з обслуговування житлового фонду МКП «Основаніє», пояснив, що у зв`язку з численними скаргами мешканців міста на неякісну роботу ліфтів, які здебільшого обслуговувались силами ПП «Вира ХХІ», за вказівкою ОСОБА_10 в 2013 році почалося створення власної служби з ремонту та технічного обслуговування ліфтового господарства. Це питання неодноразово було предметом обговорення на нарадах в МКП «Основаніє» з участю потерпілих ОСОБА_31 та ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_19 пояснив, що здебільшого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обговорювали всі робочі питання саме з ним, і лише у разі наявності неврегульованих питань вони зверталися до ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що ні 09.01.2014 року, ні 10.01.2014 року він ОСОБА_6 не телефонував та не повідомляв їй про необхідність передзвонити ОСОБА_10 , тому що в цей час він перебував у відпустці та робочими питаннями не займався. Свідок пояснив, що йому нічого не відомо про факти вимагання та отримання ОСОБА_10 неправомірної вигоди від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_32 , яка працює бухгалтером ПП «Вира ХХІ», пояснила, що про вимагання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 їй стало відомо лише поверхово зі слів потерпілої ОСОБА_6 , що потерпіла дійсно знімала готівкові грошові кошти з рахунку ПП «Вира ХХІ», призначені для виплати заробітної плати та на господарські потреби, якісь кошти з них направлялись ОСОБА_6 на виплату неправомірної вигоду комусь з МКП «Основаніє», але які саме суми та кому саме вони призначалися свідку не відомо.

Свідок ОСОБА_16 , яка працює секретарем МКП «Основаніє», пояснила, що вона бачила, як у на початку осені 2013 року на мобільний телефон ОСОБА_10 телефонувала потерпіла ОСОБА_18 та наполягала на зустрічах, а останній під різними приводами відмовляв їй.

В жовтні 2013 року до службового кабінету ОСОБА_10 прийшла потерпіла ОСОБА_6 . Розмова між ними була нетривалою та на підвищених тонах, після чого ОСОБА_6 вийшла з кабінету та пішла. Зі слів обвинуваченого їй стало відомо, що ОСОБА_6 запропонувала йому хабар за надання права ПП «Вира ХХІ» обслуговувати всі ліфти МКП «Основаніє». Після цього випадку, з показів ОСОБА_16 , обвинувачений почав взагалі уникати зустрічей з ОСОБА_6 , та просив її як свого секретаря відповідати, що він на нарадах.

Свідок ОСОБА_33 , яка працювала в МКП «Основаніє» на посаді начальника відділу матеріально-технічного забезпечення, пояснила, що в жовтні 2013 року вона прийшла в приймальню, де очікувала, поки ОСОБА_10 звільниться. Через деякий час вона побачила як з кабінету обвинуваченого вийшла потерпіла ОСОБА_6 , голосно гримнувши дверима. Увійшовши до ОСОБА_10 , ОСОБА_33 побачила його у вкрай знервованому стані, він приймав ліки. ОСОБА_10 висловив своє обурення, викликане пропозицією з боку ОСОБА_6 грошових коштів за надання виключно її підприємству можливості обслуговувати всі ліфти, що перебували на балансі МКП «Основаніє».

Свідчення потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що значний проміжок часу вони платили ОСОБА_10 10% від перерахованих сум при 5% рентабельності роботи їхніх підприємств також викликає у суду сумніви в достовірності цих показань, а бажання ОСОБА_10 створити на базі МКП «Основаніє» самостійну службу з обслуговування ліфтів могло викликати бажання керівництва ПП «Вира ХХІ» та ТОВ «КП Лифт» захистити інтереси своїх підприємств шляхом усунення ОСОБА_10 з посади.

Проаналізувавши вищенаведені показання потерпілих та свідків, суд не вважає, що вони з достовірністю доводять вину ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.368 та ч.5 ст.368 КК України (в редакції від 18.04.2013 року), кваліфікуючими ознаками яких є вимагання неправомірної вигоди у великому та особливо великому розмірі.

Таким чином, ОСОБА_10 підлягає виправданню за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.368 та ч.5 ст.368 КК України (в редакції від 18.04.2013 року) у зв`язку з відсутністю події злочинів.

Оцінюючи ствердження та доводи захисту та обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що останній не знав, що в документах, які передавала йому ОСОБА_6 , знаходились гроші та, відповідно, не вчиняв кримінального правопорушення, суд вважає такі ствердження необґрунтованими, оскільки під час судового слідства були досліджені докази, які доводять обізнаність ОСОБА_10 щодо грошей, які йому передала ОСОБА_6 .

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.2 ст.368 КК України (в редакції від 18.04.2013 року), як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує те, що ОСОБА_10 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, хворіє на хронічні захворювання, є учасником бойових дій.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого - вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце роботи, є учасником бойових дій, хворіє на хронічні захворювання, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно.

Вирішуючи питання про обрання одного з видів покарання, передбачених санкцією ч.2 ст.368 КК України (в редакції від 18.04.2013 року), з урахуванням розміру одержаної неправомірної вигоди, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в державних та комунальних підприємствах. З урахуванням тяжкості злочину, особи винного - вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, стаж роботи понад 22 роки, має постійне місце роботи, є учасником бойових дій, перебував у складі миротворчих сил «НАТО» та за добросовісну службу та за заслуги перед державою нагороджений двома військовими нагородами «За вірність Вітчизні», «Захиснику Вітчизни», хворіє на хронічні захворювання /ішемічна хвороба серця, стенокардія, серцева недостатність 1 ст. функціональний клас 111, гіпертонічна хвороба 11 стадії 11 ступеня, група дуже високого додаткового ризику, цукровий діабет 2 середнього ступеня тяжкості, гіпертонічна енцилофалопатія, вестибулярний цефалічний синдром, дегенеративно-дистроічні процеси хребта, вертеброгенна люмбалгія/, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у частині основного покарання.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_10 267717 гривень у кримінальній справі, який не підлягає задоволенню у зв`язку з виправданням обвинуваченого ОСОБА_10 .

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України (в редакції від 18.04.2013 року) і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в державних та комунальних підприємствах строком на 3 роки та зі спеціальною конфіскацією.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України зобов*язати ОСОБА_10 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Виправдати ОСОБА_10 за обвинуваченням його у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 368 КК України у зв`язку з відсутністю події злочинів.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Після набрання вироком чинності запобіжний захід скасувати. Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_10 в строк відбуття покарання час знаходження його під вартою з 10.01.2014 року по 04.06.2014 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_10 матеріальної шкоди в розмірі 267717 гривень залишити без задоволення.

Речові докази документи щодо кадрового складу та бухгалтерські документи МКП «Основаніє», копії платіжних доручень, диски з відеозаписами, карти пам`яті, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Речові докази грошові кошти у сумі 35000 гривень, які знаходяться на зберіганні у УМЗ ГУМВС України в Запорізькій області звернути у дохід держави як неправомірну вигоду.

Речові докази грошові кошти в сумі 48439 гривень, які знаходяться у бухгалтерії ГУМВС України у Запорізькій області повернути ОСОБА_10 .

Речові докази змиви з рук ОСОБА_10 , сухий зразок марлевої серветки, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Жовтневого РВ ГУМВС України в Запорізькій області знищити.

Речові докази планшет, мобільний телефон з карткою мобільного оператора «Київстар», 4 флеш-накопичувача, носій інформації WD, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Жовтневого РВ ГУМВС України в Запорізькій області повернути ОСОБА_10 .

Речовий доказ особову справу ОСОБА_10 на 39 аркушах, яка знаходиться у МКП «Основаніє» - залишити МКП «Основаніє».

Зняти арешт з грошових коштів в сумі 48439 гривень, мобільного телефону, планшету, які належать ОСОБА_10 .

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_10 , накладений постановою слідчого від 07.02.2014 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Судді: головуючий ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3