Справа № 557/1189/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2015 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща кримінальне провадження про вчинення злочину, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 10.08.2015 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стадники Острозького району, жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, розлучений, має трьох неповнолітніх дітей: 2006, 2008, 2011 років народження, діти проживають та перебувають на утриманні ОСОБА_5 , з середньою-спеціальною освітою, раніше не судимий,
за ч. 1 ст.125 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
09 серпня 2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , під час конфлікту на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс для ОСОБА_5 декілька ударів долонею лівої руки в область голови, внаслідок чого завдав для неї тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозгової травми, струс головного мозку, забій в ділянці правої сторони, синці в ділянці правої нижньої повіки, крововилив на внутрішній поверхні верхньої губи та по центру з осадженнями, два синці на правому плечі, синець на лівому плечі, осадження на правому передпліччі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, суду показав, що дійсно він 09 серпня 2015 року в АДРЕСА_2 , під час конфлікту умисно наніс для ОСОБА_5 декілька ударів долонею лівої руки в область голови, у скоєному розкаюється, попросив вибачення у потерпілої.
Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим в скоєнні кримінального правопорушення, винність ОСОБА_4 доведена також іншими доказами, наданими стороною обвинувачення, дослідженими в ході судового засідання.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 09.08.2015 року в неї з чоловіком виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_4 умисно наніс для неї декілька ударів лівою руки в область голови, внаслідок чого завдав для неї тілесні ушкодження. Має претензії до обвинуваченого.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 945 від 08.09.2015 року, у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозгової травми, струс головного мозку, забій в ділянці правої сторони синці в ділянці правої нижньої повіки, крововилив на внутрішній поверхні верхньої губи та по центру з осадженнями, два синці на правому плечі, синець на лівому плечі, осадження на правому передпліччі, вказані тілесні ушкодження виникли не менше як від п`яти травматичних дій тупого предмету, яким могли бути руки, ноги і могли утворитися в термін, вказаний у постанові слідчого, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, відносять до легких тілесних ушкоджень. В своїй сукупності виникнення даних тілесних ушкоджень у потерпілої внаслідок само нанесення чи само падіння з висоти власного зросту, малоймовірне. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпіла могла перебувати у будь-якому положенні до нападаючого.
Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в скоєному розкаявся, у скоєному зізнався, активно сприяв розкриттю злочину. Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
Суд, приймаючи до уваги обставини справи, матеріали, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 який свою вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, активно сприяв встановленню істини, по місцю проживання характеризується позитивно, на «Д»-обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає за можливе призначити покарання в межах санкції ст. 125 ч. 1 КК України у виді громадських робіт.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1