Справа № 462/7579/15-к
У Х В А Л А
22 жовтня 2015 року слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене зі прокурором прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002929 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Луковець-Вишнівський Рогатинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, інваліда І групи, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого Пустомитівським районним судом Львівської області за ч.1 ст.259 КК України на 1 рік позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки,

встановив:
22.10.2015 року слідчий СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням зі прокурором прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в його провадженні знаходиться кримінальне провадження, внесене 21.10.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002929, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, підозрюваним у якому є ОСОБА_6 . Зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, підозрюваний може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, оскільки не проживає за адресою реєстрації та не має постійного місця проживання, може незаконно впливати на потерпілого і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше судимий і вчинив злочин під час іспитового строку, не має соціально-стримуючих факторів. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти таким ризикам, просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, покликаючись на мотиви такого, яке просять задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечили, однак просять визначити часові межі заборони залишати житло.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний отримав у строк, передбачений ч.2 ст.184 КПК України.
Відповідно до витягу з кримінального провадження №0002929, 21.10.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.

Згідно протоколу затримання від 21.10.2015 року ОСОБА_6 затриманий о 14.00 год. 21.10.2015 року, після чого в той же день йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.

У відповідності до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання встановлено, що 21.10.2015 близько 11.30 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в залі очікувань пасажирів на Головному залізничному вокзалі м.Львова, що на пл. Двірцевій, шляхом ривка відкрито викрав у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 400 грн., однак не довів свого злочинного умислу до кінця із причин, які не залежали від його волі, так як у вчиненому був викритий та затриманий працівниками міліції.
Отже, існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, що, з огляду на вимоги ч.2 ст.177 КПК України, є підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, а також особу підозрюваного, який раніше судимий 16.05.2014 року Пустомитівським районним судом Львівської області за ч.1 ст.259 КК України на 1 рік позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки, неодружений, інвалід І групи, за місцем реєстрації не проживає, час від часу мешкає в брата ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , однак звідти втікає і фактично живе на вокзалі. Таким чином, враховуючи викладене, обставини вчинення злочину, мотиви, час і місце скоєння такого, встановлено, що можливість того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування і в подальшому суду, вчинити інше кримінальне правопорушення реально існує.

Вважаю, що наявність вказаних ризиків доведена стороною обвинувачення, натомість доводи про те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого і свідків є безпідставними, слідчим і прокурором не наведено на виконання вимог ч.1 ст.194 КПК України обставин і не надано доказів, які б свідчити про наявність такого ризику.

З огляду на викладене, жодний більш м`який запобіжний захід, окрім домашнього арешту, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, наявність яких доведена в судовому засіданні стороною обвинувачення.

Виходячи з наведеного та враховуючи наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, доведеність слідчим наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, беручи до уваги вказані дані про особу підозрюваного, вважаю, що існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування і в подальшому суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, процесуальних дій слідчого та процесуальної поведінки підозрюваного до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в будинку брата по АДРЕСА_2 , поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Разом з тим, клопотання підлягає до часткового задоволення, оскільки слідчим та прокурором не доведено необхідності застосування до підозрюваного такого обмеження як заборона цілодобово залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Згідно протоколу затримання від 21.10.2015 року ОСОБА_6 був фактично затриманий о 14.00 год. 21.10.2015 року безпосередньо після вчинення ним кримінального правопорушення. Враховуючи вимоги ч.3 ст.202 КПК України, оскільки щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовується запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне негайно звільнити підозрюваного з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до свого місця проживання.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 205, 309 КПК України, -

ухвалив:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1)прибувати до суду та слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 за першою вимогою;

2)не залишати місце проживання житловий будинок АДРЕСА_2 в період часу з 19.00 до 08.00 год. щоденно.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення і закінчується 22 грудня 2015 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному, направити для виконання і контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до апеляційного суду Львівської області.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1