Єдиний унікальний номер № 285/3622/15-к
Провадження № 1-кп/0285/362/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:
04 вересня 2014 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 125 КК України, до штрафу в розмірі 850 грн.; 27 листопада 2014 року ухвалою апеляційного суду Житомирської області вирок суду першої інстанції змінено в частині зменшення розміру вказаного штрафу до 510 грн., в решті вирок суду залишено без змін,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, -
Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 вересня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому основне покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27 листопада 2014 року вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 вересня 2014 року змінено в частині розміру призначеного штрафу, який зменшено до 510 грн., в решті вирок залишено без змін.

Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 вересня 2015 року зі змінами внесеними ухвалою апеляційного суду Житомирської області набрав законної сили 27 листопада 2014 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений до основного покарання у вигляді штрафу, зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

ОСОБА_5 , достовірно знаючи про вищевказане призначене покарання, всупереч вимог ч. 1 ст. 26 КВК України, після набрання вироком законної сили, станом на 06.07.2015 року добровільно не сплатив даний штраф, маючи щомісячний дохід, отримуючи пенсію за віком з 08.04.2000 року, розмір якої станом на 31.08.2015 року становить 1167 грн. 06 коп., тобто ухиляється від сплати штрафу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України фактично визнав та пояснив, що не сплачував штраф, оскільки мав намір оскаржувати судове рішення в касаційному порядку. Крім того, надав квитанцію про сплату штрафу за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 вересня 2014 року у розмірі 510 гривень (а.с. 15).

Крім визнання вини обвинуваченим, його винність повністю стверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 вересня 2014 року слідує, що ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому основне покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с. 39-41).

З ухвали апеляційного суду Житомирської області від 27 листопада 2014 року слідує, що вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 вересня 2014 року змінено в частині розміру призначеного штрафу, який зменшено до 510 грн., в решті вирок залишено без змін (а.с.43-45).

З листа Новоград-Волинського міськрайонного суду слідує, що ОСОБА_5 судом двічі 23.12.2014 року за вих. № 27229/14 та 24.03.2015 року за вих. № 5918/15 направлялись повідомлення про необхідність сплати штрафу у розмірі 510 гривень, про одержання даних повідомлень до суду надійшли рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 50).

З листа Управління ПФУ в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі № 4851/02 від 31.08.2015 року слідує, що розмір пенсії ОСОБА_5 станом на 31.08.2015 року становить 1167 грн. 06 коп. (а.с. 55).

З довідки Новоград-Волинського міськрайонного ТМО № 1631 від 24.09.2015 року слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає АДРЕСА_1 , оглянутий лікарем невропатологом і психіатром. Факт «провалів в пам`яті» встановлюється в судовому порядку. На момент огляду 24.09.2015 року виявлено судинну патологію головного мозку: Дисциркуляторна енцефалопатія II (два). Синдром судинного паркінсонізму (а.с. 65).

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 та його умисні дії, які виразилися в ухиленні від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання, кваліфікує за ч.1 ст. 389 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є рецидив злочинів.
Обвинувачений раніше судимий, вину не визнав, штраф за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 вересня 2014 року у розмірі 510 гривень сплатив під час судового розгляду даного кримінального провадження, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, пенсіонер, тяжко хворіє.
Разом з тим, відповідно до ст. 57, 61 КК України покарання у вигляді виправних робіт та обмеження волі, які передбачені санкцією ч. 1 ст. 389 КК України не застосовуються до осіб пенсійного віку.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, -
УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий: