Номер провадження: 11-сс/785/1713/15
Номер справи місцевого суду: 502/2400/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кілійського райсуду Одеської області від 03.10.2015 року, якою ОСОБА_9 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115 КК України в рамках кримінального провадження №0000319 продовжений строк тримання під вартою;

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Кілійського району Одеської області та продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_9 терміном на один місяць, тобто до 04.11.2015 року.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, вказав, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання лише у вигляді позбавлення волі. Окрім того, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, так як має за межами України певне коло знайомих осіб, у зв`язку з чим передбачені ст. 177 КПК України ризики не знизились та не відпали.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з порушенням норм кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню, обґрунтовуючи свої доводи наступним:

- під час розгляду клопотання слідчого, прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеність яких є обов`язковою відповідно до ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 177 КПК України;

- слідчий суддя не врахував, що він має постійне місце мешкання, одружений, є пенсіонером, інвалідом 3 групи, тяжко хворіє;

- слідчий суддя не взяв до уваги те, що потерпілий ОСОБА_10 довів його до сильного душевного хвилювання, що стало причиною скоєного.

З огляду на викладене вище, ОСОБА_9 просив скасувати ухвалу та обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти їх задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, оскільки своє рішення про продовження відносно ОСОБА_9 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивував тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, п.5 ч. 2 ст. 115 КК України, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, оскільки має певне коло знайомих осіб та постійне джерело доходів за межами території України.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не знизились та не відпали.

Так, обгрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, п.5 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, а саме, заявою ОСОБА_9 від 09.05.2015 р. (а.с.14-15), протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 (а.с.6-10), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 , висновками щодо розгляду заяв ОСОБА_9 (а.с.28-30).

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Апеляційний суд враховує те, що злочин, який інкримінується ОСОБА_9 був вчинений 09.05.2015 року, вперше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був застосований до ОСОБА_9 12.05.2015 року та продовжувався на підставі ухвал слідчих суддів та суду.

Разом з тим, аналізуючи доводи ОСОБА_9 про те, що слідчий суддя не взяв до уваги його стан здоров`я, те, що він має постійне місце мешкання, одружений, є пенсіонером, інвалідом 3 групи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_9 дійсно має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно характеризується за місцем мешкання (а.с.79), разом з тим, згідно медичної довідки, наданої Ізмаїльським УВП УДПС України в Одеській області, стан здоров`я ОСОБА_9 є задовільним.

Проте, апеляційний суд враховує, що з 2001 року на території Російської Федерації ОСОБА_12 призначена страхова виплата у розмірі 2398,97 руб. безстроково (а.с.82), у зв`язку з чим існують реальні ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду за межами України, маючи постійне джерело доходів в Російській Федерації.

Окрім того, апеляційний суд враховує позицію представника потерпілого ОСОБА_8 , який зазначив, що потерпілий ОСОБА_10 просив залишити рішення слідчого судді без змін, так як він боїться за своє життя, та вважає, що знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_9 може завдати шкоди його здоров`ю.

Разом з тим, при розгляді апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_9 апеляційним судом встановлені істотні порушення КПК України допущені посадовими особами Кілійського РВ щодо своєчасного направлення зазначеної скарги до суду апеляційної інстанції.

Так, відповідно до ст. 422 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду 1-ої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали суду 1-ої інстанції оголошений 03.10.2015 року та в той же день вручений підозрюваному ОСОБА_9 під розписку. Строк дії ухвали визначений до 04.11.2015 року.

06.10.2015 року ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, яка поступила до апеляційного суду лише 18.11.2015 року. При цьому, у супровідному листі Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області зазначено, що скарга ОСОБА_9 направляється 06.10.2015 року за вих. №58/1/6085, однак, на конверті, відповідно до штампу «Укрпошти», фактичне відправлення листа датоване 12.11.2015 року, що свідчить про те, що посадові особи Кілійського РВ своєчасно апеляційну скаргу підозрюваного до суду апеляційної інстанції не направили, чим порушили його право на розгляд скарги у розумні строки.

При цьому, строк дії оскаржуваної ухвали слідчого судді Кілійського райсуду Одеської області від 03.10.2015 року вже сплив та ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.09.2015 року обвинувальний акт по зазначеному кримінальному провадженню був повернутий прокурору із встановленням строку для усунення недоліків.

Також, згідно матеріалів справи, в даний час кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 вже знаходиться на розгляді в Овідіопольському райсуді Одеської області та ухвалою зазначеного суду від 03.11.2015 року йому продовжений строк тримання під вартою до 02.01.2016 року, яка не являється предметом оскарження, та не розглядається судом апеляційної інстанції.

Отже, апеляційний суд вважає що на час постановлення оскаржуваної ухвали, прокурором було доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_9 вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, п.5 ч.2 ст.115 КК України та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тому його скарга не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Кілійського райсуду Одеської області від 03.10.2015 року підлягає залишенню без змін.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне довести до відома прокурора Одеської області про виявлені істотні порушення вимог КПК України з боку посадових осіб Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області щодо несвоєчасного направлення апеляційної скарги ОСОБА_9 від 06.10.2015 р. до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 177, 182-184, 199, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 03.10.2015 року, якою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, п.5 ч.2 ст.115 КК України в рамках кримінального провадження № 0000319 продовжений строк тримання під вартою залишити без змін.

Довести до відома прокурора Одеської області про виявлені істотні порушення вимог КПК України з боку посадових осіб Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області щодо несвоєчасного направлення апеляційної скарги ОСОБА_9 від 06.10.2015 р. до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4