Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/662/14-к
У Х В А Л А
Іменем України
18 лютого 2014 року м. Полтава
В поданій скарзі посилалася на те, що за її заявою на дії посадових осіб, а саме - начальника Територіальної державної інспекції з питань праці в Полтавській області ОСОБА_5 та заступника начальника ОСОБА_6 14 січня 2013 року було відкрито кримінальне провадження. Постановою від 14 листопада 2013 року старшого слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 кримінальне провадження за її скаргою було закрите.
Вказувала, що розслідування по кримінальному провадженню проведено не повно та не об`єктивно, без отримання її пояснень та пояснень всіх посадових осіб.
Вважає, що постанова слідчого підлягає скасуванню для продовження досудового розслідування.
Під час розгляду скарги в судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримала її вимоги, посилаючись на викладені обставини.
Слідчий СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 для викликом слідчого судді для розгляду скарги не з`явився.
За таких обставин, враховуючи встановлені нормами ст. 306 КПК України строки для розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі слідчого.
Кримінальне провадження здійснювалося за попередньою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
Згідно п.3 ч.1ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
За нормами ч. 1 ст. 367 КК України кримінальним правопорушенням є службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Як встановлено дослідженими матеріалами кримінального провадження, в поданій заяві про вчинення злочину, заявник ОСОБА_3 під час звернення що правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення просила притягнути до кримінальної відповідальності посадових осіб Територіальної державної інспекції праці в Полтавській області, які не виконують свої обов`язки.
В своїх поясненнях та заяві ОСОБА_3 вказувала, що за час її роботи в Полтавському міському пологовому будинку в період часу з 1992 року по 1996 року їй не було виплачено частину заробітної палати, яку також не виплачено і при звільненні з роботи.
Також вказувала, що з цих питань зверталася до Територіальної державної інспекції з питань праці в Полтавській області, за результатами перевірки внесені до Полтавського міського клінічного пологового будинку приписи № 109 та № 153 про усунення виявлених порушень трудового законодавства. Посилалася на відсутність контролю посадових осіб територіальної державної інспекції правці за виконанням внесених приписів, невнесення припису при проведенні перевірки за її заявою в грудні 2001 року та відмовою інспекції проводити перевірки за фактами інших порушень. Вважає, що посадовими особами інспекції, зокрема і начальником інспекції ОСОБА_5 , не виконуються, покладені на них службові обов`язки, чим їй завдано матеріальної та моральної шкоди, за що останні мають бути притягнуті до кримінальної відповідальності.
Дослідженими матеріалами кримінального провадження встановлено, що органами досудового розслідування в повній мірі перевірено викладені в заяві факти та встановлено, що ОСОБА_3 перебувала в трудових відносинах з Полтавським міським пологовим будинком і вважає, що останнім допущено стосовно неї ряд порушень вимог трудового законодавства, з приводу яких остання неодноразово зверталася до ТДІзПП, правоохоронних органів та судів.
27.08.2001 року за зверненням ОСОБА_3 державним інспектором праці проведено перевірку стану дотримання вимог законодавства про працю керівництвом Полтавського міського клінічного пологового будинку, за результатами якої головному лікарю закладу видано припис від 27.08.2011 р. № 109.
Даним приписом адміністрацію Полтавського міського клінічного пологового будинку зобов`язано провести донарахування ОСОБА_3 за останній день роботи акушеркою жіночої консультації (28.03.1996 р.) та виплатити заборговану суму.
У визначений термін припис не виконано, в зв`язку з чим постановою ТДІзПП від 01.11.2001 р. № 20 на головного лікаря Полтавського міського клінічного пологового будинку накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП в розмірі 85 грн.
Також слідчим встановлено, що 14.12.2001 року за зверненням ОСОБА_3 державним інспектором праці проведено перевірку стану дотримання вимог законодавства про працю керівництвом Полтавського міського клінічного пологового будинку, за результатами якої головному лікарю закладу видано припис від 14.12.2001 р. № 153. Досудовим розслідуванням також встановлено, що відповідно до листа Полтавського міського клінічного пологового будинку від 17.12.2001 року № 566/03 на виконання зазначеного припису керівництвом закладу проведено відповідні нарахування в розмірі 610 купоно-карбованців, але виплату коштів не проведено.
Також згідно з матеріалами кримінального провадження слідчим було допитано в якості свідка начальника ТДІзПП ОСОБА_5 , яка зазначила про наявність судових рішень та чисельних перевірок за зверненнями ОСОБА_3 .
З цих підстав слідчим 14 листопада 2013 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_3 повністю погоджується з даним висновком слідчого.
Як передбачено ч.2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування здійснюється з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Частиною 3 ст.214 КПК України передбачено, що здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 367 КК України вчиняється в формі невиконання або неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.
Досудовим розслідуванням встановлено відсутність фактів невиконання або неналежного виконання своїх службових обов`язків посадовими особами Територіальної державної інспекції з питань правці в Полтавській області, тому старшим слідчим Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 правомірно прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
В результаті розгляду скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження встановлено, що постанова старшого слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 14 листопада 2013 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, прийнята на підставі та в межах повноважень слідчого.
Оскаржуване рішення слідчого ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
Тому суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою, в задоволенні скарги слід відмовити.
Посилання скаржника в поданій скарзі на те, до слідчим не були допитані в якості свідків посадові особи територіальної державної інспекції праці у Полтавській області, які зазначені в заяві ОСОБА_3 , не спростовують обґрунтованість прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження.
Твердження заявника в поданій до суду скарзі про те, що слідчим не було її опитано під час досудового розслідування повністю спростовується матеріалами кримінального провадження.
При цьому суд виходить з того, що слідчий в кримінальному провадженні в силу норм ст. 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, уповноважений приймати рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України. При цьому слідчий оцінює докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Несвоєчасне повідомлення слідчим прокурора прокуратури Київського району м. Полтави про прийняття рішення про закриття кримінального провадження та несвоєчасне надіслання копії відповідної постанови заявнику та процесуальним керівникам в силу норм ст. ст. 284, 307 КПК України не є підставою для скасування постанови слідчого.
Неодноразове наполягання ОСОБА_3 в судовому засіданні на необхідність надання правової оцінки наявній на її думку бездіяльності групи прокурорів є безпідставним.
Згідно з вимогами ст. 303 КПК України бездіяльність прокурора, як процесуального керівника, окремому оскарженню до слідчого судді під час досудового розслідування не підлягає, така бездіяльність може бути предметом розгляду судом виключно під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Керуючись ст. ст. 303 310, 372 КПК України, -
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1

18.02.2014