Справа № 314/5577/15-к
Провадження № 1-в/314/1167/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.12.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_2 ,
представника установи: ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, м.Мелітополь, громадянина України, українець, освіта середня, до засудження не працюючого, неодруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:
1)13.09.2004 року за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

2)13.06.2005 року за ст. 307 ч. 2, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.01.2009 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 18 днів.

Засудженого: 08.10.2010 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 286 ч. 2, 135 ч. 1 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину за вироком від 13.06.2005 року, остаточно до 7 років позбавлення волі.

Початок строку: 25.05.2010 року. Кінець строку: 25.05.2017 року.

про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), надійшла заява про можливість умовно-дострокового звільнення. В судовому засіданні представник адміністрації дану заяву не підтримав.

З 15.04.2011 року відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№101). Під час відбування покарання характеризується наступним чином: мав 8 стягнень, які в установленому законом порядку погашені, заохочень не має.

На виробництві установи не працевлаштований.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, «Правова просвіта».

Адміністрація колонії та прокурор заяву не підтримали і вважають, що заяву не належить задовольняти, оскільки твердження про доведеність виправлення засудженого є передчасним.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації установи, який не підтримав заяву засудженого, який просить суд застосувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 81 КК України, думку прокурора про заперечення, щодо задоволення заяви, вважає заяву засудженого такою, що не підлягає задоволенню на підставі наступного:

За змістом ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на те, що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Засуджений не працевлаштований, що не дає підстав вважати про сумлінне ставлення до праці. Згідно довідки про заохочення та стягнення, на даний період часу заохочень та стягнень немає, що говорить про належне дотримання режиму утримання, однак відсутність активних дій засудженого направлених на доведеність виправлення.

В розумінні ст. 81 КК України, в контексті ст.ст.6,8,9,107,118 КВК України доведеність виправлення засудженого не обмежується тільки виконанням встановлених законом обов`язків, а визначається активними діями реалізації прав засудженого направлених на досягнення готовності до самокерованої правослухняної поведінки, що є вольовою складовою поведінки засудженого.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, а отже в задоволені заяви про умовно-дострокове звільнення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1
25.12.2015