Справа № 139/440/15-к
Провадження №11-кп/772/829/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2015 рокум. Вінниця
Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 30 червня 2015 року, яким
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженка та жителька
АДРЕСА_1 , громадянка України,
раніше не судима,

визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України з призначенням їй покарання:
- за ч. 2 ст. 191 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік два місяці з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом строком на 1 рік два місяці;
- за ч. 1 ст. 366 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом строком на 1 рік.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно, призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 1 року двох місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом строком на 1 рік два місяці.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнена від основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік два місяці, з покладенням на неї певних обов`язків, передбачених п.п.2,3, ч. 1 ст.76 КК України, що зазначені у вироку.
Згідно вироку ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді голови дільничної виборчої комісії № 050724 одномандатного виборчого округу №15 з виборів народних депутатів України 2012 року, розміщеного за адресою: с. Новосілка Мурованокуриловецького району Вінницької області, являлася особою, тимчасово спеціально уповноваженою на виконання функцій держави щодо організації, підготовки, проведення виборів, підрахунку голосів виборців, а також забезпечення додержання однакового застосування законодавства. Відповідно до вимог Закону України «Про вибори народних депутатів» ОСОБА_7 виконувала функції представника влади, так яка була зобов`язана забезпечити законний порядок проведення цих виборів, виконання рішень, прийнятих в межах повноважень, які є обов`язковими для всіх суб`єктів та інших учасників виборчого процесу. Зважаючи на викладене, ОСОБА_7 являлась службовою особою та керуючись наданими повноваженнями, правами і обов`язками, вчинила службові злочини за наступних обставин.
Так, виконуючи обов`язки голови ДВК № 050724, ОСОБА_7 здійснювала покладені на неї організаційно-розпорядчі функції у відповідності до вимог ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про вибори народних депутатів», а саме основною формою роботи виборчої комісії є засідання, яке скликається головою комісії, в разі його відсутності - заступником голови, в разі відсутності голови та його заступника - секретарем комісії. У відповідності до ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про вибори народних депутатів» членами виборчих комісій у межах загальної економії фонду оплати праці, передбаченого кошторисом видатків відповідної виборчої комісії на підготовку проведення виборів депутатів, може бути нарахована і виплачена одноразова грошова винагорода в порядку, встановленому ЦВК. При цьому, згідно частини 1 розділу 2 Порядг нарахування та виплати одноразової грошової винагороди членам окружних і дільничних виборчих комісій з виборів народних депутатів України, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії № 108 від 12.07.2012 року - одноразова грошова винагорода членам виборчих комісій нараховується та виплачується виключно за наявності загальної економії фонду оплати праці, передбаченого кошторисом видатків відповідної окружної виборчої комісії, згідно з прийнятим виборчою комісією рішенням тим членам комісії, які брали активну участь у її роботі, незалежно від того, на платній чи на безоплатній основі вони працюють у відповідній комісії. Відповідно до розділу 2 частини 2 зазначеного Порядку - розмір одноразової грошової винагороди членам виборчої комісії визначається на засіданні цієї комісії за поданням її голови і залежить від особистого внеску кожного члена комісії у її діяльність, про що приймається відповідне рішення. Таким чином, 16 листопада 2012 року ОСОБА_7 , достовірно знаючи зазначені вище вимоги закону, працюючи головою дільничної виборчої комісії, внаслідок службового становища, маючи право оперативного управління майном, а саме коштами, призначеними для оплати праці члени виборчих комісій, шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч вимогам, чинного законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою отримання одноразової грошової винагороди, яка була виділена на преміювання членів дільничної виборчої комісії, без проведення засідання виборчої комісії та без складання відповідного протоколу засідання, власноручно підписала постанову «Про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди» від 16 листопада 2012 року, яку в подальшому надала до бухгалтерії ОВК, внаслідок чого привласнила таким чином грошові кошти у вигляді незаконно отриманої грошової винагороди в сумі 1040 грн. та здійснила розтрату грошових коштів на загальну суму 2600 грн., а саме незаконно надала одноразову грошову винагороду члену ДВК № 050724 ОСОБА_9 в сумі 780 грн. та члену ДВК № 050724 ОСОБА_10 в сумі 780 грн. У зв`язку з протиправними діями ОСОБА_7 , з державного бюджету в якості премії їй, членам дільничної виборчої комісії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 всього було виплачено 2600 грн., що становить суму спричинених збитків.
Окрім цього, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді голови дільничної виборчої комісії №050724 одномандатного виборчого округу № 15 з виборів народних депутатів України 2012 року, розміщеної за адресою: с. Новосілка Мурованокуриловецького району Вінницької області, являлася особою, тимчасово спеціально уповноваженою на виконання функцій держави щодо організації підготовки, проведення відповідних виборів, підрахунку голосів виборців, а також забезпечення додержання однакового застосування законодавства. У відповідності до вимог Закону України «Про вибори народних депутатів», ОСОБА_7 виконувала функції представника влади, так як забезпечувала законний порядок проведення виборів, мала реальну можливість впливати на їх хід, прийняття рішень в межах повноважень, які є обов`язковими для всіх суб`єктів та інших учасників виборчого процесу.
Основною формою роботи ДВК є засідання, яке скликається головою комісії, рішення виборчої комісії приймається відкритим голосуванням більшістю голосів від складу комісії. Так, у відповідності до частини 3 ст. 47 Закону України «Про вибори народних депутатів» членам виборчих комісій у межах загальної економії фонду оплати праці, передбаченого кошторисом видатків відповідної виборчої комісії на підготовку і проведення виборів депутатів, може бути нарахована і виплачена одноразова грошова винагорода в порядку, встановленому Центральною виборчою комісією. При цьому згідно частини 1 розділу 2 Порядку нарахування та виплати одноразової грошової винагороди членам окружних і дільничних виборчих комісій з виборів народних депутатів України, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії № 108 від 12.07.2012 - одноразова грошова винагорода членам виборчих комісій нараховується та виплачується виключно за наявності загальної економії фонду оплати праці, передбаченого кошторисом видатків відповідної окружної виборчої комісії, згідно з прийнятим виборчою комісією рішенням тим членам комісії, які брали активну участь у її роботі, незалежно від того, на платній чи на безоплатній основі вони працюють у відповідній комісії. Враховуючи викладене, 16 листопада 2012 року ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді голови дільничної виборчої комісії № 050724 одномандатного виборчого округу № 15 з виборів народних депутатів України 2012 року, розміщеної за адресою: с. Новосілка Мурованокуриловецького району Вінницької області, маючи статус посадової особи, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою отримання одноразової грошової винагороди в сумі 2600 грн., видала завідомо неправдивий офіційний документ, а саме: надала до окружної виборчої комісії № 15 затверджену особистим підписом постанову від 16.11.2012 року «Про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди». Дане діяння голови виборчої комісії ОСОБА_7 суперечить статті 33 Закону України «Про вибори народних депутатів України», так як засідання дільничної виборчої комісії, що є основною формою роботи ДВК, з метою розгляду даного питання не проводилося і відповідне рішення не приймалося.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_8 ставить питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Вказує, що суд першої інстанції при ухвалені вироку та призначені ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ст. 70 КК України не дотримався вимог ч. 3 ст. 61 КК України та призначив обвинуваченій, яка є особою пенсійного віку, покарання у виді обмеження волі, яке їй не могло бути призначене. Крім того, вказує, що ОСОБА_7 засуджена за злочини, вчиненні нею 16.11.2012 року; на час вчинення обвинуваченою службового підроблення злочинність і караність діяння визначалися ст. 366 КК України в редакції закону № 3207-VI від 07.04.2011 року. Послідуючі зміни, внесені Законом України № 222-VII від 18.04.2013 року, погіршували становище особи, а наступні зміни, внесені Законом України № 1261 від 13.05.2014 року, жодним чином не поліпшували її становища, таким чином суд при призначенні покарання ОСОБА_7 не зазначив, яку саме редакцію ч. 1 ст. 366 КК України ним застосовано при визначенні засудженій покарання за цим кримінальним законом. Тому прокурор просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 191 КК України на 1 рік два місяці позбавлення волі з позбавленням її права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом, строком на 1 рік два місяці, за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI (3207-17) від 07.04.2011 року) - до сплати штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом, строком на 1 рік. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначити, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 1 року двох місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом, строком на 1 рік два місяці. Згідно ст. 75 КК України звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України. В решті вирок просить залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, виступи в дебатах прокурора ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 повністю підтримав і просив задовольнити, обвинуваченої ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обсудивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України Апеляційний суд перевіряє вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судовий розгляд кримінального провадження проведений судом першої інстанції у спрощеному порядку, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Фактичні обставини, доведеність вини та юридична кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.
Згідно положень ст. ст. 370, 373 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим, і вмотивованим.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з роз`яснень п.п. 1,2,3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» із наступними змінами, суди повинні суворо додержуватись вимог закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Як вбачається з вироку районного суду, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд не дотримався положень закону про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Як вбачається з матеріалів справи на час ухвалення даного вироку стосовно ОСОБА_7 їй вже виповнилось 56 років, тобто вона є особою, яка досягла пенсійного віку, а тому суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та в порушення вимог ч. 3 ст. 61 КК України призначив засудженій покарання у виді обмеження волі, яке не могло бути їй призначене. Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність діяння, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотною дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Оскільки, на час вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, діяв кримінальний закон № 3207-17 в редакції від 07.04.2011 року, а наступні зміни до нього лише погіршували становище особи, що притягається до кримінальної відповідальності, тому саме цей закон підлягає застосуванню при призначенні винної покарання за ч.1 ст.366 КК України.
Відповідно до ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування судом закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачене відповідною статтею ( частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 слід призначити основні покарання в межах санкцій закону - за ч.2 ст.191 КК України у виді позбавлення волі; за ч.1 ст.366 КК України ( в редакції закону № 3207-17 від 07.04.2011 року) у виді штрафу та застосувати до неї додаткові покарання, передбачені санкціями закону.
Враховуючи наведене, вирок районного суду стосовно ОСОБА_7 , в частині призначеного їй покарання, підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413 та 420 КПК України апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 30 червня 2015 року стосовно ОСОБА_7 , в частині призначеного їй покарання, - скасувати.
Визнати її винною за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та призначити їй покарання:
- за ч. 2 ст. 191 КК України у виді 1 (одного) року двох місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом, строком на 1 (один) рік два місяці;
- за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 3207-17 від 07.04.2011) у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом, строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 70 КК України, остаточно, призначити ОСОБА_7 покарання, шляхом поглинання менш суворого покаранням більш суворим, у виді 1 (одного) року двох місяців позбавлення волі з позбавленням її права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом, строком на 1 (один) рік два місяці.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, та, у відповідності до п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
В решті вирок суду першої інстанції - залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
З оригіналом вірно: