Номер провадження 1-в/643/359/15
УХВАЛА

09.11.2015 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду подання начальника Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області про призначення остаточного покарання за сукупністю вироку ОСОБА_3 ,
Начальник Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області звернулася до суду з поданням, в якому просила прийняти заходи щодо вирішення питання про призначення ОСОБА_3 остаточного покарання за сукупністю вироків.
Представник КВІ та прокурор в судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просили задовольнити подання та розгляд справи проводити за їх відсутності.
Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного.
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2014р. ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строк 1 рік 6 місяців та на нього покладено обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2014 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі.

Під час ухвалення Московським районним судом м. Харкова вироку ним не було враховано наявність вироку Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2014р., внаслідок чого не застосовувалися правила призначення покарання, передбачені ст.ст. 70, 71 КК України

Згідно п.11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до ч.1 ст.71 КПК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як убачається з вироку Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2014 року, судом було встановлено, що ОСОБА_3 скоїв злочини в період з березня 2014 року по 07.06.2014р., тобто до постановлення вироку Київським районним судом м. Харкова від 21.10.2014р.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає за необхідне роз`яснити КВІ, що вирок Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2014р. відносно ОСОБА_3 , згідно якого йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 УК України від призначеного покарання він був звільнений з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, підлягає самостійному виконанню, оскільки дане покарання є різнорідним по відношенню до покарання, призначеного за вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2014р., яким засуджено до позбавлення волі строком на 5 років.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Роз`яснити Московському РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області, що вирок Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2014 року у відношенні ОСОБА_3 , засудженого за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців підлягає виконанню окремо від вироку Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2014 року у відношенні ОСОБА_3 , засудженого за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 7-ми діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1