В И Р О К

іменем України

Справа №1-92/11

Провадження №1/1023/8064/11

16 грудня 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого Малишенко Т.О.

при секретарі Катамай Г.М.

за участі прокурора Шиленко М.І., за участі підсудного: ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за звинуваченням: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, постійного місця проживання не має, раніше судимого:

- 21.12.2005 року Славутицьким міським судом Київської області за ст. 185 ч.3 КК України 3 роки шість місяців позбавлення волі;

- 02.06.2006 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ст.ст.121 ч.1,69, 70 ч.4 КК України 4 роки позбавлення волі;

-30.09.2011 року Славутицьким міським судом Київської області за ст.185 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі

- у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2, 263 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, повторно, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), крім того незаконно поводився зі зброєю, тобто носив холодну зброю, без передбаченого законом дозволу.

Злочин скоєно при таких обставинах: 30.08.2011 року о 12 годині 50 хвилин. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись поряд з будівлею ліцею м. Славутич Київської області, побачив розташований біля стіни їдальні ліцею, велосипед марки «Comanche Ontario FS», який належить ОСОБА_2, маючи умисел на повторне викрадення чужого майна вирішив викрасти вказаний велосипед. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 підійшов до велосипеду і користуючись тим, що його власника поруч немає, таємно викрав велосипед «Comanche Ontario FS»,вартістю 1015 грн., який належать ОСОБА_2, чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 20.09.2011 року в денний час ОСОБА_1, знаходячись в центральному парку м.Славутич, Київської області, виявив ножа, який виготовлений по типу мисливських ножів і являється холодною зброєю та вирішив залишити його собі, для подальшого використання в господарських цілях, тобто придбав холодну зброю. Вказаний ніж ОСОБА_1 використовував при збиранні пляшок та в інших господарських цілях. О 19 годині 30 хвилин, тієї ж доби. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходився біля під'їзду № 1 будинку № 7 Московського кварталу м. Славутич, при цьому незаконно, тобто не маючи, передбаченого п.2.3.3 інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», яка затверджена Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, дозволу носив холодну зброю - ніж виготовлений саморобним способом з використанням заводського обладнання по типу мисливських ножів та був затриманий працівниками міліції, і вказаний мисливський ніж у нього було виявлено та вилучено.

Допитаний у суді в якості підсудного ОСОБА_1, провину у скоєному визнав повністю, суду пояснив, що дійсно перебував у стані алкогольного сп,яніння, побачив велосипеда і його викрав, крім того працівники міліції виявили в нього мисливській ніж, який він знайшов, залишив собі, ніж він використовував в господарських цілях і для збирання пустих пляшок. У вчиненому щиро кається, просив звернути суду, що велосипед потерпілому повернуто.

Підсудним було заявлено клопотання, оскільки він провину визнав повністю, то обмежитись дослідженням фактичних обставин справи, інші учасники судового засідання не заперечували проти даного клопотання, тому суд ухвалив на підставі ч.3 ст.299 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись дослідженням фактичних обставин справи. При цьому суд зясував, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також розяснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні були оголошені показання потерпілого ОСОБА_2, про те, що він у своїй власності мав велосипеда, яким користувався син, йому зателефонували і повідомили, що невідома особа у сина викрала велосипед. На час розгляду справи велосипед повернуто.

Оцінивши досліджені по справі докази, суд вважає, що провина підсудного в інкримінованому діянні підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, які судом вивчено в судовому засіданні.

Органи досудового слідства дії підсудного кваліфікували за ст.185 ч.2 КК України, як те, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а також як навмисні дії, що виразилися в незаконному поводженні зі зброєю, тобто в носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу за ст. 263 ч.2 КК України.

Проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що дії підсудного органи досудового слідства кваліфікували правильно, оскільки в судовому засіданні знайшла підтвердження кваліфікація його дій заст.185 ч.2 КК України. Як було зясовано у суді, дії підсудного були спрямовані на таємне викрадення чужого майна, тобто підсудний скориставшись відсутністю сторонніх осіб, незаконно, безоплатно, непомітно вилучив чуже майно в даному випадку велосипед, поза волею власника, і зміг довести крадіжку до кінця, тобто розпорядився майном на свій розсуд, повторно, оскільки вчинив дані дії в період відбування покарання за аналогічний злочин. Крім того дії підсудного за ст. 263 ч.2 КК України також знайшли підтвердження так як підсудний носив ножа який визнаний холодною зброєю без передбаченого законом дозволу.

Обставиною, яка обтяжує відповідальність підсудного, суд вважає, вчинення злочину в стані алкогольного сп,яніння.

Обставиною, яка помякшує відповідальність підсудного, суд вважає, щире каяття і те, що він своїми поясненнями активно сприяв розкриттю злочину.

Постійного місця проживання підсудний немає, ніде не працює.

Санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає відповідальність у вигляді арешту, обмеження волі і позбавлення волі. Санкція ч.2 ст. 263 КК України передбачає відповідальність у вигляді штрафу, громадських робіт, арешту, обмеження волі і позбавлення волі. Суд вважає, що з урахуванням того, що підсудний неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні і інші злочини, немає постійного місця проживання і роботи, веде антигромадський образ життя,то до нього необхідно застосувати міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.321,323,324 КПК України, суд

п р и с у д и в:

Визнати винним ОСОБА_1 за ст. 185 ч.2 КК України і ст. 263 ч.2 КК України і призначити покарання:

- за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

- за ст. 263 ч.2 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1,2 КК України ОСОБА_1, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного ОСОБА_1, покарання за вироком Славутицького міського суду від 30.09.2011 року , остаточно призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Зарахувати в строк покарання остаточно призначеного покарання ОСОБА_1, покарання відбуте частково за вироком Славутицького міського суду від 30.09.2011 року, рахуючи його з 27.09.2011 року.

Залишити ОСОБА_1, міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу тримання під вартою в слідчому ізоляторі м. Чернігова .

Речові докази: велосипед «Comanche Ontario FS» переданий ОСОБА_2, залишити у останнього; ніж знищити.

Стягнути з ОСОБА_1, понесені судові витрати на користь НДККЦ ГУ МВС України в Київській області у сумі 486,76 гривень.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Славутицький міський суд протягом 15 діб, а підсудному з моменту вручення.

Суддя Т. О. Малишенко