У Х В А Л А

Справа №377/1263/13-к

Провадження №1-кс/377/54/13

10 жовтня 2013 року року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., при секретарі Горобинській О.Г., з участю:прокурора ОСОБА_1, підозрюваного ОСОБА_2, старшого слідчого Литвинової А.В.

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 15.03.2013 року Славутицьким міським судом Київської області за ч.1 ст.186 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів в сумі 850 гривень,

який підозрюється у вчиненні кримінальних злочинів (правопорушень), передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3, звернулася до слідчого судді Славутицького міського суду Київської області із клопотанням, погодженим з прокурором м.Славутича Київської області, про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_2

Клопотання мотивує тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000096 встановлено, що 03.03.2013 року, о 5 годині, ОСОБА_2, знаходячись в кафе барі «Наутілус», який розташований в підвальному приміщенні кіно-концертного комплексу м. Славутича Київської області, побачив в сумці ОСОБА_4 мобільний телефон «Nokia Lumia 710» і у нього виник умисел на викрадення вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 переконавшись, що за його діями ніхто н спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «Nokia Lumia 710», вартістю 1529 гривень, зі встановленою в нього сім-карткою стільникового мобільного оператора зв'язку МТС вартістю 10 гривень, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1539 гривень. Після вчинення кримінального правопорушення (злочин) ОСОБА_2 розпорядився викраденим майном, що належить ОСОБА_4Е за власним розсудом.

Він же, 30.03.2013 року, о 00 годині 50 хвилин, переслідуючи умисну корисливу мету направлену на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на другому поверсі під'їзду № 3 будинку № 8 Київського кварталу м. Славутича Київської області, вирішив викрасти майно, яке знаходилось в коморі на тому ж поверсі. Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, двері комори відчинені, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно, яке належало ОСОБА_5, а саме: велосипед «Соmanche» вартістю 1379 грн., велосипед «Турист» вартістю 222 грн. та камуфляжну чоловічу куртку вартістю 252 грн., завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1853 грн. В подальшому ОСОБА_2 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

14.09.2013 року, о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, знаходячись поряд з магазином «Калинка», який розташований в Добринінському кварталі м. Славутича Київської області, побачив велосипед «Осеаn», який належить потерпілому ОСОБА_6 і у нього виник умисел на викрадення вказаного велосипеда. Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу викрав велосипед «Осеаn», вартістю 2 415 гривень, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну вказану суму. Після вчинення кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_2 розпорядився викраденим майном, що належить ОСОБА_6 за власним розсудом. Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

04.10.2013 року, о 18 годині, ОСОБА_2 переслідуючи умисну корисливу мету направлену на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на другому поверсі під'їзду № 3 будинку № 4 Добринінського кварталу м. Славутича Київської області, вирішив проникнути до вказаної квартири та викрасти звідти цінне майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, двері квартири відчинені, зайшов в середину, де в одній з кімнат побачив ноутбук марки «Lenovo IdealPad B570e2G (59-347410)», вартістю 2192 грн., який і вирішив викрасти. Взявши ноутбук в руки, ОСОБА_2 помітив що прокинулась потерпіла ОСОБА_7 Розуміючи що його викрито, ОСОБА_2 тримаючи викрадений ноутбук в руках втік з квартири, завдавши потерпілій матеріального збитку на зазначену суму. В подальшому ОСОБА_2 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_2, підтверджується заявами потерпілих,показаннями свідків, вилученими речовими доказами; висновками товарознавчих експертиз, а також іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Старший слідчий в судовому засіданні повністю підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_2, пояснив, що він вчинив декілька кримінальних правопорушень знаходячись на домашньому арешті, тому дійсно до нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор вважає, що клопотання слід задовольнити, оскільки наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_2, кримінальних правопорушень за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, викладені обставини у клопотанні, є достатніми для переконання, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, не може бути застосований.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, пояснення підозрюваного, думку прокурора, аналізуючи матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п'ять років.

ОСОБА_2, раніше судимий 15.03.2013 року Славутицьким міським судом по ч.1 ст.186 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доході громадян в сумі 850 грн., на шлях виправлення і перевиховання не став, має не зняту і не погашену судимість. Крім цього у липні 2013 року ОСОБА_2 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. З ст. 185 КК України, однак на даний час вирок Славутицького міського суду не вступив в силу через подання апеляційної скарги ОСОБА_2 18.09.2013 року ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000308 від 15.09.2013 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. У цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_2 19.09.2013 року слідчим суддею Славутицького міського суду Київської області обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Строк дії запобіжного заходу становить до 16.11.2013 року. ОСОБА_2, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень середньої тяжкості та тяжкого злочину відповідно до ст.12 КК України.

Підозрюваний має зареєстроване місце проживання, але не має постійного місця роботи, стан його здоров'я задовільний. Підозра ОСОБА_2, у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджена вагомими доказами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається достатньо підстав про наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризик переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, на які вказує старший слідчий та прокурор.

Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, та ч.2 ст.186 КК України, наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому дане клопотання підлягає задоволенню і щодо підозрюваного ОСОБА_2, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Згідно ст. 197 КПК строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно ч.3 ст.177 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов'язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За таких обставин, зважаючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_2, у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану підозрюваного, розміру завданих збитків потерпілим, наявності ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України визначає заставу у розмірі, передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України, 90 000 гривень, яку вважає достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов'язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 182- 184,193-194,196-197 КПК України.

У X В А Л ИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_2 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 13 години 10 грудня 2013 року і утримувати в СІЗО № 31 УДЦПВП у м.Чернігові.

Строк тримання під вартою обчислювати з 13 години 10 жовтня 2013 року. Визначити заставу у розмірі 90000 гривень, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа(заставодавець) на депозитний рахунок Славутицького міського суду Київської області.

У разі внесення застави на підозрюваного покладаються такі обов'язки, передбачені ст.194 КПК України: 1)прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою; 2)не відлучатися з міста Славутича Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

У разі невиконання обов'язків заставодавцем, а також, якщо, підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з'явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов'язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом п'яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п'яти днів з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя Т. О. Малишенко