ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

ІМЕНЕМ України

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_4.,

суддів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

за участю прокурора ОСОБА_7,

секретаря судового засідання ОСОБА_8,

розглянув 17 листопада 2015 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 2 квітня 2015 року щодо вироку Краснолиманського міського суду Донецької області від 24 грудня 2014 року.

Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено

ОСОБА_2, 1967 р. н., громадянина України, не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1

- за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням протягом трирічного іспитового строку та покладенням обов'язку, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Краснолиманської центральної районної лікарні 10 544,01 грн витрат на лікування ОСОБА_3

Згідно вироку ОСОБА_2 13.10.2014 між 10:30 та 19:10, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в будинку АДРЕСА_2 Краснолиманського району Донецької області, на ґрунті неприязних стосунків ударив ОСОБА_3 ножем в живіт, умисно заподіявши йому тяжке тілесне ушкодження.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м'якості, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав скаргу прокурора та просив залишити оскаржене рішення без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються, доводи ж прокурора про мʼякість призначеного покарання через безпідставне застосування положень ст. 75 КК України та невідповідність змісту ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України є необґрунтованими.

Так, залишаючи без зміни вирок місцевого суду, апеляційний суд у відповідності до вимог ст. 419 КПК України навів достатні та переконливі мотиви з яких визнав необґрунтованими доводи прокурора про те, що покарання засудженому призначено без дотримання загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, та без урахування положень ст. 75 КК України.

При цьому апеляційний суд врахував, що ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є учасником АТО, щиро розкаявся, про що свідчить зокрема його активна допомога потерпілому, що призвело до своєчасного надання медичної допомоги й врятування життя ОСОБА_3

Взяв до уваги суд й позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні.

Отже, оскаржене рішення є законним та обґрунтованим

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване рішення, при розгляді даної справи не було допущено.

Зважаючи на зазначене, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 2 квітня 2015 року щодо вироку Краснолиманського міського суду Донецької області від 24 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_2 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6