Категорія:ч.1 ст.263 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2015 року, яким -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта вища, працює продавцем в ТзОВ «ТД «Аванта», одружений, має на утриманні малолітню дитину, несудимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Початок строку відбуття покарання визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В строк відбуття покарання зараховано строк перебування під вартою з 01.07.2015р. по 17.07.2015р.

Запобіжний захід залишений попередній заставу.

Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И В
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він, 05.03.2015р. близько 15.00год., на стоянці транспортних засобів поблизу ресторанно-готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , незаконно, без передбаченого законом дозволу, збув гр. ОСОБА_10 сім ручних гранат «Ф-1», та сім запалів дистанційної дії до них, за що отримав грошову винагороду в сумі 9450 грн., які згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області №22 від 17.03.2015 року, в сукупності, складають сім корпусів гранат «Ф-1» з уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, які відносяться до категорії «бойовий припас» і належать до вибухових пристроїв військового призначення.

Він же, повторно, 03.04.2015р. близько 16.00год., на стоянці транспортних засобів поблизу ресторанно-готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул.Першотравневій, 1А, с.Копачівка Рожищенського району Волинської області, незаконно, без передбаченого законом дозволу, збув гр. ОСОБА_10 одну ручну гранату «Ф-1», та запал дистанційної дії до неї, за що отримав грошову винагороду в сумі 1350 грн., які згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області №35 від 09.04.2015 року, в сукупності, складають корпус гранати «Ф-1» з уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, які відносяться до категорії «бойовий припас» і належать до вибухових пристроїв військового призначення.

Він же, повторно, 01.07.2015р. близько 15.30год., поблизу житлового будинку АДРЕСА_3 , незаконно, без передбаченого законом дозволу, збув гр. ОСОБА_10 дві ручні гранати «Ф-1» та два запали дистанційної дії до них, за що отримав грошову винагороду в сумі 2500грн., які згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області №67 від 01.07.2015 року відносяться до категорії «бойових припасів» і належать до вибухових пристроїв військового призначення. Після чого був затриманий співробітниками УСБУ у Волинській області.

У поданій апеляційній скарзі захисник вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що судом не надано правову оцінку всім доказам в сукупності, вирок суду не мотивований, а докази обвинувачення належним чином не перевірені та не визнані недопустимими. Вважає що органами досудового розслідування фактично мала місце провокація вчинення злочину по 2 та 3 закупці, оскільки закупку робила одна і та ж сама особа, судом залишено поза увагою неточності щодо марки автомобіля, яким користувався закупник під час першої закупки. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та виправдати ОСОБА_8 у зв`язку з його невинуватістю у вчиненні злочину, за який того засуджено. В доповненні до апеляції захисник вказує на правове неврегулювання питання власності на зброю.

У поданій апеляції прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичних обставин справи, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального та кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення мінімального покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст.65 КК України, оскільки суд безпідставно визнав пом`якшуючою обставиною щире каяття та не в повній мірі взяв до уваги предмет злочину. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування захисника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, підтримали апеляційну скаргу з викладених у них підстав, а скаргу прокурора заперечили, прокурора, який заперечив скаргу захисника, скаргу прокурора підтримав в повному об`ємі, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про доведеність вчинення ОСОБА_8 носіння, зберігання та збуту бойових припасів, без передбаченого законом дозволу Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.

Так, суд першої інстанції підставно взяв до уваги саме показання свідка-закупника під легендованим прізвищем ОСОБА_10 про те, що дійсно за вказаних обставин місця та часу обвинувачений збував йому за грошову винагороду бойові гранати. Дані показання є послідовними, підтверджені іншими доказами по справі, зокрема матерілами оперативних закупівель, протоколами вручення технічних засобів, огляду покупця, огляду та вручення грошових коштів, огляду автомобіля, огляду місця події, висновками вибохотехнічних експертиз та іншими доказами, яких піддавати сумніву в суду підстав немає.

Оперативні закупівлі та інші негласні слідчі дії проведені відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства, а тому результати їх проведень підставно суд визнав допустимими доказами, з чим погоджується і апеляційний суд.

Більше того, закупник, як під час досудового розслідування, так і в суді послідовно розповідав про обставини вчиненого обвинуваченим злочину та пояснював, що дійсно обвинувачений незаконно збував гранати.

Показання вказаного свідка, разом з іншими зазначеними доказами дають змогу відтворити всі обставини злочину, в тому числі спростувати версію захисту про провокації, а тому обґрунтовано в сукупності з іншими доказами, які суд першої інстанції дослідив в судовому засіданні, покладені в основу обвинувального вироку, з чим погоджується і апеляційний суд.

Посилання захисника в своїй скарзі на ряд порушень норм КПК України під час досудового розслідування щодо номерного знаку автомобіля не могли і не вплинули в даному випадку на правильність судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції, прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_8 діючи умисно, носив, зберігав та збував бойові припаси, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.

Не грунтуються на нормах закону доводи захисника про правове неврегулювання питання обігу бойових припасів, оскільки стороною захисту дозвільних документів не надано.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_8 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та роботи, одружений, має на утриманні малолітню дитину. Окрім того, враховано і загальну кількість збутих гранат.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття, а обтяжуючою обставиною повторність, з чим погоджується і апеляційний суд, зокрема і в частині визнання пом`якшуючої обставини.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення мінімального покарання за ч.1 ст.263 КК України, яке необхідно відбувати реально.

На думку суду, обране судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а тому підстав для скасування вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі прокурора, суд не вбачає.

Доводи прокурора та захисника, які наведені в апеляційних скаргах, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В силу ст.72 ч.5 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Тому апеляційний суд здійснює відповідне зарахування.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01.07.2015р. по 17.07.2015р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді