Справа № 161/8230/15-к Провадження №11-кп/773/397/15 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 3 ст. 187 КК України Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Волинської області ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду від 24 липня 2015 року, яким, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцьк Волинської області, українець, громадянин України, освіта середня-спеціальна, мешканець АДРЕСА_1 , неодружений, працює головою кооперативу ОК «Надстир`я», раніше не судимий,

- засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 ( п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

На обвинуваченого покладені обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній домашній арешт, із забороною залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , у певний період доби з 22.00 год. до 06.00 год.

Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_6 термін перебування під вартою з 06 березня 2015 року по 07 березня 2015 року.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 в доход держави 634 (шістсот тридцять чотири) грн. 26 (двадцять шість) коп. судових витрат за проведення трасологічних та дактилоскопічної експертиз.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Цим же вироком засуджені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 187 КК України рішення щодо яких апеляційним судом прийнято іншим судовим документом.

Переглядаючи справу в порядку апеляційного провадження, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В :

За вироком суду обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , визнані винними і засуджені за те, що 22 лютого 2015 року близько 04.00 год., за попередньою змовою між собою, перебуваючи по АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, вчинили розбійний напад на оператора автозаправної станції ПП «Торгівельна компанія Укр-Петроль» ОСОБА_11 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, що виразився у нанесенні ударів ОСОБА_9 та ОСОБА_6 руками та ногами у ділянку голови, чим спричинили тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого незаконно проникли у приміщення вищевказаної станції, де відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 1890,72 грн. та картками поповнення операторів мобільного зв`язку на загальну суму 1644 грн., спричинивши ПП «Торгівельна компанія Укр-Петроль» майнову шкоду на загальну суму 3534, 72 грн., після чого, за допомогою ОСОБА_10 , залишили місце події, розподіливши викрадене майно між собою.

Заступник прокурора Волинської області у поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та правильності кваліфікації дій обвинуваченого вказує на незаконності вироку в частині призначеного ОСОБА_6 покарання через невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення.

Вказує на те, що призначаючи ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, суд першої інстанції прийшов до неправильних висновків про наявність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Вважає, що такі наведені у вироку обставини, як відсутність у ОСОБА_6 судимості, позитивні характеристики, здійснення догляду за престарілими особами, смерть його матері, участь рідного брата у антитерористичній операції, а також щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, співпраця з органами досудового розслідування, добровільне відшкодування завданих збитків, є лише обставинами, які характеризують особу обвинуваченого, а не обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім цього, звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції жодних мотивів прийнятого рішення не навів, а одні і ті ж обставини врахував як підставу для застосування ст. 69 та 75 КК України, що є недопустимим.

Просить вирок суду першої інстанції у частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасувати та постановити новий вирок, призначивши ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187 КК України покарання сім років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 у поданому на апеляцію прокурора запереченні вказує, що протягом усього досудового та судового слідства його підзахисний давав правдиві показання, активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті даного кримінального правопорушення, відшкодував завдані злочином збитки.

Тому орган досудового розслідування та суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 66 КК України правомірно віднесли щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування ОСОБА_6 матеріального збитку до пом`якшуючих покарання обставин. Посилання прокурора у апеляції про відсутність пом`якшуючих покарання обставин не відповідає фактичним обставинам справи. Просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Потерпілий ОСОБА_11 у поданому запереченні вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства. Також просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які апеляцію заперечили, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій щодо обвинуваченого ОСОБА_6 та доведеність його вини за ч. 3 ст. 187 КК України у поданій апеляційній скарзі не оспорюється, а тому суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_6 лише у частині призначеного йому покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції статті Особливої частини цього Кодексу з урахуванням положень Загальної частини Кодексу, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, умотивувавши своє рішення, суд може крім випадків засудження за корупційні злочини призначити основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції Особливої частини Кодексу.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за ст. 187 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався.

Зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 правомірно відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 у справі не встановлено.

По відношенню до його особи судом враховано, що злочин він вчинив вперше, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та праці, здійснює догляд за престарілими дідом і бабою.

Судом першої інстанції правильно прийнято до уваги, що ОСОБА_6 з початку досудового розслідування та при розгляді справи у суді першої інстанції давав правдиві показання щодо обставин вчиненого правопорушення, визнав вину, щиро каявся у вчиненому, всіляко сприяв органом досудового розслідування у розкритті злочину. Усі ці обставини у їх сукупності та даними, які характеризують особу обвинуваченого істотно знижують ступінь суспільної небезпеки особи обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним злочину, а тому суд першої інстанції правильно призначив покарання ОСОБА_6 на підставі положень ст. 69 КК України.

Посилання прокурора у апеляції, що наведені у вироку обставини лише характеризують особу обвинуваченого і не впливають на ступінь суспільної небезпечності його особи та вчиненого злочину, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне добровільне відшкодування шкоди свідчать про усвідомлення ОСОБА_6 протиправності своїх дій і готовність нести за це відповідальність, що на думку колегії істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з тим, звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції свій вирок в цій частині взагалі не умотивував та не навів підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, суд не в повній мірі врахував, що обвинувачений вчинив умисний злочин, який за класифікацією відноситься до особливо тяжких, а також його роль у вчиненому, а саме те, що він першим наніс удар потерпілому ОСОБА_11 по голові.

За таких обставин призначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК України не відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через його м`якість.

Тому вирок суду в частині призначеного покарання із застосуванням ст. 75 КК України через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового вироку.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 у справі не встановлено.

По відношенню до особи обвинуваченого колегією суддів враховується, що злочин він вчинив вперше, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та праці, доглядає за престарілими дідом і бабою.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 414 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2015 року в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_12 покарання за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 75 КК України скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна.

В решті вирок залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4