Справа № 460/2332/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2015м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 13 лютого 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , за військовим званням старший солдат, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2014 року, ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня старший солдат ОСОБА_5 вибув для проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_2 де був призначений на посаду радіотелефоніста. 22 листопада 2014 року, ОСОБА_5 був переведений для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 , де того ж дня був зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду кулеметника 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону.

Відтак, з моменту відправлення ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби у військовий комісаріат, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

12 січня 2015 року, без дозволу командування військової частини, ст. солдат ОСОБА_5 самовільно залишив розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою ухилення від несення військової служби та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно 12 січня 2015 року, самовільно залишив територію військової частини в якій проходить військову службу, за сімейними обставинами, оскільки його мати важко хворіє і потребує постійного догляду з його сторони.

На даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії. Просить суворо не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 його винуватість стверджується зібраними в ході досудового та судового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000392 від 13 лютого 2015 року

-2-

та матеріалах судової кримінальної справи №460/2332/15-к. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , всупереч вимогам ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень ч. 1 ст. 1 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу будучи військовослужбовцем, маючи намір ухилитись від військової служби, 12.01.2015 р. без дозволу командування військової частини, самовільно залишив місце служби - військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 і підлягає відповідальності за ч. 1 ст.408 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він сам з`явився із зізнанням, в скоєному щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не добуто.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, в той же час сам з`явився із зізнанням у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, кримінальним правопорушення не заподіяв матеріальної шкоди, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, вчинив злочин внаслідок збігу сімейних обставин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 з 15 червня 2015 року по 15.08.2015 року, судом не продовжувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до ст.76 КК України, під час іспитового строку зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не покидати територію військової частини-польова пошта НОМЕР_1 без дозволу командира військової частини, а у разі його звільнення повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Командиру військової частини-польова пошта НОМЕР_1 здійснювати контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця ОСОБА_5 , а у разі його звільнення з військової частини, контроль за виконанням вироку покласти на органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом
-3-
30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ