Справа № 1-227/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2011 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Бліщ О.Б.

при секретарі Вербещук В.А.

з участю: прокурора Сич Х.В.

підсудного ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_5, бангладешця, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, тимчасово непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, документ, який посвідчує особу - довідка про звернення до суду № 007677, видана 28.04.2011 року, Управлінням міграційної служби в Закарпатській області

у вчиненні злочину, передбаченого ст.332 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 ОСОБА_4, вчинив організацію незаконного переправлення через державний кордон України кількох сіб - трьох громадян ОСОБА_5, шляхом надання засобів та усуненням перешкод, а саме: шляхом здійснення їх таємного переховування у приміщенні винайнятої ним квартири в м. Одесі та забезпечення продуктами харчування, усунув перешкоди, шляхом надання їм порад і вказівок щодо уникнення їх виявлення правоохоронними органами України при таємному переховуванні, а також слідуванні від м. Харкова до м. Одеси та з м. Одеси до м. Ужгорода, наданням засобів, а саме транспортних засобів - винайнятого ним автомобілю таксі задля безперешкодної їх доставки та супроводження на територію Закарпатської області з метою організації подальшого безпосереднього незаконного переправлення через державний кордон України, при наступних обставинах.

Так, Хусейн ОСОБА_4, тимчасово проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_5 та не маючи постійного місця роботи, в кінці червня 2011 року, в ході телефонної розмови за допомогою засобів мобільного телефонного зв'язку з громадянами ОСОБА_6 ОСОБА_5 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8, 01.01.1987 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7, які тимчасово знаходились в м. Харкові без документів, які надавали їм законне право перебувати на території України, довідався про їх намір щодо незаконного слідування через державний кордон України в країни Європейського Союзу з метою працевлаштування.

Довідавшись про намір вищевказаних громадян ОСОБА_5 щодо незаконного слідування в країни Європейського Союзу, ОСОБА_1, керуючись мотивами допомоги своїм співвітчизникам у пошуках кращого життя, вирішив організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України, оскільки був обізнаний із способами вчинення злочинів на каналі нелегальної міграції та особами причетними до їх вчинення, тому що раніше затримувався за спробу незаконного перетину державного кордону України та утримувався в пункті тимчасового тримання нелегальних мігрантів ПавшиноМукачівського прикордонного загону в період з 20 грудня 2007 року по 22 травня 2008 року, звідки був звільнений в зв'язку з поданням заяви про отримання статусу біженця та легалізував своє перебування на території України, шляхом реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Діючи на виконання свого злочинного умислу щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_1 погодив з Мд. ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 порядок їх безперешкодного прибуття з м. Харкова до м. Одеса, таким чином, щоб вони не були затримані працівниками правоохоронних органів, заборонивши їм слідувати рейсовим транспортом та порадивши використати для цього автомобіль таксі.

Поряд з цим, ОСОБА_1, довів до вищевказаних нелегальних мігрантів порядок та спосіб їх незаконного переправлення через державний кордон України, у відповідності до якого, після їх прибуття до м. Одеси, він забезпечить їх таємне переховування на одній з винайнятій ним квартирі, після чого забезпечить їх безперешкодне таємне доставлення на територію Закарпатської області в район поблизу державного кордону України, де їх передадуть іншим особам, яких він підшукає для здійснення безпосереднього незаконного переправлення через державний кордон України.

Надалі, приблизно 8-9 липня 2011 року, ОСОБА_1, продовжуючи діяти на виконання злочинного умислу, зустрів поблизу залізничного вокзалу вищевказаних трьох громадян ОСОБА_6 ОСОБА_5, після чого організував їх таємне переховування на одній з винайнятій ним квартирі в м. Одесі, за адресою: АДРЕСА_2, таким чином, щоб їх не було виявлено працівниками правоохоронних органів, заборонивши їм залишати приміщення квартири та забезпечивши їх продуктами харчування на весь період переховування у вказаному приміщенні, не ставлячи при цьому до відома власника приміщення про свої злочинні плани.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність на каналі нелегальної міграції, ОСОБА_1, 21 липня 2011 року, з метою забезпечення безперешкодної доставки нелегальних мігрантів в район державного кордону України для безпосереднього незаконного переправлення в країни Європейського Союзу, запропонував своєму знайомому мешканцю м. Ужгорода на ім'я ОСОБА_2, яким виявився громадянин України ОСОБА_10, в ході зустрічі з останнім, супроводити групу вищевказаних трьох громадян ОСОБА_5 з м. Одеси в м. Ужгород, на що останній погодився, не будучи при цьому обізнаним про вищевказані злочинні наміри.

Підшуковуючи засоби безперешкодної доставки зазначених громадян ОСОБА_5 на територію Закарпатської області, в район поблизу державного кордону України, з метою їх подальшого незаконного переправлення в країни Європейського Союзу, ОСОБА_1, 27 липня 2011 року, після прибуття в м. Одеса ОСОБА_10, через останнього винайняв автомобіль служби таксі Люкс-таксімарки Мітсубісі Спейс Стар, д.н. НОМЕР_1, за кермом якого знаходився громадянин України ОСОБА_11, який не був обізнаний щодо злочинних планів ОСОБА_1, на якому, близько 18 години 30 хвилин, цього ж дня, прибув до місця тимчасового переховування нелегальних мігрантів в м. Одесі, по вул. Ніжинській, 59.

Тут, реалізуючи свій злочинний умисел щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_1, вивів з приміщення таємного переховування та здійснив посадку трьох громадян ОСОБА_5 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7, у зазначений винайнятий ним автомобіль таксі, де також знаходився і громадянин України ОСОБА_10, який повинен був вказати водію таксі точне місце доставки зазначених нелегальних мігрантів в м. Ужгороді, в районі кафе Халіфа, де їх повинні були зустріти інші особи, яких він мав намір залучити до безпосереднього незаконного переправлення зазначених нелегальних мігрантів через державний кордон України.

Однак, о 13 годині 50 хвилин 28 липня 2011 року, вищевказані громадяни ОСОБА_5 були виявлені та затримані прикордонним нарядом прикордонний патрульВПС ДіловеМукачівського прикордонного загону на північній околиці с. Ділове, Рахівського р-ну, Закарпатської області в прикордонній смузі на напрямку 320 прикордонного знаку, що на території Діловецької селищної ради Рахівського району, під час слідування до м. Ужгорода у зазначеному транспортному засобі марки Мітсубісі Спейс Стар, р.н. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_11 та супроводженні ОСОБА_10, для подальшого їх незаконного переправлення через державний кордон України.

У ході судового засідання підсудний ОСОБА_1 ОСОБА_4 свою у вчиненому визнав повністю та показав суду, що дійсно, він, приблизно знаючи про існуючий механізм можливого переправлення нелегалів через державний кордон України, співчуваючи своїм співгромадянам, через важкі умови їхнього проживання в рідній країні, знаючи про їх намір щодо незаконного слідування через державний кордон України в країни Європейського Союзу з метою працевлаштування, вирішив посприяти їм у такому, без будь-якої грошової винагороди за вказані дії. Так, він організував таке переправлення трьох громадян ОСОБА_5 - Мд. ОСОБА_7, , ОСОБА_8 ОСОБА_9, при обставинах, описаних у обвинувальному висновку.

У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє подібного не допускати та просить не карати його суворо.

Суд, на підставі ст.299 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, тобто без дослідження показів свідків, зазначених у списку обвинувального висновку, про що не заперечують учасники судового розгляду, при цьому підсудній розяснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Окрім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1, вина його доведена перевіреними в ході судового слідства матеріалами справи:

- протоколом огляду місця події від 28.07.2011 року - місця затримання нелегальних мігрантів на території с. Ділове Рахівського району, яким зафіксовано факт їх слідування на територію Закарпатської області з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон України (т. 1, а.с. 9-10);

- протоколом огляду речових доказів - вилучених у ОСОБА_1 та Мд. ОСОБА_7 мобільних телефонів, яким зафіксовані ознаки телефонних з'єднань між ними з приводу організації незаконного переправлення громадян ОСОБА_5, яку здійснив ОСОБА_1 (т.1, а.с. 185-186, 188-196, 198-205);

- протоколами впізнання осіб по фотознімкам за участю свідків громадян ОСОБА_5 ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, в ході яких вони впізнали ОСОБА_1, як особу, яка організувала їх незаконне переправлення через державний кордон України. (т.1, а.с. 117-124, т. 2 а.с. 163-166);

- протоколами впізнання осіб по фотознімкам за участю свідків громадян ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 ОСОБА_15, в ході яких вони впізнали ОСОБА_1, як особу, що причетна до організації незаконного переправлення через державний кордон України трьох громадян ОСОБА_5 та яка телефонувала ОСОБА_12 з приводу допомоги у звільненні затриманих прикордонниками нелегальних мігрантів (т.1, а.с. 219-221, т. 2 а.с. 167-178);

- протоколами очних ставок між свідками громадянами ОСОБА_5 ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_1, в ході якого свідки вказали та підтвердили причетність ОСОБА_1 до організації їх незаконного переправлення через державний кордон України та показали, що з приводу організації їх незаконного переправлення через державний кордон України вони домовлялись особисто і безпосередньо ОСОБА_1М.(т.1, а.с. 161-167);

- протоколами очних ставок між свідками ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_1, в ході якого свідки підтвердили свої попередні покази та показали, що ОСОБА_1 не ставив їх до відома про свої злочинні лани щодо організації незаконного переправлення нелегальних мігрантів через державний кордон України та показали, що після затримання нелегальних мігрантів їм стало відомо про те, що організацію їх незаконного переправлення через державний здійснив особисто ОСОБА_1 (т.1,а.с. 152-160, т. 2 а.с. 155-162);

- матеріалами адміністративного затримання нелегальних мігрантів громадян ОСОБА_5, копіями їх паспортів з простроченими термінами дії віз, які надають право на перебування в Україні, а також матеріалами адміністративного затримання громадян ОСОБА_11 і ОСОБА_10 за порушення законодавства з прикордонних питань. (т.1, а.с. 12-22, 29-33, 37-40);

- постановами Закарпатського окружного адміністративного суду щодо примусового видворення нелегальних мігрантів громадян ОСОБА_5, якими зафіксовано їх намір щодо незаконного слідування через державний кордон України в країни Європейського Союзу, до організації якого за матеріалами справи причетний ОСОБА_1 (т.2, а.с. 203-210);

- інформуванням ОРВ Мукачівського прикордонного загону №5/1265 від 5.08.2011 року, згідно якого особою, яка організувала незаконне переправлення нелегальних мігрантів 3 громадян ОСОБА_5 через державний кордон України є ОСОБА_1 (т.1, а.с. 69-72);

- матеріалами з особової справи ОСОБА_1, отриманої з Управління міграційної служби в Закарпатській області, згідно яких громадянин ОСОБА_5 затримувався в 2007 році Мукачівським прикордонним загоном в звязку із спробою незаконного перетину державного кордону України та утримувався в ПТТ ПавшиноМукачівського прикордонного загону ( т.2, а.с.20-45).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 332 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Цивільного позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази: мобільні телефони Нокія 1208,ІМЕІ 41644, з сім-карткою Лайф№063-218-41-56 та Блекбері, ІМЕІ 96542, з сім-карткою Лайф№093-018-17-73, та мобільний телефон Нокія 1208ІМЕІ 01659, з сім-карткою Лайф№ 063-208-36-22, що знаходяться в окремому пакеті при матеріалах кримінальної справи, конфіскувати в дохід держави як засоби вчинення злочину.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує як помякшуючі вину обставини те, що вину свою у вчиненні злочину він повністю визнав та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, даючи послідовні покази щодо обставин скоєння ним злочину, його позитивну характеристику з місця затримання.

Обтяжуючих обставин у відношенні підсудного у ході досудового слідства та в ході судового розгляду справи не встановлено.

Приймаючи до уваги конкретні обставини даної справи, суд вважає що у відношенні підсудного слід обрати покарання у виді позбавлення волі, з конфіскацією засобів вчинення злочину мобільних телефонів, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, що прямо передбачено санкцією ч.2 ст.332 КК України, однак, беручи до уваги особу винного, його щире розкаяння, ступінь суспільної небезпеки скоєного діяння, те що а даний злочин він наважився із співчуття, з метою допомогти співвітчизникам у пошуках кращого життя, оскільки у їхній країні люди проживають за межею бідності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 можливе без відбування покарання, а тому на підставі ст.75 КК України він підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 ОСОБА_4 визнати винним за ст.332 ч.2 КК України та призначити покарання 5 (пять) років позбавлення волі, з конфіскацією засобів вчинення злочину мобільних телефонів, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного за цим вироком, якщо він протягом 2(двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання чи роботи, періодично зявлятися в кримінально-виконавчу інспекцію, для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти негайно, в залі судового засідання.

Речові докази: мобільні телефони Нокія 1208,ІМЕІ 41644, з сім-карткою Лайф№063-218-41-56 та Блекбері, ІМЕІ 96542, з сім-карткою Лайф№093-018-17-73, та мобільний телефон Нокія 1208ІМЕІ 01659, з сім-карткою Лайф№ 063-208-36-22, що знаходяться в окремому пакеті при матеріалах кримінальної справи, конфіскувати в дохід держави як засоби вчинення злочину.

На вирок може бути внесена апеляція в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд, протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуюча: О.Б. Бліщ