Справа№1-306/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2011 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова в складі

головуючого судді: Шипова І. М.

при секретарі Крохмальна Л. В.

з участю прокурора Лиштван А.Д.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про обвинувачення ОСОБА_2, 18.08.1977р.народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, має на утриманні дітей Данила, 2005р.народження та ОСОБА_3, 2008р.народження, не працюючого, судимого: 12.06.2001р. Чернігівським р/с Чернігівської області за ст.141 ч.2, 45 КК України до 3 р. п/в з іспитовим строком 2р., штраф 680 грн.; 27.07.2001р. Новозаводським р/с м. Чернігова за ст.140 ч.2, 141 ч.2, 143 ч.2, 42 КК України до 3р. 6 міс. п/в; 19.10.2005р. Новозаводським р/с м. Чернігова за ст.185 ч.2, 75, 76 КК України до 2 р. п/в з іспитовим строком 1р., 07.02.2011р. Чернігівським р/с Чернігівської області за ст.185 ч.2 КК України до арешту на строк 4 міс., проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3 - за ст.ст.185 ч.2; 186 ч.2, 190 ч.2 КК України, -

Встановив:

19.06.2011 року, в денний час. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в буд.17 по вул.. Зої Космодемянської м. Чернігова, таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 250 грн., із сім-картою оператора мобільного звязку «Діджус» вартістю 25 грн., з грошима на рахунку 22 грн., а всього майном на загальну суму 297 грн., що належить ОСОБА_4.

Також 26.06.2011 року, в денний час, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в будівельному вагончику, який розташований біля буд.19, по вул.. Попудренко м. Чернігова, зловживаючи довірою ОСОБА_5, незаконно заволодів мобільним телефоном марки «ОСОБА_6 w200і» вартістю 130 грн., із сім-картою оператора мобільного звязку «МТС», вартістю 25 грн., та грошима на рахунку в сумі 500 грн., а всього майном на загальну суму 655 грн., що належить ОСОБА_5.

27.06.2011 року, в денний час, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на автомобільній стоянці «Термінал Центр», що по вул.. Жабинського 2-в м. Чернігова таємно викрав із автомобіля «Івеко» днз. ВК7062АВ, мобільний телефон марки «Самсунг 3010» вартістю550 грн., із сім-картою оператора мобільного звязку «Київстар» вартістю 25 грн., з грошима на рахунку в сумі 25 грн., а всього майном на загальну суму 600 грн., що належить ОСОБА_7.

Крім того 15.07.2011 року, близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись у дворі буд.60-а, що по вул..Щорса м. Чернігова, відкрито викрав у малолітнього ОСОБА_8 велосипед марки «ОСОБА_7 фокус», вартістю 1100 грн., що належить ОСОБА_9.

Допитаний в суді, в якості підсудного ОСОБА_2 вину в предявленому обвинуваченні визнав частково, при цьому по предявленому обвинуваченні показав, що він визнає свою вину у вчиненні викрадення телефону 27.06.2011 року з автомобіля, який стояв на автостоянці. Інші телефони у потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 він не викрадав, а вони самі йому передавали свої телефони, які він їм не повертав пізніше. Також зазначив, що ніякого викрадення велосипеду він не скоював. Раніше дані ним покази є неправдивими, його вимусили працівники міліції оговорити себе. Просить суворо його не карати, оскільки вчиняти крадіжку його штовхнуло тяжке матеріальне становище, та не можливість влаштуватись на роботу, також врахувати його матеріальний та сімейний стан, та стан здоровя.

Таку поведінку підсудного суд оцінює критично, як природну захисну реакцію на предявлене обвинувачення з метою уникнути покарання за вчинені злочини, заплутати суд та перешкодити встановленню істині у справі. Крім того покази підсудного не відповідають дійсності, обставинам справи, характеру скоєних злочинів, повністю спростовуються показами потерпілих, свідків, та матеріалами справи, а саме:

Будучи опитаним ОСОБА_2 показав, що він здійснив викрадення телефону у ОСОБА_4 коли знаходився у нього вдома, а також те, що він викрав мобільний телефон з автомобіля, який стояв на автостоянці. Крім того він пояснив, що коли розпивав спиртні напої з ОСОБА_5 то попросив у нього телефон, та не повернувши його йому пішов від нього. Також пояснив, що він 15.07.2011 року, коли перебував у дворі буд.60-а по вул.. Щорса попросив у підлітка велосипед покататись, коли той не давав його йому він наполегливо продовжив просити даний велосипед. А коли його отримав то на ньому поїхав з двору та велосипед продав (а.с.8, 19, 32, 92).

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що він перебував вдома, коли до нього зайшов ОСОБА_7. Вони спілкувались і ОСОБА_7 попросив у нього цигарку, він пішов за цигарками, та повернувшись пригостив його. Після цього ОСОБА_7 пішов з його квартири. Через деякий час він виявив пропажу мобільного телефону.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що 15.07.2011 року він у свого знайомого взяв велосипед, щоб покататись. На велосипеді він їздив по двору. Біля 11 год. до нього підійшов ОСОБА_7 та попросив у нього дати велосипед. Він відмовляв йому, тоді ОСОБА_7 силою вирвав велосипед, сів на нього та поїхав з двору.

Потерпілий ОСОБА_9 показав, що він дав свій велосипед покататись ОСОБА_8. Однак через деякий час той повідомив, що у нього даний велосипед забрав чоловік, та поїхав з двору. Велосипед коштує 1100 грн.. які він просить стягнути з ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_3 показав, що він був присутнім, під час вилучення у ОСОБА_2 мобільного телефону, в якості понятого. При цьому ОСОБА_7 розповів про обставини, як потрапив до нього телефон, та зазначив, що він його викрав з автомобіля, який стояв на автостоянці.

Суд критично відноситься до заяв ОСОБА_2 про застосування до нього недозволених методів досудового слідства, оскільки прокуратурою м. Чернігова було проведено за даним фактом перевірку, та винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи (відмовний матеріал №432пр-11), яка ніким не оскаржена. Також відповідно до матеріалів Деснянського районного суду м. Чернігова про взяття під варту ОСОБА_2 (справа 4/2506/555/11), які були оглянуті під час судового слідства, в них відсутні заяви ОСОБА_2 про застосування до нього з боку працівників міліції недозволених методів досудового слідства.

Крім свідчень потерпілих та свідків вина підсудного повністю доведена:

- заявами потерпілих про вчинення викрадення їх майна (а.с.6, 16, 36, 88)

- протоколами огляду, виявлення та вилучення у ОСОБА_2 мобільних телефонів (а.с.20, 40)

- протоколами очних ставок між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, та ОСОБА_10 та ОСОБА_2 (а.с.32, 105-107)

- речовими доказами по справі (а.с.21, 41)

Суд приходить до висновку, що з підсудного підлягає стягненню на користь ОСОБА_9 1100 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, вартості велосипеда.

Аналізуючи викладені докази, суд приходить до висновку, що дії підсудного, які виразились у таємному викраденні майна, що належить ОСОБА_4, та ОСОБА_7, вчиненими повторно, підлягають кваліфікації за ст.185 ч.2 КК України.

Дії підсудного, які виразились у заволодінні майном ОСОБА_5, шляхом зловживання довірою, вчиненими повторно, підлягають кваліфікації за ст.190 ч.2 КК України.

Дії підсудного, які виразились у відкритому викраденні майна ОСОБА_11, вчиненими повторно, підлягають кваліфікації за ст.186 ч.2 КК України.

За сукупністю скоєного, умисні дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2, та 186 ч.2 КК України.

Обставиною, що помякшує відповідальність підсудного, суд розцінює знаходження на утриманні малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного судом не виявлено.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, відношення до скоєного та наслідків, те що підсудний раніше судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, враховується особа підсудного, його характеристика яка є позитивною, стан здоровя, матеріальний та сімейний стан, та враховуючи його вік і виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку, що достатнє і необхідне покарання за скоєне підсудному повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним по

- ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років шести місяців позбавлення волі,

- ст.190 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі,

- ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 1100 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Речові докази мобільні телефони, які зберігаються у потерпілих ОСОБА_7, та ОСОБА_5 залишити у їх користуванні.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - утримання під вартою в СІЗО 31 м. Чернігова, зарахувавши в строк відбування покарання знаходження його під вартою з 05.07.2011 року по 08.07.2011 року та строк відбування покарання рахувати з часу його затримання а саме з 22.07.2011 року.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів з наступного дня після його проголошення.

Суддя І.М. Шипов