Справа № 511/2475/15-к
Номер провадження: 1-кс/511/315/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря - ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність слідчих органів прокуратури,
встановив:
ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність слідчих органів прокуратури в якій просить зобов`язати слідчі органи прийняти рішення по справі №1 за ознаками злочину передбаченого ст. 364 ч.2 КК України де вона притягнена в якості обвинуваченої шляхом скасування постанови про притягнення в якості обвинуваченої за ст. 364 ч.2 КК України, та по кримінальному провадженню №0000234, а також зобов`язати слідчі органи надати повну відповідь які саме статистичні дані по УІАЗ ГУ МВС України в Одеській області по кримінальній справі №1 та по кримінальному провадженню №0234 приведені у відповідність.

Свою скаргу заявниця обґрунтувала тим, що 27.03.2007 року прокуратурою Роздільнянського району Одеської обл. порушено кримінальну справу № 1 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України по факту розтрати матеріальних цінностей супермаркета « ОКОС» м. Роздільна Одеської області. 27.06.2007року прокуратурою Роздільнянського району порушено кримінальну справу № 4 за ознаками злочину, передбаченого ст.. 364 ч.2 КК України. 27.06.2007року прокуратурою Роздільнянського району, а саме слідчим ОСОБА_5 було винесено постанову про об`єднання кримінальних справ № 1 № 4 в одне провадження та присвоєно єдиний номер справи № 1. 03.01.2008 року її було притягнуто в якості обвинуваченої за ст.. 364 ч.2 КК України ( зловживання службовим становищем, яке спричинило тяжкі наслідки), обрано запобіжний захід - підписку про невиїзд, де за номером справи № 1 було направлено ф № 4 до довідкової картотеки Управління інформаційно-технічного забезпечення ГУМВС України в Одеській області, де зазначено, що ій пред`явлено обвинувачення. Справа № 1 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України прокуратурою Роздільнянського району перекваліфіковано на ч.3 ст. 190 КК України та передана до СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області, та 20.02.2013 року (згідно нового КПК України) відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 з правовою кваліфікацією ч.3 ст. 190 КК. На теперішній час відомостей про перекваліфікацію даного правопорушення відносно неї зі ст.. 364 на ч.3 ст. 190 КК України до Управління інформаційно-аналітичного забезпечення не внесені. Такі дії або бездіяльність органів прокуратури скаржниця вважає недопустимими, а тому була вимущена звернутися зі скаргою до слідчого судді.
В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 наполягала на задоволенні своєї скарги та просила зобов`язати органи прокуратури внести зміни до статистичних даних по УІАЗ ГУ МВС України в Одеській області, оскільки вони не відповідають дійсності.

Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву в якій просив скаргу розглянути без його участі, рішення просив прийняти на розгляд суду. Також слідчий в своїй заяві повідомив, що матеріали кримінального провадження згідно супровідного листа заступника прокурора району від 05.06.2015 року направлено на проведення судово-економічної експертизи.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні прокурор надав пояснення, що на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000234 з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 190 КК триває, справа знаходиться на проведенні судово-економічної експертизи. Дане кримінальне провадження зареєстровано в ЄРДР по факту, підозра нікому не пред`являлась, ОСОБА_7 по кримінальному провадженню ні є заявником, потерпілим або підозрюваною особою, а тому він не вбачає підстав для задоволення даної скарги.
Заслухавши пояснення скаржника та прокурора, перевіривши доводи викладені в скарзі, розглянувши письмові докази, які подані заявником на обґрунтування доводів, викладених в скарзі, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно довідки заступника начальника УІАЗ станом на 19 вересня 2014 року за обліками МВС громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягується до кримінальної відповідальності 27.12.2007 року прокуратурою Роздільнянського району в Одеській області за ч.2 ст.364 КК України. Матеріали кримінальної справи згідно ст..232 КПК України направлені до суду 28.02.2008 року.

Довідку з відомостями УІАЗГУ МВС України в Одеській області станом на 2015 рік заявниця суду не надала.

Згідно відповіді в.о. прокурора Роздільнянського району від 13.07.2015 року №16-53 прокуратурою Роздільнянського району Одеської області вжито заходів щодо приведення УІАЗ ГУ МВС України в Одеській області статистичних даних по кримінальному провадженню № 0000234 та кримінальної справи №1 у відповідність.
Як встановлено, в судовому засіданні, саме таку бездіяльність, яка полягає у не внесенні змін до статистичних даних УІАЗ ГУ МВС України в Одеській області саме органами прокуратури, скаржниця ОСОБА_3 вважала недопустимою і скористувалася своїм правом на оскарження такої бездіяльності в порядку ст..303 КПК України.

Глава 26 КПК України, регулює питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

В статті 303 КПК України закріплено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, а саме:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зазначений перелік є вичерпним.

Отже з наведеного вбачається, що оскарження дій прокурора та слідчого, по фактам викладеним скаржником в своїй скарзі, не передбачено ст.303 КПК України.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, кримінальне провадження № 0000234 зареєстровано в ЄРДР 20.02.2013 року за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.190 КК, підозра нікому не пред`являлась, ОСОБА_7 по кримінальному провадженню ні є заявником, потерпілим або підозрюваною особою, а тому не має права на оскарження дій або бездіяльності в порядку ст..303.
Таким чином, виходячи з усього дослідженого в судовому засідання та з наведених норм права, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії та бездіяльність слідчих органів прокуратури, - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1