АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/91/16 Справа № 199/6120/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

12 лютого 2016 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження №0001365 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року, відносно

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, українки, громадянки України, маючої середню освіту, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої продавцем в ТОВ «АТБ Маркет», не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: по АДРЕСА_1 ;
обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В апеляційній скарзі обвинувачена просить скасувати вирок суду та ухвалити свій вирок яким виправдати її в даному кримінальному провадженні, відмовити в задоволенні цивільного позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачена посилається на те, що між нею та потерпілою ОСОБА_9 виникла словесна перепалка, в процесі якої потерпіла перша почала її бити і у відповідь на це вона була змушена захищатись і також почала наносити їй удари, тобто вона перебувала в стані необхідної оборони. Звертає увагу на те, що нею також було отримано тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, про що вона з відповідним висновком СМЕ звернулася до АНД РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, та було відкрито кримінальне провадження за фактом її побиття, хоча його і було закрито, про що вона дізналася в судовому засіданні та зазначену постанову вона буде оскаржувати. Зазначає, що посилання суду у вироку на таку постанову слідчого не є допустим доказом по справі, навпаки, ознакою неповноти судового слідства. Крім того, в супереч вимогам п.7 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті щодо неї нічого не вказано про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, однак судом без обґрунтування було стягнуто з неї на користь потерпілої відшкодування матеріальних збитків в сумі 5000 гривень, хоча абсолютно ніяких доказів цього, окрім копій квитанцій не надано.

Стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 судом першої інстанції ухвалено обвинувальний вирок та їй призначено покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.
Також зазначеним вироком позовну заяву потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди задоволено повністю, моральної шкоди частково, стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., а всього 10000 (десять тисяч) гривень, у задоволенні позовної заяви в іншій частині - відмовлено.
Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_8 визнана винною за те, що вона 02 липня 2015 року приблизно о 13 год. 20 хв. біля будинку №67 по пр. ім. Газети «Правда» в м. Дніпропетровську зустріла раніше незнайому ОСОБА_9 , між якими під час спілкування виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході вказаного конфлікту ОСОБА_8 , керуючись несподівано виниклим злочинним наміром, спрямованим на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , умисно схватила правою рукою за волосся потерпілу, а лівою рукою нанесла їй удар в область обличчя. Після чого вона нагнула голову ОСОБА_9 до низу і почала умисно наносити множинні удари двома руками в область шиї, рук та плечей потерпілої, потім схватила потерпілу обома руками за плечі і штовхнула її до стіни, схватила потерпілу двома руками за голову і почала умисно бити її об стінку головою, після чого відпустила останню. В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 згідно висновку експерта № 3100е від 09.07.2015р., за результатами судово-медичної експертизи, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: 29-ти внутрішньо-шкіряних крововилив по передньо-бічній поверхні шиї праворуч у верхній третині, по задній поверхні правого передпліччя у нижній третині, по передній поверхні правого передпліччя у середній та нижній третинах, по передній внутрішній поверхні правого плеча у верхній третині, по передній поверхні правого плечового суглобу, по передній поверхні правого плеча у середній третині, на підборідді по центру та праворуч, в лобній області праворуч, по тильній поверхні правої кисті в проекції 2-ї п`ясної кістки, в проекції правої ключиці, по правій бічній поверхні шиї ліворуч і верхній та нижній, на верхній повіці правого ока в проекції внутрішнього кута, в поперековій області праворуч та ліворуч, в лобній області по центру в скроневій області волосистої частини голови праворуч та ліворуч, в тім`яній області голови по центру, 14 ділянок осадження в проекції носо-губної складки праворуч на правій щоці, в проекції нижньої щелепи праворуч, по передньо-бічній поверхні шиї праворуч у верхній третині на тлі внутрішньо-шкіряних крововиливів, по задній поверхні правого передпліччя у нижній третині по передній поверхні правого передпліччя у середній та нижній третинах на тлі внутрішньо-шкіряних крововиливів, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченої та її захисника, які підтримали доводи апеляції, міркування прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження органами досудового розслідування та судом вивчені всі обставини, які могли мати значення у кримінальному провадженні. Порушень в ході досудового розслідування та в судовому засіданні вимог кримінально-процесуального законодавства, які могли бути підставою для скасування перевіркою матеріалів кримінального провадження не виявлено.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовані сукупністю належно одержаних по справі і ретельно досліджених судом доказів - є правильними. Судом вірно встановлені всі фактичні обставини вчиненого обвинуваченою правопорушення.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_8 , суд послався на свідчення самої обвинуваченої ОСОБА_8 , яка свою вину в нанесенні пошкоджень потерпілій визнала та підтвердила наявність у потерпілої тілесних ушкоджень, які утворилися від її / ОСОБА_8 / протиправних дій, потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які підтвердили обставини вчиненого ОСОБА_8 правопорушення.

Судова колегія дійшла до висновку, що об`єктивних підстав піддавати сумніву покази зазначених свідків та потерпілої у суду не було. Зазначені покази свідків та потерпілої узгоджуються як між собою, так і іншими доказами по справі, якими є: висновки експерта № 3100е від 09.07.2015 року, з якого вбачається, що у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 29-ти внутрішньо-шкіряних крововилив по передньо-бічній поверхні шиї праворуч у верхній третині, по задній поверхні правого передпліччя у нижній третині, по передній поверхні правого передпліччя у середній та нижній третинах, по передній внутрішній поверхні правого плеча у верхній третині, по передній поверхні правого плечового суглобу, по передній поверхні правого плеча у середній третині, на підборідді по центру та праворуч, в лобній області праворуч, по тильній поверхні правої кисті в проекції 2-ї п`ясної кістки, в проекції правої ключиці, по правій бічній поверхні шиї ліворуч і верхній та нижній, на верхній повіці правого ока в проекції внутрішнього кута, в поперековій області праворуч та ліворуч, в лобній області по центру в скроневій області волосистої частини голови праворуч та ліворуч, в тім`яній області голови по центру, 14 ділянок осадження в проекції носо-губної складки праворуч на правій щоці, в проекції нижньої щелепи праворуч, по передньо-бічній поверхні шиї праворуч у верхній третині на тлі внутрішньо-шкіряних крововиливів, по задній поверхні правого передпліччя у нижній третині по передній поверхні правого передпліччя у середній та нижній третинах на тлі внутрішньо-шкіряних крововиливів, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки./ а.с. 54-56/ ;протоколом слідчого експерименту від 07.07.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , згідно якого потерпіла пояснила та показала механізм спричинення їй ОСОБА_8 тілесних ушкоджень 02.07.2015 / а.с. 51/ ; протоколом слідчого експерименту від 07.07.2015 року за участю свідка ОСОБА_15 , згідно якого остання пояснила та показала механізм спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 02.07.2015 / а.с. 52/ , постановами слідчого про закриття кримінального провадження по заяві ОСОБА_8 по факту спричинення їй ОСОБА_9 02.07.2015 року тілесних ушкоджень, на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України / а.с. 103, 105-106/.

Давши належну оцінку зібраним по справі та дослідженим в судовому засіданні доказам у їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та правильно кваліфікував її дії за ч.1 ст. 125 КК України /як такі, що виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень/.

Як вбачається з матеріалів справи, журналу судового засідання, в ході досудового розслідування та судового слідства були належно досліджені всі обставини справи. Перевіркою матеріалів справи встановлено, що досудове розслідування та судове слідство було проведено з дотриманням вимог КПК України належним чином, докази зібрані по справі у законний спосіб, є належними, допустимими та достовірними.

Що стосується доводів обвинуваченої ОСОБА_8 щодо суворості призначеного їй покарання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, метою покарання обвинуваченого є його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень, суд першої інстанції в повній мірі урахував обставини, що впливають на покарання, а саме: вчинений злочин, згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, має сім`ю, працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. До обставин, що пом`якшує покарання, суд відніс те, що у обвинуваченої є неповнолітня дитина.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є справедливим та достатнім для її виправлення та запобіганню вчинення нею нових злочинів.

Також безпідставними, на думку колегій суддів, є доводи обвинуваченої щодо необґрунтованого стягнення з неї моральної шкоди, оскільки, відповідно до ст. 23 ЦК України, при призначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості. Так, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо обґрунтованості пред`явленого позову потерпілої та розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню, в повному обсязі врахував характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла ОСОБА_9 , їх тривалість, та обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення цивільного позову про стягнення моральної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_8 частково, а саме в розмірі 5000 гривень.

Водночас наведені в апеляції обвинуваченої ОСОБА_8 доводи про безпідставне стягнення судом суми матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_8 , є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 374 КПК України, суд має мотивувати у вироку прийняте рішення про задоволення цивільного позову , а також перевірити обґрунтованість заявлених вимог і навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню.

Між тим, при визначенні розміру матеріальної шкоди ,суд всупереч вимогам ст.. 1166 Цивільного кодексу України, у вироку не навів переконливих мотивів прийнятого рішення про стягнення на користь потерпілої 5000 грн.

Як убачається з матеріалів справи, потерпілій заподіяно тілесні ушкодження. Але судом першої інстанції фактично не були досліджені та залишені поза увагою доводи обвинуваченої , що потерпіла не підтвердила свої реальні витрати, а надані суду копії чеків на ліки, сумку, сукню, таксі ,судом не перевірені та реально не підтверджені. Судова колегія дійшла висновку, що підлягає відшкодуванню з обвинуваченої сума матеріальної шкоди 111 грн. / за проведення СМЕ/, що офіційно підтверджено квитанцією про сплату за проведення СМЕ.

З урахуванням наведеного, доводи апеляції обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що заявлені потерпілою вимоги про відшкодування матеріальної шкоди судом належним чином не обґрунтовані, що суд безпідставно надмірно відшкодував матеріальну шкоди на її користь, ґрунтується на матеріалах справи і заслуговують на увагу.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд відповідно до п.2 ч. 1 ст. 407 КПК України має право змінити вирок щодо відшкодування шкоди, в тому числі зменшити її розмір, якщо для цього не потрібно збирати й додатково перевіряти докази і якщо обставини справи в частині заподіяння шкоди правильно встановлені судом першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності зменшення суми, яка підлягає стягненню на відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407,408,409,413 КПК України, судова палата,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію потерпілого обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди змінити.
Зменшити розмір стягнення щодо відшкодування матеріальної шкоди з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 з 5000 грн / п`яти тисяч /грн. до 111 грн.
Врешті вирок щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4