У Х В А Л А

21 грудня 2010 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Галина В.П.,

суддів Голубицького С.С., Урдюк Т.М.,

за участю :

прокурора Мотринця Є.І.,

засудженого ОСОБА_1,

захисника-адвоката ОСОБА_2,

перекладача ОСОБА_3,

у відкритому судовому засіданні розглянувши апеляцію захисника - адвоката ОСОБА_4 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 3 червня 2010 року, яким

АЛСААТІ ОСОБА_5 Мостафу, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 1993 та 2003 років народження, непрацюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та засуджено до трьох років позбавлення волі з конфіскацією засобів вчинення злочину.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком АЛСААТІ ОСОБА_5 Мостафу визнано винним і засуджено за те, що він, наприкінці 2009 року вступивши у змову із невстановленою слідством особою ОСОБА_6 ОСОБА_7, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадян ОСОБА_8, сімї Пейманів в складі чотирьох осіб, батька - Пеймана Джавохера Хагігі, матері - ОСОБА_9 Куйо, та двох їхніх неповнолітніх дітей - Місага Джавохера Хагігі, ІНФОРМАЦІЯ_4 і Согар Джавохера Хагігі, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно попередньої домовленості із ними. З цією метою, за домовленістю, в листопаді 2009 року Пейман Джавохер Хагігі перерахував у ОСОБА_6 ОСОБА_7 вказаній невстановленій особі, матеріали справи щодо якої виділені в окреме провадження, за незаконне переправлення його та його сімї через державний кордон України 14 тисяч доларів США. 16 листопада 2009 року на підставі туристичних віз, які давали законне право їх перебування в Україні, сімя Пейманів літаком прибула з Ірану в Україну. Діючи за домовленістю, АЛСААТІ ОСОБА_5 Мостафа попросив свого знайомого, громадянина України ОСОБА_10, який був необізнаний про наміри останнього, зустріти їх в аеропорту м. Києва. На його прохання ОСОБА_10 зустрів сімю Пейманів у Києві, поїздом доставив їх у м. Львів та винайняв житло. Після закінчення строку дії туристичних віз за вказівкою АЛСААТІ ОСОБА_5 Мостафи сімя Пейманів переїхала на іншу квартиру, господарем якої був громадянин України ОСОБА_11 ОСОБА_3. В Україні АЛСААТІ ОСОБА_5 Мостафа, отримавши від Пеймана Джавохера Хагігі ще пять тисяч доларів США, планував переправити їх через державний кордон України у країни Західної Європи нелегально, без будь-яких документів, поза пунктами пропуску, для чого на території України займався пошуком осіб, які б безпосередньо змогли здійснити незаконне переправлення цих громадян ОСОБА_8 через державний кордон України в ОСОБА_12 для їх подальшої доставки в ОСОБА_6 ОСОБА_7.

Дізнавшись про організацію АЛСААТІ ОСОБА_5 незаконного переправлення через державний кордон України нелегальних мігрантів, ОСОБА_11 ОСОБА_3 8 лютого 2010 року звернувся із заявою у Львівське обласне управління СБУ і, цього ж дня, в його квартирі були затримані Пейман Джавохер Хагігі, його дружина - ОСОБА_9 Куйо, та їхні діти - Місаг Джавохер Хагігі і Согар Джавохер Хагігі, а в подальшому, у пункті пропуску через державний кордон України « Рава-Руська », при спробі виїхати з території України був затриманий і АЛСААТІ ОСОБА_5 Мостафа, злочинна діяльність якого була припинена.

В апеляції і доповненнях до неї захисника - адвокат ОСОБА_4, не оспорюючи доведеність вини засудженого у вчиненні даного злочину і правильність кваліфікації його дій судом першої інстанції, просить апеляційний суд помякшити призначену йому міру покарання та застосувати до нього ст. 75 КК України.

У доведеність своїх вимог покликається на те, що при призначенні покарання районний суд не врахував тяжкість вчиненого злочину, субєктивне ставлення засудженого до скоєного і дані про його особу. Зокрема, те, що він раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є підданим ОСОБА_6 ОСОБА_7, де має постійне місце проживання, на досудовому слідстві і в суді дав вичерпні та щирі покази про усі відомі йому обставини справи, а його належна процесуальна поведінка після обрання запобіжного заходу свідчить про відсутність у нього схильності до правопорушень чи уникнення від покарання. Також, вказує на те, що з боку сімї Пейманів до засудженого немає будь-яких претензій майнового чи іншого характеру. На його думку, дані обставини не були враховані судом при визначенні міри покарання АЛСААТІ ОСОБА_5 Мостафі та вважає, що наявність даних обставин дає підстави для застосування до нього положень ст. 75 КК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді Голубицького С.С. про обставини справи і зміст апеляції, вислухавши виступи захисника - адвоката ОСОБА_2 та засудженого на її підтримку, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, а вироку без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи встановила наступне.

Суд першої інстанції повністю дослідив зібрані докази у справі, правильно встановив фактичні обставини справи та дав вірну юридичну оцінку діям засудженого.

Що стосується призначеної міри покарання то, на думку колегії, вона відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Зокрема, як видно із вироку, при призначенні міри покарання засудженому районний суд взяв до уваги тяжкість скоєного злочину, його позитивну характеристику по місцю проживання і те, що останній до кримінальної відповідальності притягується вперше, тобто саме ті обставини, на які посилається в апеляції захисник.

Інші обставини, про які вказує скаржник, ІНФОРМАЦІЯ_6, наявність двох неповнолітніх дітей та відсутність будь-яких претензій з боку сімї Пейменів суду були відомі.

У той же час, доводи апеляції про дачу засудженим в ході досудового і судового слідства вичерпних та щирих показів у справі не відповідають дійсності. Як вбачається з матеріалів справи, і як вірно зазначив суд у своєму вироку, надані ним під час досудового і судового слідства покази є суперечливими, непослідовними та неодноразово змінювалися ним з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

А отже, ствердження захисника про усвідомлення засудженим своєї протиправної поведінки і щире каяття свого підтвердження не знайшли.

Скоєний засудженим злочин віднесений законом до категорії тяжких, за який передбачено покарання від трьох до семи років позбавлення волі.

Саме тому, незважаючи на тяжкість скоєного злочину, його нещирість і дачу різних показів у справі з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, суд, з врахуванням його першої судимості і наявності на утриманні двох неповнолітніх дітей, знайшов можливим призначити йому мінімальну міру покарання передбачену санкцією статті кримінального закону за скоєний злочин.

З огляду на це, враховуючи наявність наведених обставин, призначене йому судом покарання не можна визнати явно несправедливим та суворим, таким, що не відповідає його особі і тяжкості скоєного злочину, і, на думку колегії, навпаки, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав для помякшення йому призначеного покарання і застосування ст. 75 КК України, як про це просить адвокат, колегія суддів не вбачає та залишає апеляцію без задоволення, а вирок без змін.

В порядку ст. 365 КПК України колегія суддів вважає необхідним виключити з вироку вказівку про причетність до скоєння даного злочину громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_13, оскільки його вина у вчиненні цього злочину у встановленому порядку не доведена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366, 377 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію захисника - адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Залізничного районного суду м. Львова від 3 червня 2010 року, яким АЛСААТІ ОСОБА_5 Мостафу визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України і засуджено до трьох років позбавлення волі з конфіскацією засобів вчинення злочину без зміни.

В порядку ст. 365 КПК України виключити із тексту вироку вказівку про скоєння даного злочину засудженим в групі із ОСОБА_13 і вважати скоєним даний злочин ОСОБА_14 Мостафою за попередньою змовою з особою, матеріали справи відносно якої виділено в окреме провадження.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий : / підпис /.

Судді : / підписи /.