РІВНЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-37/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2012 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: прокурора Романчука П.І.

захисника адвоката ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівному

кримінальну справа по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, військовозобовязаного, розлученого, станом на листопад 2006 року працював в Рівненському РВ УМВС України в Рівненській області на посаді дільничного інспектора міліції, потім працював в Ковельському МВ УМВС України у Волинській області на посаді дільничного інспектора міліції, на даний час пенсіонера органів МВС України, раніше не судимого,

за ст.365 ч.3 КК України,

в с т а н о в и в :

Дана кримінальна справа надійшла до суду з обвинувальним висновком, згідно якого ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що будучи службовою особою - дільничним інспектором міліції Рівненського РВ УМВС України Рівненській області, у ході виконання покладених на нього службових обовязків, 24 листопада 2006 року перевищив свої службові повноваження, в результаті чого настали тяжкі наслідки у вигляді смерті ОСОБА_4, в звязку з чим, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.365 КК України.

Оскільки, ні під час досудового слідства, ні в ході судового розгляду справи, в межах доказів, наданих суду органами досудового слідства, не було добуто належних доказів вини підсудного ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину, тому на підставі ст.277 КПК України, прокурор, який брав участь у справі, постановою від 20.03.2012 року змінив обвинувачення з ст.365 ч.3 на ст.367 ч.2 КК України.

Згідно постанови про зміну обвинувачення, ОСОБА_2 24 листопада 2006 року, перебуваючи на посаді дільничного інспектора міліції (далі ДІМ) Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області, у ході виконання покладених на нього службових обовязків, отримавши повідомлення про сімейну сварку у господарстві ОСОБА_5 за адресою с.Корнин, вул.Тиха, № 1, прибув за цією адресою.

У подальшому в період часу приблизно від 20 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв., в порушення вимог п. п.1, 2, 3 ч.1 ст.10 Закону України Про міліцію, яким передбачено, що міліція відповідно до своїх завдань зобовязана, забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок, виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством, приймати і реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення, та в порушення п.11.6 Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі МВС України, затвердженого Наказом МВС України № 1212 від 11.11.2003 року, яким передбачено, що дільничний інспектор, негайно доповідає в чергову частину міського чи районного органу про одержані під час роботи на дільниці заяви і повідомлення громадян про вчинені правопорушення або злочини, що готуються, вживає заходів щодо запобігання злочинам та їх припинення, затримання злочинців, подання допомоги потерпілим, охорони місця події, ОСОБА_2, побачивши на подвірї будинку № 1 по вулиці Тихій в с.Корнин Рівненського району ОСОБА_4, який лежав на землі без свідомості, внаслідок тілесних ушкоджень спричинених йому ОСОБА_6 та ОСОБА_7, належним чином стан ОСОБА_4 не перевірив, працівників швидкої медичної допомоги останньому не викликав, про подію отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, чергову частину відділу міліції не повідомив, заходів до її реєстрації не вжив, а діючи, як представник влади, неналежно виконуючи свої службові обовязки, спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заніс ОСОБА_8 до приміщення літньої кухні, де наказав звязати останнього з метою запобігти можливим спробам його опору, після чого залишив ОСОБА_4 у такому стані в приміщенні літньої кухні.

25 листопада 2006 року, близько 8 год. 30 хв. ОСОБА_4 помер у приміщенні літньої кухні.

Відповідно до актів судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_4 № 737 та 737-Д, смерть ОСОБА_4 наступила внаслідок закритої черепно-мозкової травми під оболонкового крововиливу, забою-здавлення головного мозку. При своєчасному надані ОСОБА_4 кваліфікованої медичної допомоги, можливість врятувати його життя не виключається.

Тобто, ОСОБА_2, будучи службовою особою - ДІМ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області, 24.11.2006 року, неналежно виконуючи покладені на нього службові обовязки через несумлінне ставлення до них, проявив необережність у виді злочинної недбалості, тобто не передбачив можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити, в результаті чого настали тяжкі наслідки у виді смерті ОСОБА_4

Після зміни прокурором обвинувачення, потерпіла ОСОБА_3 подала заяву, в якій підтримує обвинувачення за ст.365 ч.3 КК України, просить притягнути ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності саме за цією статтею і вважає, що зміна обвинувачення прокурором на ст.367 ч.2 КК України є незаконною і необґрунтованою.

Підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК не визнав, під час досудового слідства відмовився давати показання на підставі ст.63 Конституції України. В суді підсудний пояснив, що, отримавши ввечері 24 листопада 2006 року повідомлення з чергової частини Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області про сімейний дебош у сімї ОСОБА_5 в с.Корнин по вул.Тихій № 1 Рівненського району, відразу віднайшов транспорт і на автомобілі ОСОБА_9, разом з останнім приїхав за вказаною адресою. Зайшовши на подвіря, зясував, що сталося, і присутні ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11 повідомили, що ОСОБА_4 повернувся додому пяний і влаштував сімейний дебош, бив свою дружину ОСОБА_5, сварився з ОСОБА_11, виганяв і намагався бити ОСОБА_10, яка приїхала до матері. На подвірї також були ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які пояснили, що на прохання ОСОБА_5 прийшли до зазначеного господарства, щоб втихомирити дебошира. Пояснили, що вони з ним розібралися і він спить. Дійсно ОСОБА_4 лежав на подвірї, неподалік літньої кухні лицем вниз. Підійшовши до нього, підняв його за одяг, перевернув, подивився. ОСОБА_4 висловився в його адресу нецензурними словами, пробурмотів до нього щось незрозуміле, захропів і заснув. Будь-яких тілесних пошкоджень на його обличчі не помітив, під носом була засохла кров. ОСОБА_4 був у брудному одязі, пяний, тому він його не забрав до райвідділу міліції, бо його б там не прийняли, та й підстав затримувати його не було. Оскільки на вулиці була пізня осінь, вечірній час, тому запропонував його дружині віднести ОСОБА_4 в тепле місце. Однак не проконтролював чи його занесли в будинок чи якесь інше тепле місце. Сам ОСОБА_4 не тримав, не звязував, наказу про його звязування нікому не давав і при ньому його ніхто не звязував. Про те, що між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 була бійка йому ніхто не сказав, явних тілесних ушкоджень у потерпілого не було видно, тому бригаду ОСОБА_4 допомогине викликав і в чергову частину райвідділу міліції про даний випадок не повідомляв. Оскільки конфлікт було вичерпано, в той момент помістити ОСОБА_4 не було куди, тому поїхав на інший виклик, про який повідомили йому з чергової частини райвідділу міліції. Своїх службових повноважень ніяким чином не перевищував. Після зміни обвинувачення прокурором, не заперечив вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України і вважає, що він має бути звільнений від кримінальної відповідальності за сплином строків давності, а провадження в справі закрите, про що просить суд.

Потерпіла ОСОБА_3 суду дала показання, що її внук ОСОБА_4 проживав в с.Корнин з ОСОБА_5 Внук випити любив, але, як їй казали сусіди, того дня він пяний не був. Що саме сталося в с.Корнин 24 листопада 2006 року їй не відомо. 25 листопада 2006 року їй надійшла телеграма, що внук помер. Коли забрала внука, щоб похоронити, то він був дуже побитий. Вважає, що ОСОБА_2 винен в смерті внука, оскільки він там був, бачив його, міг викликати швидку допомогу, але цього не зробив. Йому казали, щоб він ОСОБА_4 кудись забрав, але підсудний не забрав його, сказав до всіх присутніх, щоб нічого не робили, а вранці він приїде і забере внука до Острозької психіатричної лікарні. Зазначила, що зі слів очевидців їй відомо, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вязали ОСОБА_4 Вважає, що ОСОБА_2 винен в тому, що сталося, має відповідати за смерть її внука. Після зміни обвинувачення прокурором, наполягає на тому, що ОСОБА_2 необхідно притягувати до відповідальності саме за ст.365 ч.3 КК України, підтримує саме це обвинувачення, оскільки підсудний бачив, що її внук побитий, бачив як його добивали, але не вжив заходів до того, щоб припинити злочин, вже мертвого ОСОБА_4 звязав разом з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 і заніс до літньої кухні. Просить застосувати до підсудного міру покарання згідно закону.

Розглянувши дану кримінальну справу в межах доказів, наданих суду органами досудового слідства, заслухавши покази підсудного, потерпілої та свідків, дослідивши матеріали справи, і оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.365 ч.3 КК України є недоведеною. Тому суд погоджується із зміною обвинувачення підсудного із ч.3 ст.365 КК України на ч.2 ст.367 КК України.

Вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.367 ч.2 КК України підтверджується показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_13, які ствердили, що по приїзду на виклик ДІМ ОСОБА_2 оглянув ОСОБА_4, зясував, що сталося, але на їх прохання забрати його кудись відмовився це зробити. Карету швидкої допомогидо потерпілого не викликав, в чергову частину райвідділу міліції нічого не повідомляв, допомагав заносити ОСОБА_4 в літню кухню і там разом з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 його звязали, сказав, що приїде вранці і забере його в Острозьку психіатричну лікарню для лікування від алкоголізму.

Свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 суду показали, що коли приїхав ОСОБА_2, то ОСОБА_4 сидів біля паркану з сітки і щось бурмотів. Дільничному інспектору міліції ніхто не говорив, що били ОСОБА_4, підсудний підходив до ОСОБА_4, подивився на нього, але сказав, що сьогодні немає його куди забрати, а приїде і забере завтра до Острозької психіатричної лікарні для лікування від алкоголізму, якщо цього захочуть родичі. Оскільки була пізня пора, ОСОБА_4 занесли до літньої кухні і там звязували. ОСОБА_2 звязував руки, а вони ноги.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що на прохання ОСОБА_2 відвіз його своїм автомобілем на сімейний скандал в с.Корнин. ОСОБА_2 вийшов з машини і пішов на подвіря, а він залишився його чекати в автомобілі. Що було на подвірї він не бачив. Коли повернувся ОСОБА_2, то сказав, що то сімейний скандал, вони самі розберуться і попросив відвезти його на інший виклик. Про обставини справи йому більш нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що того дня він був оперативним черговим чергової частини Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області. Отримавши повідомлення про сімейний скандал, десь о 21 годині він зателефонував ДІМ і направив його туди. ОСОБА_2 виїхав на сімейний скандал, а потім видзвонився, що у всьому розібрався. Більше дзвінків того вечора від ОСОБА_11 не поступало, а на наступний день десь о 8-й годині надійшло повідомлення, що ОСОБА_4 помер. ОСОБА_2, отримавши повідомлення, мав виїхати на місце, розібратися і видзвонитися оперативному черговому, що він фактично і зробив. Документи по перевірці він вже готує потім.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що побачивши, що ОСОБА_4 вчинив бійку з своєю дружиною, викликала працівників міліції. Коли приїхав дільничний інспектор, то вона йому повідомила, що вони билися. ОСОБА_4 в цей час знаходився на подвірї неподалік літньої кухні, присівши біля паркану. Хто звязував ОСОБА_4 їй невідомо, оскільки вона разом з його дружиною ОСОБА_5 була біля будинку і не бачила моменту звязування. Чула лише, що родичі просили підсудного забрати ОСОБА_4, але він сказав, що оскільки вони дали згоду на те, щоб оформити його на лікування від алкоголізму, то забере його завтра і відправить до Острозької психіатричної лікарні.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що він працював помічником оперативного чергового чергової частини Рівненського РВ і був на чергуванні 25 листопада 2006 року, коли прийшло повідомлення, що виявлено труп ОСОБА_4 Отримавши повідомлення, оперативний черговий відправив на місце пригоди оперативну групу. Раніше працював помічником ДІМ у с.Корнин. Це була неблагополучна сімя, вони всі там постійно вживали спиртні напої, билися. Виклики працівників міліції в ту сімю були дуже частими.

Крім показань свідків, вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.367 ч.2 КК України доведена і іншими докази у справі. А саме:

- копією протоколу огляду місця події від 25.11.2006 року, де не зазначено, що руки звязані, а вказано, що вони заведені за спину (т.1, а.с.88-89);

- копією протоколу очної ставки між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 25.04.2009 року, де у відповідях ОСОБА_5 зафіксовано, що руки ОСОБА_4 звязував дільничний інспектор міліції (т.1, а.с.256-261);

- копією протоколу очної ставки між ОСОБА_11 і ОСОБА_6 від 25.04.2009 року, де у відповідях ОСОБА_11М зафіксовано, що вона не бачила, хто звязував руки і ноги ОСОБА_4 (т.1, а.с.262-266);

- копією протоколу очної ставки між ОСОБА_10 і ОСОБА_6 від 25.04.2009 року, де у відповідях ОСОБА_10 зафіксовано, що руки ОСОБА_4 звязував дільничний інспектор міліції (т.1, а.с.267-272);

- копією протоколу очної ставки між ОСОБА_5 і ОСОБА_7 від 27.04.2009 року, де у відповідях ОСОБА_7 зафіксовано, що він, ОСОБА_6 і дільничний інспектор міліції заносили ОСОБА_4 в літню кухню, руки ОСОБА_4 звязував дільничний інспектор міліції, а ноги він і ОСОБА_6 (т.1, а.с.273-277);

- копією протоколу очної ставки між ОСОБА_6 і ОСОБА_2 від 15.05.2009 року, де у відповідях ОСОБА_6 зафіксовано, що руки ОСОБА_4 звязував дільничний інспектор міліції, а ноги ОСОБА_7, а в своїх відповідях ОСОБА_2 заперечує свою причетність до звязування ОСОБА_4 (т.1, а.с.278-279);

- копією протоколу очної ставки між ОСОБА_7 і ОСОБА_2 від 15.05.2009 року, де у відповідях ОСОБА_7 зафіксовано, що руки ОСОБА_4 звязував дільничний інспектор міліції, а ноги він і ОСОБА_6, а в своїх відповідях ОСОБА_2 заперечує свою причетність до звязування ОСОБА_4 (т.1, а.с.280-281);

- копією протоколу очної ставки між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 від 15.05.2009 року, де у відповідях ОСОБА_5 зафіксовано, що руки ОСОБА_4 звязував дільничний інспектор міліції, а ноги ОСОБА_7, а в своїх відповідях ОСОБА_2 заперечує свою причетність до звязування ОСОБА_4 (т.1, а.с.282-283);

- протоколами відтворення обстановки і обставин події із застосуванням технічних засобів від 12.03.2010 року із свідками ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6, де всі свідки крім ОСОБА_11 ствердили, що дільничний інспектор приймав участь у звязуванні ОСОБА_4 (т.2, а.с.57-68). При перегляді в суді відеозапису відтворення обстановки і обставин події це підтверджено;

- протоколами відтворення обстановки і обставин події із застосуванням технічних засобів від 18.03.2010 року із свідками ОСОБА_7, ОСОБА_12, де свідок ОСОБА_7 ствердив, що дільничний інспектор звязував руки ОСОБА_4, а ОСОБА_6 ноги. Свідок ОСОБА_12 ствердила, що вона не бачила, хто саме заносив ОСОБА_4 в літню кухню і хто його звязував (т.2, а.с.91-96). При перегляді в суді відеозапису відтворення обстановки і обставин події це підтверджено;

- протоколом відтворення обстановки і обставин події із застосуванням технічних засобів від 19.03.2010 року із свідками ОСОБА_13, де свідок вказує, що не памятає чи дільничний інспектор був присутнім при звязуванні ОСОБА_4 (т.2, а.с.107-109). При перегляді в суді відеозапису відтворення обстановки і обставин події це підтверджено.

За скаргами ОСОБА_3 було проведено службове розслідування щодо можливих неправомірних дій дільничного інспектора Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області. Згідно висновку по матеріалах службового розслідування, факти, вказані в заяві ОСОБА_3 щодо причетності дільничного інспектора Семипядного О.В. до вбивства її онука вважати такими, що не знайшли свого підтвердження. Висновок та матеріали службового розслідування направлені в прокуратуру Рівненського району, оскільки в діях дільничного інспектора Семипядного О.В. вбачаються ознаки ненадання допомоги особі, яка перебуває у небезпечному для життя стані. (т.1, а.с.36-39).

Згідно висновків судово-медичних експертиз № 2038-Е від 27.08.2007 року, № 2037-Е від 27.08.2007 року, № 2036-Е від 27.08.2007 року (т.1, а.с.173, 175, 177) відповідно у ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11 виявлені легкі тілесні ушкодження. Ці тілесні ушкодження у них зафіксовані і в актах судово-медичного дослідження № 2610, № 2609 і № 2608 від 27.11.2006 року (т.1, а.с.101-103).

Із свідоцтва про смерть ОСОБА_4 вбачається, що він помер 26 листопада 2006 року (т.1, а.с.193).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 372-Е/737-06 від 03.08.2009 року по факту смерті ОСОБА_4, який знаходиться в матеріалах кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст.119 ч.1 КК України (справа Рівненського райсуду № 1-306/2010 року) і копія якого долучена судом до даної справи, встановлено:

1. При експертизі трупа ОСОБА_4 виявлено наступні ушкодження: крововилив в мякі тканини голови справа в тімяно-висковій та потиличній ділянках, крововиливи під твердою оболонкою в потиличній ділянці мозку та під мякими оболонками мозку в ділянці задньої частини його основи, в полюсах лобних долей та мозкову речовину; рана губи справа; синці на лобі справа та зліва, на переніссі, в нижній третині правого та лівого передпліч; садна - в потиличній ділянці голови справа, в ділянці рукоятки грудини, остистого відростка 5 грудного хребця зліва, в завушній ділянці зліва та на переніссі.

2. Виходячи з характеру та кількості пошкоджень на тілі трупа можна припустити що виникли вони не менше як від 8 травматичних дій, і дія була з помірною силою.

3. Виявлені пошкодження могли виникнути від будь-яких зовнішніх чинників, в тому числі і від ударів руками, ногами.

4. Судово-медичних даних, по яких можна було б встановити послідовність нанесення пошкоджень, при експертизі трупа не виявлено.

5. Наслідком дії зовнішньої сили є пошкодження на тілі трупа, а напрямок її дії був як спереду назад, так і в зворотному напрямку.

6. При отриманні пошкоджень передньої поверхні тіла потерпілий передом був обернений до травмуючої сили, відповідно задньої поверхні - задньою частиною.

7. Черепно-мозкова травма у потерпілого є наслідком удару головою об твердий предмет, морфологічні ознаки травми не суперечать механізму її виникнення внаслідок падіння з висоти зростуз послідуючим ударом потиличною ділянкою голови об твердий предмет з переважаючою поверхнею.

8. Синці в нижній третині правого та лівого передпліч можуть бути наслідком тиснення

мотузки при звязуванні кінцівок.

9. Смерть ОСОБА_4 настала від закритої черепно-мозкової травми - крововиливів в мякі тканини голови, під оболонки мозку з забоєм-здавленням його речовини. Інші пошкодження в прямому відношенні з настанням смерті потерпілого не перебувають.

10. Морфологічні ознаки пошкоджень виявлені під час експертизи на тілі трупа не протирічать терміну їх виникнення, вказаному в даній постанові.

11. Покази свідків ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в частині нанесення пошкоджень ОСОБА_4 не протирічать даним судово-медичної експертизи трупа.

12. Черепно-мозкова травма у потерпілого носить ознаки тяжких тілесних пошкоджень, як небезпечна для життя в момент заподіяння. Інші - легкі тілесні пошкодження.

13. При своєчасному наданні ОСОБА_4 кваліфікованої, спеціалізованої медичної допомоги, можливість врятування життя не виключається.

14. Між отриманою черепно-мозковою травмою та настанням смерті є прямий причинний звязок.

15. Під час судово-токсикологічного дослідження крові від трупа знайдений етиловий спирт в концентрації 2,0%о, що в крові живих осіб відповідає середньому ступеню алкогольного спяніння.

Цей висновок експертизи є обґрунтованим і сумніву у суду не викликає.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 свій висновок підтримав повністю. Пояснив суду, що смерть ОСОБА_4 настала саме від черепно-мозкової травми в потиличній ділянці голови. Не виключає, що життя ОСОБА_4 можливо було врятувати при умові надання йому кваліфікованої, спеціалізованої, медичної допомоги в умовах лікувального закладу в нейрохірургічному відділенні. За зовнішнім виглядом і характером пошкоджень, виявлених у ОСОБА_4, людям не професіоналам, тобто не лікарям, неможливо було діагностувати у нього черепно-мозкову травму. Стан алкогольного спяніння ОСОБА_4 також перешкоджав цьому.

Крім вказаного висновку експертизи повністю досліджувалися матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст.119 ч.1 КК України (справа Рівненського райсуду № 1-306/2010 року). В цій справі знаходяться ті ж докази, що і в матеріалах справи по обвинуваченню ОСОБА_2 Фактично у справу по обвинуваченню ОСОБА_2 взято копії документів зі справи по обвинуваченню ОСОБА_6

Постановою Рівненського районного суду від 29 вересня 2010 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ст.119 ч.1 КК України внаслідок акту амністії. Кримінальна справа закрита. Ухвалою судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області від 25.10.2011 року вказана постанова Рівненського райсуду залишена без змін, а апеляція потерпілої ОСОБА_3 без задоволення.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд погоджується із зміною обвинувачення і вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ст.367 ч.2 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них (проявив необережність у виді злочинної недбалості, тобто не передбачив можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити), що спричинило тяжкі наслідки.

Суд не може прийняти до уваги посилань потерпілої ОСОБА_3 про те, що саме ОСОБА_2 винен у смерті її внука ОСОБА_4, оскільки він перевищив свої повноваження і не погоджується з заявою потерпілої, де вона підтримує обвинувачення саме за ст.365 ч.3 КК України, оскільки судом встановлено, що підсудний не перевищував своїх повноважень, смерть ОСОБА_4 настала від черепно-мозкової травми, яку він отримав не від дій ОСОБА_2 Як пояснила потерпіла в суді, хтось повинен відповідати за смерть її внука, а оскільки кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 закрита у звязку з амністією, то має відповідати саме ОСОБА_2 і за суворішою статтею. Посилання потерпілої ОСОБА_3 в заяві про підтримання обвинувачення за ст.365 ч.3 КК України, де вона зазначає, що зміна обвинувачення є явно незаконною та необґрунтованою, суд не може взяти до уваги, оскільки це твердження не ґрунтується на наявних у справі доказах і дійсно є необґрунтованим. Одного бажання потерпілої притягнути хоча б когось до кримінальної відповідальності і за суворішою статтею є недостатньо, оскільки відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, висновок прокурора, суд вважає, що є підстави звільнити підсудного від кримінальної відповідальності за сплином строків давності, а справу провадженням закрити з наступних підстав.

Так, злочин вчинено 24 листопада 2006 року. Злочин, передбачений ст.367 ч.2 КК України відповідно до ст.12 цього Кодексу є злочином середньої тяжкості. На день розгляду справи судом минули строки давності, передбачені ст.49 КК України, а саме пять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ст.11-1 КПК України, суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у звязку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Стаття 282 КПК України передбачає, що якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття провадження в справі, передбачені ст.11-1 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою постановою закриває справу.

Тобто, на день розгляду справи судом минули строки давності, а тому суд зобовязаний звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності і провадження в справі закрити.

Суд приймає до уваги, що речових доказів і судових витрат по справі немає, а цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.11-1, 273, 282 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звілинити від кримінальної відповідальності за ст.367 ч.2 КК України на підставі ст.49 КК України у звязку з закінченням строків давності.

Провадження в справі про обвинувачення ОСОБА_2 за ст.367 ч.2 КК України закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_2 - підписку про невиїзд - скасувати.

На постанову суду сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом семи діб з моменту її винесення

Суддя Остапчук Л.В.