Дата документу Справа № 335/4201/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний № 335/4201/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ пров. 11-кп/778/1553/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2015 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Багате Пологівського району Запорізької області, українку, громадянку України, не заміжню, має середню освіту, ученицу ДНЗ ЗВПУ СП, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

засуджено за ч.1 ст.185 КК України з застосуванням ст.69 КК України до штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень; за ч.1 ст.357 КК України з застосуванням ст.69 КК України до штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень; за ч.3 ст.357 КК України з застосуванням ст.69 КК України до штрафу у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Запобіжний захід особисте зобовязання до набранням вироку законної сили залишено без змін.

В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком, 14.03.2015 року, неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні кімнати АДРЕСА_3 , маючи на меті умисне заволодіння паспортом, таємно викрала паспорт України серії НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 .

16.03.2015 року ОСОБА_11 , знаходячись в кімнаті № НОМЕР_2 , гуртожитку ДНЗ ЗВПУ СП, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , приблизно о 17:00 годині, діючи умисно, скориставшись тим, що її дії ніхто не бачить, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з сумки неповнолітньої ОСОБА_12 , викрала мобільний телефон Fly 1Q 446 imei НОМЕР_3 , вартістю 1804,77 гривень, який належить ОСОБА_13 , тим самим спричинивши потерпілому матеріальний збиток на указану суму.

Приблизно в кінці березня 2015 року, ОСОБА_7 , діючи умисно, маючи на меті пошкодження чужого документа, пошкодила паспорт громадянина України НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом відриву фотокартки з зображенням останньої.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої та кваліфікацію її дій, вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Просить вирок суду скасувати, постановити новий, за яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 гривен; за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 595 гривень; за ч.3 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень; на підставі ст. 70 КК України призначити штраф у розмірі 850 гривень.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, прокурора, в т.ч. в судових дебатах, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, адвоката, в т.ч. в судових дебатах, засуджену в судових дебатах та в останньому слові, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнала себе винною, дала показання по суті пред`явленого її обвинувачення.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України, за ч.1 ст. 357 КК України та за ч.3 ст. 357 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Разом з тим, колегія суддів приходить до переконання, що призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - ППВСУ) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. ППВСУ покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК України, не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК України, тобто меншим, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.

Згідно з ч.2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Тож, при винесені обвинувального вироку суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя при призначенні ОСОБА_7 покарання безпідставно в порушення ч.2 ст.53 КК України вийшла за межі Загальної частини Кримінального кодексу України та із застосуванням ст.69 КК України призначила покарання за ч.1 ст.357 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за ч.3 ст.357 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2015 року підлягає скасуванню у зв`язку з невірним застосуванням кримінального законодавства і невідповідністю призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів
ЗАСУДИЛА:

Апеляцію прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя задовольнити.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2015 року у відношенні обвинуваченої ОСОБА_7 , яку засуджено за ч.1 ст.185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України в частині призначеного покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 гривен; за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 595 гривень; за ч.3 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень; на підставі ст. 70 КК України призначити штраф у розмірі 850 гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяця з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:
Судді: