УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2. і ОСОБА_3.,
за участю прокурора захисників засудженого виправданого ОСОБА_4., ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
при секретарі ОСОБА_13.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 19 листопада 2015 року кримінальне провадження за касаційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на судові рішення щодо засудженого ОСОБА_7 та ОСОБА_8,

в с т а н о в и в:

Вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 29 квітня 2015року

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 3 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення виді на строк 6 років із позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, строком 3 роки та з конфіскацією всього майна, яке є його власністю та зі спеціальною конфіскацією.

На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_7 позбавлено спеціального звання - підполковник міліції.

ОСОБА_8 виправдано за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він, будучи службовою особою, працюючи заступником начальника районного відділу - начальником міліції громадської безпеки Ратнівського районного відділу УМВС України у Волинській області, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, діючи умисно з корисливих мотивів, 20 липня, 1 серпня, 7 серпня та 12 серпня 2014 року і у смт Ратне отримав шляхом вимагання від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 700, 200, 200 та 400 доларів США відповідно за не перешкоджання йому у перевезенні товарів підакцизної групи та за не вилучення товарно-матеріальних цінностей.

Окрім того, органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався у тому, що він, будучи службовою особою, працюючи начальником Ратнівського районного відділу УМВС України у Волинській області, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, діючи умисно з корисливих мотивів, за попередньою змово із ОСОБА_7 1 серпня, 7 серпня та 12 серпня 2014 року у смт Ратне отримав шляхом вимагання від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 200, 200 та 400 доларів США відповідно за не перешкоджання йому у перевезенні товарів підакцизної групи та за не вилучення товарно-матеріальних цінностей.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 17 липня 2015 року вирок щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишено без зміни.

У касаційних скарга:

- прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв'язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_7 через м'якість з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Свою вимогу обґрунтовує тим, що апеляційний суд безпідставно залишив без зміни вирок місцевого суду в частині виправдання ОСОБА_8 Посилається на те, що суд апеляційної інстанції при залишенні апеляційної скарги прокурора без задоволення в ухвалі не зазначив підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, а також не проаналізовано всіх доказів, не дано їм оцінку з точки зору їх належності та допустимості. Окрім того, зазначає, що апеляційний суд не спростував деякі доводи прокурора, зокрема, про те, що із застосуванням спеціальних технічних засобів аудіо та відеоконтролю за ОСОБА_7 і ОСОБА_8 зафіксовано факт передачі неправомірної вигоди в сумі 200 доларів США ОСОБА_9 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Також вважає, що апеляційний суд безпідставно погодився із призначеним місцевим судом покарання засудженому ОСОБА_7;

- захисник порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Вважає, що судові рішення в частині одержання ОСОБА_7 неправомірної вигоди 20.07.2014 року ґрунтуються на припущеннях, а одержання ОСОБА_7 неправомірної вигоди 01.08., 07.08. та 12.08.2014 року ґрунтуються на недопустимих доказах. Посилається на відсутність у матеріалах кримінального провадження рішення прокурора про проведення негласних слідчих ( розшукових) дій, а вручення технічних засобів здійснювалося без понятих. Окрім того, зазначає про відсутність кваліфікуючих ознак як повторність та вимагання неправомірної вигоди, оскільки ОСОБА_9 не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та судом не було досліджено чи останній на законних підставах здійснював перевезення товарів підакцизної групи.

У запереченні ОСОБА_8 просить касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду щодо нього - без зміни.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги прокурора та про часткове задоволення скарги захисника, думку захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на підтримання поданої скарги захисника й про відсутність підстав для задоволення скарги прокурора, думку захисника ОСОБА_5 та виправданого, які частково підтримали скаргу захисника ОСОБА_6 й заперечували проти задоволення скарги прокурора, перевіривши кримінальне провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що скарга прокурора підлягає до задоволенню, а скарга захисника - до часткового задоволення.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що прокурор та захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7, не погоджуючись з рішенням місцевого суду, подали апеляції.

Прокурор та захисник у своїх апеляціях зазначали про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, що призвело, на думку прокурора до незаконного виправдання ОСОБА_8, а захисника - про безпідставне засудження ОСОБА_7 у інкримінованому злочині.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено суть апеляції, результати розгляду справи і докладні мотиви прийнятого рішення, а при залишенні апеляції без задоволення - підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Проте, апеляційний суд, викладені доводи прокурора та захисника в апеляціях ретельно не перевірив, належним чином не проаналізував, докладної відповіді на них не дав і не навів переконливих мотивів прийнятого рішення.

Залишаючи апеляцію, зокрема, прокурора без задоволення у частині безпідставного виправдання ОСОБА_8, всупереч вимогам ст. 419 КПК України, лише послався на показання ОСОБА_8 про заперечення ним своєї вини та свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Окрім того, апеляційний суд не звернув увагу та належно не проаналізував інші докази, якими орган досудового розслідування обґрунтував доведеність обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину й не навів мотивів, із яких він відкидає їх.

Крім того, апеляційний суд, дійшовши висновку про залишення без зміни вироку суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 основного покарання, належним чином не мотивував свого рішення.

Також апеляційний суд, відмовляючи захиснику ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 у задоволенні його апеляційної скарги, не дав належно мотивованих відповідей на його доводи щодо допущених істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є аналогічними доводам касаційної скарги, та послався на ті ж докази про доведеність винуватості його підзахисного, які були дослідженні у судовому засіданні, достовірність яких оскаржувалась в апеляції захисника, без їх аналізу й оцінки.

За таких обставин, ухвала Апеляційного суду Волинської області від 17 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підлягає скасуванню у зв'язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно перевірити доводи, викладені в апеляційних та касаційних скаргах прокурора й захисника, й ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 434-436 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити. Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 17 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3