печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.10.2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001497 від 28.02.2015р. за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дисеви Цхинвальського району Республіки Грузія, з середньою освітою, без громадянства, не працюючого, судимого
12.09.2006р. Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 03.04.2009р. з Никитівської ВК Донецької області №87 за відбуттям строку,
04.11.2009р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 6 місяців арешту, звільненого 10.02.2010р. з Київського СІЗО № 13 за відбуттям строку,
03.09.2013р. Шевченковським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільненого 14.10.2013р. з Київського СІЗО № 13 за відбуттям строку,
12.11.2014р. Шевченковським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,
який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив крадіжки чужого майна при наступних обставинах.
27.02.2015р. приблизно о 17 год 40 хв ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи в магазині «Ля Сільпо», який розташований по вулиці Басейній, буд. 6 в м. Києві, підійшов до візку для продуктів, який стояв в торговому залі, в якому знаходилася жіноча сумка, яка належить ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 з вказаної сумки викрав жіночий гаманець, вартістю 300,00 грн, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 10 000,00 грн та 200 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27.02.2015 року становило 5 552,00 грн, поклав його до своєї сумки, з якою знаходився в магазині, після чого залишив приміщення магазину і розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 15 852,00 грн.
Крім цього, ОСОБА_4 29.05.2015р. приблизно о 18 год 00 хв, маючи прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, зайшов до приміщення офісу TOB «АН Благовіст», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 38, де на одному із офісних столів побачив ноутбук марки «Самсунг х 22», вартістю 4000,00 грн, який належить ОСОБА_6 . Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, він підійшов до вказаного столу, взяв ноутбук в ліву руку під свою сумку та безперешкодно залишив офіс з викраденим ноутбуком, в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4000,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні крадіжок гаманця з грошовими коштами в сумі 10 тис. грн та 200 доларів США у потерпілої ОСОБА_5 в торговому залі магазину «Ля Сільпо» та ноутбука марки «Самсунг», який належить ОСОБА_6 , із офісного приміщення TOB «АН Благовіст», додатково зазначивши, що крадіжки вчиняв, скориставшись моментом, що його ніхто не бачить, грошові кошти витратив на свої потреби, а викрадений ноутбук, у зв`язку з тим, що не зміг його продати на радіоринку, розбив. У вчинених кримінальних правопорушеннях розкаюється, просить суворо не карати та не позбавляти його свободи, оскільки стоїть на обліку у лікаря спеціаліста з приводу захворювання горла та потребує операції, також в судовому засіданні підтвердив факт вчинення ним крадіжки чужого майна в червні 2015р. на території Шевченківського району м. Києва, за яким кримінальне провадження судом до теперішнього часу не розглянуто.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджена показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 про те, що 29.05.2015р. упродовж робочого дня він знаходився на робочому місці в приміщення офісу TOB «АН Благовіст», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 38, де на своєму робочому столі по закінченню робочого дня залишив належний йому на праві приватної власності ноутбук марки «Самсунг х 22», який він використовував на робочому місці для виконання професійного завдання. Після вихідних днів по виходу на роботу приблизно о 9 год він виявив пропажу ноутбука, з приводу чого звернувся до центрального офісу охорони приміщення TOB «АН Благовіст», працівники якого після перегляду відеозаписів з камер спостереження його повідомили, що 29.05.2015р. приблизно о 18 год 30 хв його ноутбук було викрадено невідомим чоловіком, який вільно зайшов у приміщення офісу. При перегляді відеозапису з камер спостереження, облаштованих в приміщенні офісу, та співставленні осіб при відеоперегляді, він впізнає ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила крадіжку його ноутбука. Зважаючи на те, що ноутбук йому повернути не можливо, та його цінність була в тому, що в ньому знаходилась сімейні фото та банк даних щодо його клієнтів по роботі, цивільний позов не заявляє, вважає за необхідне застосувати покарання обвинуваченому згідно закону.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 підтвердила факт вчинення 27.02.2015р. о 17 год 40 хв крадіжки з її сумки в торговому залі магазину «Ля Сільпо» гаманця, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 10 000,00 грн та 200 доларів США, які вона напередодні зняла з депозитного рахунку в касі Ощадбанку, в той момент, коли вона відволіклася до вітрини в рибному відділі магазину, залишивши візок із сумкою позаду себе та не контролюючи його. Також потерпіла зазначила, що з депозитного рахунку нею було знято 500 доларів США, з яких 200 доларів США вона залишила, а решту грошових коштів нею було конвертовано в касі цієї ж філії Ощадбанку в національну валюту, з приводу чого наполягає в суді, що саме 10 тис. грн знаходились у неї було в гаманці та не погоджується в судовому засіданні з позицією обвинуваченого щодо наявності в гаманці тільки 3200 грн. Після отримання в касі банку грошових коштів вона відразу зайшла до магазину «Ля Сільпо» з метою скупитися в магазині, та тільки на касі магазину при розрахунку з придбаний товар виявила пропажу свого гаманця з грошовими коштами, які в ньому знаходились. Після виклику працівників міліції за її заявою про крадіжку гаманця з грошовими коштами вона при перегляді відеозапису з камер відеоспостереження дізналася про обставини крадіжки у неї гаманця ОСОБА_4 . У судовому засіданні підтримала заявлений нею позов про стягнення з обвинуваченого заподіяної їй крадіжкою матеріальної шкоди у розмірі 15 852,00 грн та наполягає на його задоволенні.
Походження грошових коштів у потерпілої ОСОБА_5 на 27.02.2015р. підтверджено даними заяви ОСОБА_5 на видачу готівки від 27.02.2015р. №81163526 АТ «Ощадбанк» у розмірі 500 доларів США (а.с. 59).
Враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні документально підтвердила наявність у неї на момент крадіжки грошових коштів у зазначеній нею сумі, її пояснення є стабільними, узгоджуються з поясненнями та вимогами щодо повернення викрадених грошових коштів в ході досудового розслідування, суд вважає необґрунтованою позицію ОСОБА_4 щодо наявності в гаманці, який ним було викрадено саме у потерпілої ОСОБА_5 , грошових коштів в національній валюті в сумі 3200 грн, та розцінює ці пояснення обвинуваченого як намагання зменшити суму відшкодування за заявленим до нього циівльним позовом. Крім того, в судовому засіданні після допиту потерпілої ОСОБА_5 та надання нею пояснень з приводу наявної у викраденому гаманці суми грошових коштів у розмірі 10 тис. грн, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив в судовому засіданні факт викрадення саме 10 тис. грн.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень також підтверджується наступними письмовими доказами, здобутими в ході досудового розслідування, та перевіреними в судовому засіданні.

Протоколом огляду місця події від 27.02.2015р., а саме, торгового залу магазину «Ля Сільпо», який розташований по вулиці Басейній, буд. 6 в м. Києві, щодо розташування стелажів та вітрин рибного відділу торгового залу, в ході якого з місця події нічого не вилучалось (а.с. 62-63).

Протоколом огляду місця події від 29.05.2015р., а саме, приміщення офісу TOB «АН Благовіст», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 38, щодо розташування офісних столів та комп`ютерної техніки на них, в ході якого з місця події нічого не вилучалось (а.с. 90-92).

Протоколом перегляду відеозапису та фототаблицею до нього від 10.06.2015р., в ході якого проведено огляд DVD R диску, на якому зображено послідовність дій вчинення ОСОБА_4 крадіжки ноутбука із офісного приміщення TOB «АН Благовіст», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 38 (а.с. 109-114).

Протоколом перегляду відеозапису та фототаблицею до нього від 10.06.2015р., в ході якого проведено огляд DVD R диску, на якому зображено послідовність дій вчинення ОСОБА_4 крадіжки гаманця з сумки, яка знаходиться на візку позаду потерпілої ОСОБА_5 , в торговому залі магазину «Ля Сільпо», який розташований по вулиці Басейній, буд. 6 в м. Києві (а.с. 28-30).
У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив викладені обставини з відеозаписів камер відеоспостереження за 27.02.2015р. та за 29.05.2015р. щодо вчинених ним крадіжок чужого майна у потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зазначивши, що саме він при визначених обставинах зображений на представлених суду відеозаписах з камер відеоспостереження.

Суд, оцінюючи в сукупності здобуті у справі докази, визнає доведеним у судовому засіданні вчинення обвинуваченим середньої тяжкості кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії по обом епізодам за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем його проживання, на момент вчинення правопорушень не працював, групи інвалідності не має, зі слів має захворювання горла, між тим, при неодноразових відкладеннях розгляду справи судом, медичної документації щодо постановки його на облік до лікарів спеціалістів та проходження будь-якого лікування суду не надав, той факт, що він вчинив кримінальне правопорушення у період іспитового строку за попереднім вироком суду, думку потерпілих про застосування до обвинуваченого справедливого кримінального покарання. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, з урахуванням направленого до суду обвинувального акту, суд вбачає.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Враховуючи, що відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, прокурором у відповідності зі ст.338 КПК України в ході судового розгляду не змінено обсяг обвинувачення ОСОБА_4 в частині визнання обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, у вигляді рецидиву кримінального правопорушення, яким відповідно до вимог ст. 34 КК України визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне не визнавати в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, рецидив вчинених кримінальних правопорушень, як такий, що обтяжує покарання обвинуваченого. Таким чином, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий 12.11.2014р. Шевченковським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, та в період іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до покарання, призначеного за новим вироком суду, невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді двох років двох місяців позбавлення волі. При цьому суд враховує вимоги ч. 4 ст. 71 КК України, відповідно до якої остаточне покарання за сукупністю вироків повинно бути більшим від покарання, визначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого, у виді позбавлення волі, але не на максимальний строк. Крім того, при обранні зазначеного виду покарання суд враховує, що останній вчинив повторні кримінальні правопорушення через незначний проміжок часу після ухвалення останнього вироку суду, має непогашені судимості за вчинення інших злочинів проти власності, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення протиправних дій, а отже про необхідність в застосуванні найбільш суворого виду покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили змінити з застави на тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обчислювати з дати затримання обвинуваченого та взяти його під варту в залі суду.

Зарахувати в строк відбування покарання знаходження обвинуваченого під вартою на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 01.07.2015р., за якою відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 15 мінімальних розмірів заробітних плат, що дорівнює 18270,00 грн, а саме, з 01.07.2015р. по 22.07.2015р. включно (а.с. 111-115).

Оскільки суду не представлено даних про особу, якою було сплачено за обвинуваченого заставу у розмірі 18270,00 грн, суд відповідно до вимог ч. 11 ст.182 КПК України позбавлений можливості вирішити питання у судовому засіданні про повернення застави заставодавцю.

Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов щодо стягнення з обвинуваченого на її користь спричиненої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в розмірі 15852 грн відповідно до вимог ст.1166 ЦК України підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки настання матеріальної шкоди доведено матеріалами кримінального провадження та обвинувачений визнав заявлений позов у повному обсязі.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 у справі не заявлений.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України (а.с. 72, 95).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченковського районного суду м. Києвавід 12.11.2014р. у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі і остаточно визначити покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з застави на тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обчислювати з дати затримання обвинуваченого та взяти його під варту в залі суду.

Зарахувати в строк відбування покарання знаходження засудженого ОСОБА_4 під вартою на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 01.07.2015р. з 01.07.2015р. по 22.07.2015р. включно.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 спричинену кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду у розмірі 15852,00 (п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн.
Речові докази у вигляді: двох лазерних компакт-дисків DVD R з камер відеоспостереження магазину «ЮСК» та ТОВ «АН Благовіст», залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1