АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-142 Номер провадження 11-а-439/2010Головуючий у 1-й інстанції Логвінова Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ст.121.ч2 КК УКрахни
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Голубенко Н.В.

суддів: Орлової Н.Ф., Захожай О.І. з участю:

прокурора: Антонова А.В. засудженого: ОСОБА_2

потерпілої :ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляціями: засудженого ОСОБА_2; помічника прокурора Київського району м. Полтави

на вирок Київського райсуду м. Полтави від 07.04. 2010 року.

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець м. Полтави вул.. Огородня 18, громадянин України, розлучений, ІНФОРМАЦІЯ_2, на працюючий, на підставі ст.. 89 КК України не судимий,-

засуджений за ст. 121 ч.2 КК України із застосуванням ст..69 КК України на 5 років позбавлення волі.

Згідно вироку суду, 4 листопада 2009 року, близько 12.30 год. ОСОБА_2, перебуваючи за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, після вживання спиртних напоїв , на грунті раптово виниклих неприязних відносин до свого батька ОСОБА_4, умисно штовхнув останнього в ділянку тулубу, після чого ОСОБА_4 впав на книжковий стіл, при цьому вдарившись грудною клітиною та обличчям. В подальшому , ОСОБА_2, перебуваючи на подвір*ї вищевказаного господарства, зробив ще один поштовх долонями рук в ділянку тулубу батька ОСОБА_4, який від отриманого поштовху впав на паркан, при цьому вдарившись грудною клітиною та обличчям. Внаслідок вказаного ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу тулубу, множинних двохсторонніх переломів ребер по різним анатомічним лініям з пошкодженням пристіночної пліви зліва, розривів тканин лівої легені, рани голови з ознаками заживання, садна голови, ніжних кінцівок та крововиливів голови і кінцівок. Вказані спричинені тілесні ушкодження відносяться до тяжких, що є небезпечними для життя і здоров*я потерпілого в момент їх спричинення , від отримання яких ОСОБА_4 через деякий час помер.

Смерть ОСОБА_4 наступила в результаті тупої травми грудної клітини з множинними двохсторонніми переломами ребер по різним анатомічним лініям, пошкодженням пристіночної пліви зліва, розриву тканин лівої легені.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку та постановлення нового без застосування ст. 69 КК України в межах позиції прокурора в суді першої інстанції.

В апеляції засудженого ОСОБА_2 ставиться питання про скасування вироку суду та повернення кримінальної справи на новий судовий розгляд для встановлення вірних фактичних обставин отримання загиблим тілесних ушкоджень та подальшої перекваліфікації його дій з ст.. 121 ч.2 на ст.. 136 ч.3 КК України. ОСОБА_2 в апеляції зазначає , що батька не бив та не штовхав, визнає себе винним тільки в несвоєчасному наданні допомоги потерпілому.

Колегія суддів апеляційного суду заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2 та прокурора, які підтримали надані кожним апеляції із підстав в них зазначених, потерпілу ОСОБА_5, яка вважає недоведеною причетність її брата до смерті батька., перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляцій в її межах, приходить до висновку , що надані апеляції підлягають частковому задоволенню .

Висновки суду першої інстанції про вірність встановлення фактичних обставин скоєного ОСОБА_2 злочину, за який він засуджений, колегія суддів вважає передчасними.

ОСОБА_6, факт спричинення тілесних ушкоджень батьку, заподіяних ним шляхом поштовху та подальшого падіння останнього на стіл та паркан , оспорює та вказує , що тілесні ушкодження внаслідок яких настала смерть, ОСОБА_4 отримав внаслідок самостійного падіння, без його втручання. Оговорити себе був вимушений під тиском працівників міліції .

ОСОБА_2 під час досудового та судового слідства тричі змінював свої показання стосовно фактичних обставин скоєного злочину та механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

Незважаючи на вказане, під час досудового та судового слідства , розглядалася тільки одна версія отримання тілесних ушкоджень загиблим , а саме під час падіння внаслідок поштовху.

Таким чином поза увагою досудового слідства та суду залишилися дані судмедеспертизи трупа ОСОБА_2 , яка можуть свідчити про інший механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, а саме внаслідок побиття ногами та руками , про що можуть свідчити чисельні тілесні ушкодження виявлені у загиблого на різних фрагментах та частинах тіла, в тому рахунку характерні для самооборони. Досудовим слідством взагалі не дано також оцінки тому , що тілесні ушкодження виявлені у загиблого при одноразовому падінні утворитися не могли.

Таким чином під час досудового слідства було взагалі безпідставно не встановлено, які тілесні ушкодження у загиблого утворилися внаслідок ударів руками та ногами та їх кількість, відповідно до необхідності встановлення механізму їх утворення , а не вірогідності або можливості цього.

Під час досудового слідства взагалі достовірно не встановлений час настання смерті ОСОБА_4 та час спричинення йому тілесних ушкоджень та відповідно розрив у часі між вказаними подіями. Досудовим слідством вказане встановлювалось вірогідно , тільки зі слів засудженого.

Таким чином достовірно залишився не встановленим або не спростованим факт того , що смерть потерпілого могла настати під час його побиття засудженим, внаслідок розриву легенів відповідно до матеріалів експертизи.

Згідно вказаних матеріалів експертизи ОСОБА_4В спиртні напої в день свої смерті не вживав, що спростовує показання засудженого про вживання алкоголю з батьком та в подальшому пояснювало його неадекватну поведінку та самостійність небезпечних падінь.

Під час проведення експертизи не встановлено , від яких саме з чисельних переломів ребер настала смерть ОСОБА_4 Крім того , під час проведення відтворювання обстановки та обставин події за участю засудженого та судмедексперта, засуджений вказав , що батько впав від поштовху на паркан та відповідно отримав тілесні ушкодження. Але вказаний паркан не оглядався , його розмір , висота та розрив між штахетинами на паркані та їх ширина торцевої поверхні штахетин взагалі залишилися не встановленими. Тобто фактично залишилися не встановленими реальна можливість утворення переломів ребер відповідно до їх кількості та міста розташування на тілі у загиблого об травмо утворюючу поверхню частини паркана в його кутовій частині (фото №7) відповідно до характеристик розміру складових паркану, торцевої частини штахетин. , його висоти та стану шляхом реального співставлення цих даних та встановлення реальної картини можливості травмування загиблого згідно виявлених у нього тілесних ушкоджень. При необхідності вказаний паркан повинен бути вилучений та наданий судмедєкспертам для дослідження.

Під час досудового слідства були не встановлені дані про стан здоров*я загиблого, на які хвороби він страждав та що йому заважало пересуватися. Для цього необхідно вилучити його медичну карту в лікарні за місцем проживання. Не були також встановлені фізичні данні ОСОБА_4 відповідно до віку, його образ життя, маршрути пересування та їх відстань - відвідування магазинів, отримання пенсії , тощо.

Таким чином під час досудового слідства належним чином не були встановлені обставини, які передували скоєнню злочину, взаємовідносин потерпілого та засудженого до настання скоєного злочину, дії кожного із вказаних осіб, причини припинення дій з боку винної особи та її відношення до скоєного, спосіб вчинення злочину, характер, механізм утворення спричинених тілесних ушкоджень потерпілому.

Після встановлення зазначеного по справі необхідно провести комісійну комплексну судмедекспертизу з метою встановлення достовірного механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого для послідуючого визначення кваліфікації дій ОСОБА_2

Вказана однобічність та неповнота досудового слідства є суттєвою і усунута під час судового слідства не може бути внаслідок необхідності проведення значної кількості слідчих дій. 3*ясування вказаних обставин має істотне значення для правильного вирішення справи і потребує значного проміжку часу , який перевищує розумні процесуальні строки розгляду та знаходження справи в суді.

Крім того колегія суддів звертає увагу , що під час нового судового розгляду справи необхідно більш детально дослідити підстави та взагалі можливість та доцільність застосування ст. 69 КК України стосовно ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_2 та помічника прокурора Київського району м. Полтави частково задовольнити.

Вирок Київського райсуду м. Полтави від 07.04. 2010 року стосовно ОСОБА_2 скасувати , а кримінальну справу повернути прокурору Київського району м. Полтави для організації проведення додаткового досудового слідства

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити без змін - тримання під вартою.

Судді :

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_1