У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2016 року смт. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Оржицької РДА ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування заходів виховного характеру за ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання про застосування до малолітнього примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України.

24.10.2015 року в період з 12-00 год. до 16-00 год. ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 , шляхом зриву навісного замка проникли до автомобільного кунгу, який знаходиться на території недобудованого будинку культури в АДРЕСА_1 звідки викрали спортивний велосипед марки "Ardis" вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи від 04.11.2015 року становить 1100 грн. Викраденим розпорядились за власним розсудом, завдавши потерпілому шкоди на вищезазначену суму.

У діях малолітнього ОСОБА_7 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Дані суспільно небезпечні діяння, вчинила особа, яка не досягла віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Дії малолітнього ОСОБА_6 державним обвинуваченням кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України. Матерали до суду надійшли разом з клопотанням про застосування заходів виховного характеру.

Прокурор підтримав клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо малолітнього ОСОБА_7 , який скоїв суспільно небезпечне діяння та не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, та просив застосувати до малолітнього примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього з 20 год. до 06 год. терміном 6 місяців.

Захисник ОСОБА_4 , малолітній ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 не заперечували проти застосування до малолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього з 20 год. до 06 год. терміном 6 місяців.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно ОСОБА_6 , суд враховує особу, який характеризуються посередньо, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 14 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння. У зв`язку з цим до ОСОБА_6 , можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 384 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітніх має здійснюватися в порядку, що найменше порушує звичайний уклад неповнолітнього та відповідає його віковим і психологічним особливостям.

Відповідно до змісту п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України, яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
Відповідно до змісту п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати. З урахуванням даних про особу неповнолітнього та характеру вчиненого ним злочину чи суспільно небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме строк. Тривалість останнього має бути достатньою

для виправлення неповнолітнього

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що винність ОСОБА_6 , в скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши: прокурора, який підтримав клопотання, представника служби у справах дітей Оржицької РДА ОСОБА_8 , яка не заперечувала щодо задоволення даного клопотання, захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та законного представника ОСОБА_7 , враховуючи, що ОСОБА_6 вину свою визнав повністю, у вчиненому розкаявся, що на час вчинення ним суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 3 ст.185 КК України він не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, задовольнивши клопотання прокурора, а саме застосування до малолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього з 20 год. до 06 год. терміном 6 місяців.

Керуючись ст. ст.22, 97, 105 КК України , ст.ст. 284, 292, 301, 498-501, 392-395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_6 , який не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність - задоволити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, учня 8-го класу Оржицької ЗОШ І-ІІІ ст. - примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього з 20 год. до 06 год. терміном 6 місяців, які полягають у забороні покидати домівку у цей час, знаходитись у розважальних закладах.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувався. Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Оржицький районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1