Провадження 11-кп/792/606/15
Справа № 686/8618/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 286 КК України Доповідач Болотін
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника потерпілої
ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,
представника цивільного
відповідача
ОСОБА_12 ОСОБА_13 ,
представника цивільного
відповідача ПМП «Купава» ОСОБА_14 ,
обвинуваченого ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 0001534 за апеляційною скаргою цивільного відповідача ОСОБА_12 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 13 серпня 2015 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 13 серпня 2015 року

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісоводи, Городоцького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді одного року обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_15 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_15 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування шкоди завданої злочином задоволено частково.
Ухвалено стягнути з ПрАТ «СК «Перша» на користь ОСОБА_10 39500 грн. матеріальної шкоди завданої злочином.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 186696 грн. 01 коп. матеріальної та 30000 грн. моральної шкоди завданої злочином.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_15 на користь держави процесуальні витрати по справі у сумі 368 грн. 28 коп.

Арешт, накладений на належну ОСОБА_15 ? частини квартири АДРЕСА_2 скасовано.
За вироком суду, 25 березня 2015 року, біля 17 год., ОСОБА_15 , будучи водієм в ФОП ОСОБА_12 , керуючи автомобілем «Меrcedes-Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 , рухаючись по Вінницькому шосе, поряд будинку 12/1а в напрямку вулиці Профспілкової, в порушення п. п. 12.4., 13.1. ПДР України, не врахувавши швидкість руху і дорожню обстановку, не переконавшись в безпечності свого руху та не обравши безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Тoyota Corolla», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_17 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого останній спричинено легкі тілесні ушкодження, а пасажирці автомобіля «Меrcedes-Benz Sprinter» ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Дорожньо-транспортна пригода, яка потягла вищенаведені наслідки, знаходиться в прямому причинному зв`язку із допущеними водієм автомобіля «Меrcedes-Benz Sprinter» ОСОБА_15 порушеннями ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі цивільний відповідач ОСОБА_12 , не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_15 , правильності кваліфікації його дій та призначеного судом покарання з подальшим звільненням від його відбування, просить вирок в частині вирішення цивільного позову скасувати та відмовити ОСОБА_10 в задоволенні позовних вимог.
Вважає, що висновки суду, викладені у вироку щодо вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 в частині стягнення шкоди не відповідають вимогам закону. На її думку суд проігнорував вимоги матеріального закону, який регулює спірні правовідносини, не дав їм правової оцінки, невірно оцінив досліджені докази, що призвело до неправомірного завищення сум, які підлягали до стягнення на користь ОСОБА_10 .
Потерпіла ОСОБА_10 заперечує проти даної апеляційної скарги. Вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника цивільного відповідача ОСОБА_12 ОСОБА_13 , представника ПМП «Купава» ОСОБА_14 , які підтримали подану апеляційну скаргу, з посиланням на зазначені в них доводи, потерпілу ОСОБА_10 , її представника ОСОБА_11 та прокурора, які просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без зміни, потерпілу ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_15 , які при вирішенні апеляційної скарги покладаються на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_15 у вчиненні злочину при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах і не заперечується в апеляційній скарзі, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, вид та строк покарання призначений обвинуваченому за скоєння злочину, та подальше його звільнення від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та ряду вимог до його поведінки.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так в процесі судового та апеляційних розглядів обвинувачений ОСОБА_15 не заперечив та ствердив обставини порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом «Меrcedes-Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 , під час руху по Вінницькому шосе в напрямку вулиці Профспілкової м. Хмельницького у вечірню пору 25 березня 2015 року, наслідком чого стало спричинення потерпілим тілесних ушкоджень та завдання транспортному засобу «Тoyota Corolla», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 механічних ушкоджень.

Повністю ствердили названі обставини і потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , показання яких є послідовними та повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого.
Крім того факт вчинення ОСОБА_15 злочину об`єктивно стверджується даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди із планом-схемою до нього, з яких вбачається, що 25 березня 2015 року по Вінницькому шосе відбулося зіткнення автомобіля «Меrcedes-Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_15 з автомобілем, який рухався попереду в попутному напрямку «Тoyota Corolla», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , в результаті чого автомобілі отримали значні механічні ушкодженнями (а.п. 95-97).
Змістом протоколів огляду транспортних засобів «Меrcedes-Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 , керування яким здійснював ОСОБА_15 та «Тoyota Corolla», д/н НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_10 стверджується, що на транспортних засобах виявлені характерні для наїзду ззаду на автомобіль потерпілої механічні пошкодження у вигляді: деформації передньої правої частини транспортного засобу «Меrcedes-Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 та деформації задньої частини автомобіля потерпілої ОСОБА_10 (а.п. 98, 99).
Із даних висновку експерта № 138 А від 10.04.2015 року вбачається, що в умовах даної пригоди, технічна можливість у водія автомобіля «Меrcedes-Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_15 уникнути зіткнення з транспортним засобом «Тoyota Corolla», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався попереду в попутному напрямку, залежала від виконання обвинуваченим вимог п. 13.1 ПДР України, тобто дотримуючись вимог ПДР України, ОСОБА_15 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_17 .
В заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Тoyota Corolla», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_10 своїми односторонніми діями не могла впливати на розвиток даної пригоди (а.п. 106-108).
Змістом висновку експерта № 335 від 31.03.2015 року стверджується, що потерпілій ОСОБА_10 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин внутрішньої поверхні правого колінного суглобу, які могли утворитися від дії тупого твердого предмету не виключено, від удару даною ділянкою правої нижньої кінцівки потерпілої об тупий твердий предмет, про що свідчать локалізація, характер і властивості даного ушкодження.
За своїм характером крововилив м`яких тканин внутрішньої поверхні правого колінного суглобу відноситься до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки).
Судячи з кольору крововиливу, він може мати давність утворення в межах 1-2 діб до моменту початку експертизи 26.03.2015 року.
Характер і локалізація тілесного ушкодження у потерпілої не виключає можливість його утворення під час ДТП 25.03.2015 року за обставин на яких наголошує потерпіла (а.п. 101-102).
Із висновку експерта № 423 від 24.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_9 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці зі зміщенням уламків та набряку м`яких тканин в його проекції, що могли утворитися від удару тупим твердим предметом, яким могла бути виступаюча конструкційна частина салону транспортного засобу, не виключено, під час та за обставин, на які вказують органи досудового розслідування та потерпіла і за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я (а.п. 103-104).
Аналізуючи висновки судово-медичних експертів в сукупності з іншими дослідженими доказами, колегія суддів приходить до висновку, що виявлені в потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 тілесні ушкодження, спричиненні автомобілю «Тoyota Corolla», д/н НОМЕР_2 під керуванням останньої механічні ушкодження, отримані саме в результаті ДТП, яка мала місце 25.03.2015 року за участю обвинуваченого, оскільки ОСОБА_9 перебувала в автомобілі «Меrcedes-Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 , а ОСОБА_10 в автомобілі «Тoyota Corolla», д/н НОМЕР_2 зіткнення з якими допустив ОСОБА_15 .
Даними трудового договору між працівником і фізичною особою від 09.02.2015 року стверджується, що обвинувачений ОСОБА_15 перебував у трудових відносинах з цивільним відповідачем ОСОБА_12 та виконував обов`язки водія (а.п. 29, 84, 121).
Із змісту договору про спільну діяльність з відповідним додатком між перевізником та власником транспортного засобу «Меrcedes-Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 , яким є ОСОБА_12 , саме остання несе односторонню відповідальність за недотримання безпеки дорожнього руху та пасажирських перевезень і зобов`язана відшкодувати збитки, які можуть бути завдані третім особам, а також несе інші ризики, пов`язані з використанням транспортного засобу, як джерело підвищеної небезпеки (а.п. 30-32, 80-82, 122-124).
Кількість та вартість спричинених потерпілій ОСОБА_10 внаслідок пошкодження автомобіля збитків, їх вид та характер стверджується жодним чином не спростованими стороною захисту, в тому числі ні цивільним відповідачем ОСОБА_12 , ні її представником даними рахунку № СГМ-К-Д02269 від 29.04.2015 року представника «Тойота» - ТОВ «Гранд Мотор» та висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 012/04/2015 автомобіля «Тoyota Corolla», 1.3і, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 № 012/04/2015 станом на дату огляду 29.04.2015 року становить 213595 грн. 21 коп. (а.п. 34-35, 37-38).
При цьому, представник ПМП «Купава» ОСОБА_14 , який виступав і від імені ОСОБА_12 , що останній фактично не заперечує, будучи присутнім під час автотоварознавчого дослідження автомобіля «Тoyota Corolla» спеціалістом, своїми власноручними підписами, скріпив всі процесуальні документи, в тому числі щодо кількості та вартості спричинених потерпілій ОСОБА_10 збитків, механічних ушкоджень, які отримав транспортний засіб, чим повністю погодився з ними, не висуваючи жодних заперечень чи скарг.

Більше того, ОСОБА_12 в процесі розгляду кримінального провадження місцевим судом питання про призначення повторного (додаткового) дослідження транспортного засобу «Тoyota Corolla» на предмет вартості спричинених ОСОБА_10 збитків, їх невідповідності даним встановленим спеціалістом-автотехніком, призначення криміналістичної експертизи не ставила, не ставив таких питань і її представник в процесі апеляційного розгляду.
Як стверджується даними технічних засобів фіксування кримінального провадження, ОСОБА_12 , отримала пам`ятку про права в процесі судового розгляду та з ними повністю ознайомлена (а.п. 130).
За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з твердженнями представника ОСОБА_12 ОСОБА_13 про порушення прав останньої, не ознайомлення її з правами в процесі судового розгляду, в тому числі стосовно призначення криміналістичних експертиз. В той же час, таким правом вона не скористалась, питання про призначення та проведення будь-яких криміналістичних досліджень не ставила.
Таким чином, з огляду на те, що в матеріалах провадження є в наявності висновок експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Тoyota Corolla», 1.3і, 2011 року випуску, проведений за участю сторін, в їх присутності та підписаний ними, ні цивільні відповідачі, ні їх представники питання про проведення повторних чи додаткових досліджень транспортного засобу на предмет спричинених збитків не ставлять, а суд з власної ініціативи позбавлений можливості проводити такі дослідження, оскільки це є не притаманною йому функцією, враховуючи, що можливість проведення таких досліджень втрачена, оскільки автомобіль потерпілою ОСОБА_10 реалізований, колегія суддів вважає, що висновок автотоварознавчого дослідження № 012/04/2015 автомобіля «Тoyota Corolla», 1.3і, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 № 012/04/2015 щодо кількості та вартості спричинених ОСОБА_10 збитків є належним доказом, який ні ОСОБА_12 , ні її представником не спростований (а.п. 37-38).

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги цивільного відповідача ОСОБА_12 про необґрунтованість стягнення спричинених злочином збитків.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні ОСОБА_12 , ні її представником не надано.
Більше того, дані твердження ОСОБА_12 були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.
За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення злочину ОСОБА_15 , кількість та вартість спричинених ОСОБА_10 в результаті вчинення злочину збитків, які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.
В провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_15 , потерпілих та свідків заборонених законодавством методів розслідування, порушення прав та законних інтересів ОСОБА_12 при визначені вартості спричинених злочином збитків, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях ОСОБА_12 викладених в апеляційній скарзі та її представника, які є прямо зацікавленими особами, їх роздумах щодо процесів в державі, діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях органів досудового розслідування та суду в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні кримінального закону, що не можна визнати допустимими доказами.
Ставлячи питання про скасування вироку, представник ОСОБА_13 , конкретних фактів порушення прав та законних інтересів цивільного відповідача ОСОБА_12 органами досудового розслідування та судом не навів, а виключно обмежився перерахунком та декларуванням норм права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.
ОСОБА_12 використовує політику подвійних стандартів, бачучи та декларуючи виключно свої права, при цьому повністю ігноруючи свої обов`язки, хоча закон покладає на осіб обов`язок неухильно дотримуватися вимог чинного законодавства, а не давати їм оцінку.
Є надуманими та підлягають відхиленню твердження ОСОБА_12 та її представника в тій частині, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ПДР України потерпілою ОСОБА_10 , оскільки такі повністю спростовуються вищенаведеними доказами.
Більше того, з огляду на те, що ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «Тoyota Corolla», д/н НОМЕР_2 , рухалася попереду, в попутному напрямку по відношенню до напрямку руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_15 , саме останній, а не ОСОБА_10 , допустивши наїзд на автомобіль потерпілої порушив вимоги ПДР України, спричинивши транспортному засобу під її керуванням механічні ушкодження.
Допустимих доказів, які б спростовували вищенаведені докази, в тому числі висновки автотехнічної експертизи, чи викликали сумніви у її належності, та були б підставою для призначення криміналістичних досліджень, в тому числі повторних або додаткових, на чому наголошує ОСОБА_12 та її представник, колегія суддів не знаходить і вважає вказані клопотання такими, що до задоволення не підлягають.
За наведених вище обставин не змінює факту вчинення злочину, не впливає на кваліфікацію дій та не звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності твердження представника ОСОБА_12 ОСОБА_13 , що оскільки ОСОБА_10 , керувала транспортним засобом до гаража, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, то це фактично виключає в діях ОСОБА_15 склад злочину та обов`язок ОСОБА_12 відшкодувати спричинені злочином збитки. Оскільки законність будівництва гаража, яким користується ОСОБА_10 жодним чином не спростовує встановлених судом обставин та висновків, в тому числі щодо доведеності вини саме обвинуваченого у вчиненні злочину.
Не може погодитися колегія суддів і з твердженнями цивільного відповідача ОСОБА_12 та її представника, що ОСОБА_10 не вправі була ставити питання про відшкодування шкоди спричиненої злочином в даному кримінальному провадженні. Оскільки, з огляду на те, що ОСОБА_10 внаслідок вчинення злочину було заподіяну майнову шкоду, це надає їй статусу потерпілої від злочину та право пред`явити цивільний позов про її відшкодування, який повинен бути розглянутий судом разом із кримінальним провадженням, що і є в даному випадку.
Аналогічні правові позиці містяться в п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» та ні ОСОБА_12 , ні її представником не спростовані.
Більше того, враховуючи час, затрачений ОСОБА_10 для захисту порушених прав, на переконання колегії суддів, виділення її позову для розгляду в цивільному порядку, на чому наголошує представник ОСОБА_13 , призведе до порушення розумних строків розгляду справи, порушення прав та законних інтересів потерпілої гарантованих державою, Конституцією України та нормами міжнародного права.
При цьому розгляд цивільного позову ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні, з огляду на те, що ОСОБА_12 була надана та забезпечена можливість заперечувати проти позову, представляти свої права та законні інтереси, користуватися правовою допомогою, не утворює порушення прав та законних інтересів останньої.

Як встановлено місцевим судом та стверджується матеріалами кримінального провадження, 25 березня 2015 року, біля 17 год., ОСОБА_15 , будучи водієм в ФОП ОСОБА_12 , керуючи автомобілем «Меrcedes-Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 , рухаючись по Вінницькому шосе, поряд будинку 12/1 а в напрямку вулиці Профспілкової, в порушення п. п. 12.4., 13.1. ПДР України, не врахувавши швидкість руху і дорожню обстановку, не переконавшись в безпечності свого руху та не обравши безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Тoyota Corolla», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_17 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого останній та ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Дорожньо-транспортна пригода, яка потягла вищенаведені наслідки, знаходиться в прямому причинному зв`язку із допущеними водієм автомобіля «Меrcedes-Benz Sprinter» ОСОБА_15 порушеннями ПДР України.

За вироком суду позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково. Ухвалено стягнути на користь ОСОБА_17 : з ПрАТ «Страхова компанія «Перша» 39500 грн. майнової шкоди; з ОСОБА_12 186696 грн. 01 коп. матеріальної та 30000 грн. моральної шкоди.
Вирішуючи спір, суд виходив з того, що транспортний засіб «Меrcedes-Benz Sprinter», яким керував обвинувачений застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Перша» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому завдана потерпілій ОСОБА_10 матеріальна шкода підлягає стягненню як із ОСОБА_12 , найманий працівник якої є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, так і зі страхової компанії в межах ліміту. Оскільки саме цивільний відповідач несе відповідальність за недотримання безпеки дорожнього руху та пасажирських перевезень і зобов`язана відшкодувати збитки, які можуть бути завдані третім особам, а також несе інші ризики, пов`язані з використанням транспортного засобу, як джерело підвищеної небезпеки (а.п. 30-32, 80-82, 122-124).
До таких висновків суд дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів такий висновок місцевого суду стосовно стягнення на користь ОСОБА_10 спричинених злочином збитків ґрунтується на вимогах закону, відповідає вимогам ст. ст. 1172, 1194 ЦК України і не суперечить йому.
З огляду на те, що транспортний засіб «Меrcedes-Benz Sprinter», д/н НОМЕР_1 , на випадок спричинення шкоди третім особам був застрахований ПрАт «СК «Перша», ґрунтується на вимогах закону і рішення місцевого суду про стягнення з страхової компанії на користь потерпілої ОСОБА_10 завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, пропорційно до передбачених угодою виплат (а.п. 28).
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 36.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року із змінами і доповненнями, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), що є у даному випадку, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану
вартість.

За таких обставин, обов`язок по сплаті ОСОБА_10 різниці матеріальних збитків зменшених страховою компанією на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість підлягає стягненню з ОСОБА_12 , як те визначив суд першої інстанції.
Оцінюючи всі дослідженні докази по справі в їх сукупності, колегія суддів вважає, що позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальних збитків завданих злочином підлягає до задоволення, оскільки кількість та вартість понесених витрат повністю стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та жодним учасником розгляду справи, в тому числі цивільними відповідачами та їх представниками не спростовані (а.п. 34-35, 37-38).
В той же час, приймаючи рішення про стягнення на користь ОСОБА_10 відшкодування вартості спричинених збитків, місцевий суд в порушення вимог закону та п. 9 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями не обговорив та не вирішив питання про передачу замінених вузлів та агрегатів автомобіля «Тoyota Corolla», 2011 року випуску, д/н НОМЕР_2 , які не можуть використовуватися за призначенням, але мають певну цінність.
За таких обставин, вирок місцевого суду в частині вирішення цивільного позову цивільного позивача ОСОБА_10 підлягає зміні. Після стягнення з страхової компанії та ОСОБА_12 матеріальної шкоди у вигляді ремонту автомобіля «Тoyota Corolla», 2011 року випуску, д/н НОМЕР_2 , слід зобов`язати ОСОБА_10 передати страховій компанії та ОСОБА_12 замінені деталі та вузли автомобіля «Тoyota Corolla», 2011 року випуску, д/н НОМЕР_2 згідно ремонтної калькуляції.

При перевірці законності рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди, місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи та надана належна оцінка зібраним доказам, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору в цій частині, зроблено обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог.

Місцевим судом в достатній мірі було враховано, що діями обвинуваченого було допущено порушення нормального способу життя потерпілої та її сім`ї, порушенням одного із основних конституційних прав права на здоров`я, недоторканості права власності, перенесеного ОСОБА_10 стресу, часу необхідного для відновлення попереднього стану здоров`я, характеру та виду тілесних ушкоджень, часу затраченого для захисту та відновлення своїх прав, оскільки фактично на протязі року відсутні будь-яких дії обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_12 щодо досягнення порозуміння з потерпілою, хоча б часткового відшкодування спричинених їй збитків, з врахуванням матеріального становища ОСОБА_12 , яка займається підприємницькою діяльністю та отримує сталі, стабільні доходи, беручи до уваги інфляційні процеси в державі, визначив у розмірі 30000 грн.
Зазначена сума моральної шкоди за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілої ОСОБА_10 є достатньою сатисфакцією.

За таких обставин колегія суддів не може погодитися з твердженнями ОСОБА_12 та її представника про відсутність законних підстав для стягнення на користь потерпілої ОСОБА_10 моральної шкоди спричиненої злочином.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу цивільного відповідача ОСОБА_12 задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 13 серпня 2015 року щодо ОСОБА_15 в частині вирішення цивільного позову цивільного позивача ОСОБА_10 змінити.

Зобов`язати ОСОБА_10 після відшкодування ОСОБА_12 та ПАТ «СК «Перша» матеріальної шкоди у вигляді ремонту автомобіля передати ОСОБА_12 та ПАТ «СК «Перша» пошкодженні деталі та вузли автомобіля «Тoyota Corolla», 2011 року випуску, д/н НОМЕР_2 : 8 комплектів кріплення дверей задніх лівих, бампер задній, кронштейн лівий бампера заднього, кронштейн правий бампера заднього, кронштейн правий бампера заднього, буфер задній лівий, буфер задній правий, кронштейн бампера задній центральний, комплект кріплення бампера заднього, кріпильні затискачі 14 шт., 2 болти, номерний знак задньої панелі, кришку багажника, ущільнювач кришки багажника, шарнір задній лівий, шарнір задній правий, замок кришки задній, ущільнювач ручки кришки задній, панель кришки багажника, напис виробника, емблему виробника задню, напис позначки моделі, декоративна накладка скла заднього, комплект кріплення заднього скла, 2 проміжні деталі, декоративну накладку на скло заднє, ліхтар задній лівий ЗШ, ліхтар задній правий ЗШ, ліхтар задній лівий ВТ, ліхтар задній правий ВТ, ліхтар номерного знака лівий, ліхтар номерного знака правий, крило заднє ліве, крило заднє праве, кріплення ліхтаря заднє ліве, кріплення ліхтаря заднє праве, вентиляційну трубу ліву, вентиляційну трубу праву, панель підлоги задню, буксирну провушину задню, наконечник ланжирона лівий, наконечник ланжирона правий, облицювання кришки багажника, килим покриття багажника, облицювання ЗШ панелі, диск колеса задній лівий, ковпак колеса задній лівий, покришку задню ліву, нагніт клапан задній лівий.
В решті вирок суду залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .