Справа № 551/1077/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року селище Шишаки

Слідчий суддя Шишацького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

неповнолітньої потерплої ОСОБА_5 ,

її представника адвоката ОСОБА_6 ,

її законного представника ОСОБА_7 ,

його представника адвоката ОСОБА_8 ,

педагога ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області скаргу законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2014 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_7 , який є законним представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000152 розпочатого за фактом зґвалтування.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_7 зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно та підлягає скасуванню, оскільки залишились не з`ясованими всі обставини, які мають значення для об`єктивного прийняття рішення, не проведені всі необхідні слідчі дії в тому числі не допитані всі свідки, допити неповнолітньої проведено з порушенням норм КПК України. Зокрема в супереч вимогам ст.ст. 44, 59 КПК України допити та судово-психіатрична експертиза потерпілої проведені без присутності законних представників. Не допитана свідок ОСОБА_10 , яка стала свідком тиску на потерпілу та якій відомі інші важливі обставини справи.

Зміна неповнолітньою потерпілою своїх свідчень, на думку скаржника, обумовлена тим, що вона перебуває під впливом, в тому числі психологічним, ОСОБА_11 , причетного до її зґвалтування.

За клопотанням прокурора, проти якого не заперечували інші учасники судового розгляду на підставі вимог п.2.ч.2 ст. 27 КПК України розгляд скарги проведено в закритому судовому засіданні.

В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали, просили скасувати постанову про закриття кримінального провадження оскільки слідство проведено з порушенням вимог, щодо його повноти, всебічності та об`єктивності. Скаржником надані пояснення аналогічні викладені ним у скарзі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердила пояснення свого чоловіка, додатково пояснила, що участі у допиті своєї доньки вони з чоловіком не брали, а на вимогу працівників міліції перебували в актовому залі райвідділу міліції. В подальшому, аж до вересня місяця поточного року для допиту в якості свідка в райвідділ її не викликали. З донькою вона перебувала в довірчих стосунках, а тому їй відомі певні обставини життя останньої.

Потерпіла та її представник заперечували проти задоволення скарги. Відповідаючи на запитання потерпіла підтвердила, що її допити слідчим проводились без присутності батьків, а при проходженні нею судово-медичної експертизи у м. Миргороді до експертної установи дійсно приїздив ОСОБА_11 та мав там спілкування з нею та матір`ю. ОСОБА_11 у зґвалтуванні вона обмовила відчуваючи на нього злість після слів матері, насправді ж зґвалтування не було, виявлені у неї синьці на руках вона отримала в шкільній бійці з однокласником. На даний час вона проживає разом з ОСОБА_11 у домогосподарстві, що належить його матері.

Прокурор та слідчий вважали, що скарга є безпідставною та надуманою, а отже задоволенню не підлягає. Слідство проведено у повному обсязі з дотриманням норм КПК України.

Заслухавши пояснення скаржника, потерпілої, слідчого, допитавши в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення скарги виходячи з наступного.

14.04.2014 року до Шишацького РВ УМВС звернувся мешканець с. Баранівка Шишацького району ОСОБА_7 із заявою про те, що житель с. Великий Перевіз Шишацького району ОСОБА_11 , будучі значно старшим від неповнолітньої доньки заявника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з нею та можливо примушує її вступати в статеві відносини (а.с.к.п. 18).

15.04.2014 року відомості щодо даного факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

15.04.2014 року до Шишацького РВ УМВС звернулась неповнолітня ОСОБА_5 із заявою про те, що в період часу з 14.03.2014 по 09.04.2014 її ґвалтував житель с. Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області ОСОБА_11 , 1982 року народження (а.с.к.п. 20).

15.04.2014 року відомості щодо даного факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

15.04.2014 року вищевказані кримінальні провадження об`єднані в одне під спільним номером 0000152.

05.05.2014 року до Шишацького РВ УМВС з УМВС України в Полтавській області надійшла заява ОСОБА_7 про причетність до зґвалтування його доньки гр. ОСОБА_12 , мешканки с. В.Перевіз Шишацького району Полтавської області. Того ж дня відомості щодо даного факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України (58-60).

27.05.2014 року вищевказані кримінальні провадження об`єднані в одне під спільним номером 0000152 з попередньою правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 152 КК України.

23 вересня 2014 року старшим слідчим ОСОБА_4 винесена постанова про закриття на підставі п. 2. ч.1 ст. 284 КПК України кримінального провадження № 0000152 від 15.04.2014 по факту зґвалтування, розбещення та незаконного позбавлення волі неповнолітньої ОСОБА_5 ОСОБА_11 , та ОСОБА_13 у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення (а.с.к.п. 205-207).

Прийняття вказаного рішення мотивовано слідчим тим, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 104 від 14.05.2014 року ОСОБА_5 досягла статевої зрілості, що виключає в діях ОСОБА_11 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 155 КК України. Враховуючи показання ОСОБА_5 та ОСОБА_11 про те, що в статеві стосунки вони вступали за взаємною згодою, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 слідів насильницького розведення стегон не виявлено, відповідно до судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 психічними розладами та захворюваннями не хворіє може усвідомлювати свої дії та давати їм правильну оцінку, до надмірного фантазування не схильна, в діях ОСОБА_11 не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155. ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 146 КК України.

При цьому в якості доказів слідчий у постанові про закриття кримінального провадження послалась на результати допиту потерпілої ОСОБА_5 .

При вивченні протоколів допиту потерпілої ОСОБА_5 від 18 квітня 2014 року та від 23 квітня 2014 року (а.с.к.п. 136-141) судом встановлено, що допит неповнолітньої потерпілої проведено без участі її законних представників незважаючи на те, що постановою слідчого від 16 квітня 2014 року у якості законного представника потерпілої було залучено її батька ОСОБА_7 (а.с.к.п. 129).

17 квітня 2014 року слідчим була винесена постанова про обмеження участі законного представника у проведенні допиту неповнолітньої потерпілої у якій слідчий вважаючи, що батько своїм авторитетом може здійснити негативний вплив на потерпілу, а при допиті може стати відома інформація про її інтимне життя обмежив участь законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 у проведенні її допиту (а.с.к.п. 133).

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно приписів ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як слідує із приписів ст.ст. 93, 223, 224 КПК України збирання доказів стороною обвинувачення здійснюється переважно шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, одним з видів яких є допит.

Особливості проведення допиту малолітньої чи неповнолітньої особи визначені ст. 226 КПК України. Згідно приписів даної правової норми допит малолітньої або неповнолітньої особи проводиться у присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря.

Згідно ст. 59 КПК України якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 44 КПК України як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.

Про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову.

Згідно ч. 3 ст. 223 КПК України слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.

Як встановлено судом, допит неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , було проведено без присутності законного представника ОСОБА_7 , що є грубим порушенням вимог ст.ст. 44, 59, 227, ч. 3 ст. 223, ч.1 ст. 226 КК України, а отже відомості отримані за наслідками таких допитів та зафіксовані у відповідних протоколах згідно приписів ст. 86 КПК України є недопустимими доказами та не могли бути використані слідчим про прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Посилання слідчого та прокурора на те, що при допиті неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 замість законного представника були присутні педагог та представник адвокат ОСОБА_8 , а участь батька у даній слідчій дії була обмежена слідчим оскільки його присутність може мати негативний вплив на потерпілу, суд вважає безпідставними оскільки відповідно вимог ч. 4 ст. 44, ч. 3 ст. 227 КПК України у вищевказаному випадку слідчий, прокурор повинні були не заміняти законного представника педагогом чи представником адвокатом, а усунувши батька неповнолітньої потерпілої від участі у проведенні її допиту, залучити замість нього іншого законного представника з числа осіб, зазначених у ч. 2 ст. 44 КПК України.

Крім того істотним порушенням такої засади кримінального провадження, як законність, суд визнає факт не проведення слідчим допиту в якості свідка матері потерпілої - ОСОБА_10 , яка неодноразово в тому числі в письмових заявах та скаргах заявляла, що їй відомі факти тиску на потерпілу та інші важливі обставини справи.

Так, згідно вимог ч. 2 ст. 8 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Досудове розслідування визнається закінченим , якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишалась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню слідчим, прокурором у кримінальному провадженні.

Згідно ст.ст. 223-224 КПК України допитом є слідча дія, яка як і інші слідчі дії спрямована на отримання доказів у кримінальному провадженні. Суть допиту полягає в отриманні від потерпілого, підозрюваного або свідка інформації (показань) про обставини кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Враховуючи те, що свідок ОСОБА_10 є матір`ю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 їй можуть бути відомі, як обставини самого кримінального правопорушення, так і ряд обставин, які детально характеризують особу потерпілої щодо способу її життя, умов виховання, світосприйняття, здатності усвідомлювати певні події та впливати на хід їх розвитку тощо, які можуть мати суттєве значення у кримінальному провадженні крім того, зі слів свідка ОСОБА_10 встановлено, що їй відомо про факт тиску на неповнолітню потерпілу з боку ОСОБА_11 в тому числі й при проходженні потерпілою судово-медичної експертизи у м. Миргороді. Незважаючи на це допит свідка ОСОБА_10 слідчим проведеним не був.

Посилання слідчого на те, що ОСОБА_10 відмовилась від участі у допиті суд вважає необґрунтованими оскільки в матеріалах кримінальні провадження відсутні жодні документи про те, що свідок викликався для допиту, але не з`явився на виклик слідчого. Так, незважаючи на те, що кримінальне провадження було розпочате ще 15 квітня 2014 року слідчий викликав телефоном матір потерпілої для допиту в якості свідка лише 03 вересня 2014 року, тобто майже через 5 місяців після початку досудового розслідування, вже після того як між ними склались неприязнені стосунки з приводу строків та якості проведення досудового розслідування.

Крім того слідчим не в повній мірі виконано вказівки СУ УМВС України в Полтавській області викладені в листі від 07 липня 2014 року № 8/4718 (а.с.к.п. 157), зокрема із залученням органів місцевої влади не здійснено перевірку умов проживання неповнолітньої ОСОБА_5 з батьками.

Вказані обставини в сукупності з тим, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчий спирався на недопустимі докази свідчить про те, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог КПК України, щодо його повноти, всебічності та об`єктивності, а отже висновки слідчого відображені у постанові про закриття кримінального провадження є передчасними, оскільки не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи.

В зв`язку з викладеним, приходжу до висновку, про необхідність скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, як такої, що винесена передбачено та не ґрунтується на допустимих доказах.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 7, 25, 303-304, 307, 336 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого Шишацького РВ УМВС ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову старшого слідчого Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 23 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000152 від 15 квітня 2014 року скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні протягом того ж строку з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1