Дата документу Справа № 1-331/11
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/250/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.191 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2015 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Сумської області, проживає в буд. АДРЕСА_1 ,

відмовлено в задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Якимівського районного суду Запорізької області від 11.11.2013 року, яким його визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.4 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суду засудженому ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Якимівського районного суду Запорізької області від 11.11.2013 року, яким його після зміни даного вироку ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.09.2014 року визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.4 ст.191 КК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою районного суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ОСОБА_7 просив її скасувати та ухвалити новий вирок, яким скасувати вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 11.11.2013 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10.02.2014 року, ухвалу ВССУ від 16.09.2014 року та виправдати ОСОБА_7 , «оскільки інкримінованого злочину за ознаками ч.4 ст.191 КК України не скоював».

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав доводи апеляції та її вимоги; прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу суду без змін.

Вимагаючи скасувати ухвалу суду першої інстанції, ОСОБА_7 навів ті ж самі доводи, що ним зазначено в його заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. А саме те, що під час провадження кримінальної справи суд жодної інстанції не досліджував питання руху коштів на рахунку корпорації «Тавріябуд», отриманих від Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області на виконання умов договору.

Відповідно до виписки по особовому рахунку корпорація «Тавріябуд» за період з 11.09.2008 року по 16.09.2008 року :

11.09.2008 року вхідний залишок складав 166506,21 грн. - надходження у цей день склали у розмірі 116 885, 60 грн.

За рахунок коштів надходження здійснювалася оплата за послуги, сплата податків, відрахування до пенсійного фонду, відрахування на заробітну плату, всього з надходжених коштів витрачено 128055,92 грн.

Вихідний залишок на 11.09.2008 року склав 155335,89 грн., 15.11.2008 року вхідний залишок склав 30120,41 грн., надходження від Позивача склали 373338,00 грн., були сплачені кошти за матеріали та виконані роботи 1715,30 грн.

Вихідний залишок склав 401743,11 грн., відповідно привласнення грошей не мало місце, але це питання судом не досліджувалось, ОСОБА_7 , визнаний винним у вчинені злочину, який не скоював.

А також, заявник зазначає, що у серпні 2010 року згідно акту № 6 корпорація «Тавріябуд» відшкодовувала Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області 32 049, 60 грн. (тридцять дві тисячі сорок дев`ять грн.. 60 коп.), це не враховано судом при розгляді кримінальної справи, викладена інформація у запереченнях ОСОБА_7 не спростована, суд проігнорував даний факт, у вироку суду цю обставину не було прокоментовано.

У вироку зазначено, що ОСОБА_7 зловживаючи своїм службовим становищем вніс неправдиві відомості до офіційних документів: акт №6 приймання виконаних корпорацією «Тавріябуд» підрядних робіт за вересень 2008 року від 11. 08. 2008 року.

Так як зазначений акт складений у програмному комплексі АВК-3. ОСОБА_7 особисто ніколи не складав акти приймання виконаних підрядних робіт в програмному комплексі АВК-3, ніколи не працював на комп`ютері і не вміє цього робити.

Також роботи з вогнезахисту та металевих конструкцій покрівлі будинку культури з акту №6 приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року виключені поз.13 - поз. 59 акту №6 і поз.213 - поз.232 стор.29-стор.31 висновку судової будівельно-технічної експертизи №7684/7815 від 07.11.2011р. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бонаріуса.

Обсяги робіт з вогнезахисної обробки металевих і дерев`яних конструкцій покрівлі включені в акт №6 відповідають обсягам передбаченим проектно-кошторисною документацією і фактично виконаним (поз. 103, 104, 105, 106 експертного висновку Харківського НДІ судових експертиз). ОСОБА_7 визнали винним у завищенні обсягів робіт.

Згідно висновку №2899/2900-12 судової будівельно-технічної експертизи від 02.07.2013 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено: «Визначити вартість будівельних робіт по вогнезахисту металевих і дерев`яних конструкцій, вогнезахисним покриттям ДСА-1 і Nullisire-S706 не представляється можливим із-за відсутності первинних облікових документів, підтверджуючих вартість матеріалів».

Підрядником при розрахунку виконаних робіт в Актах приймання виконаних робіт застосовано коефіцієнти та розцінки, додаткові витрати відповідно до ДБН Д. 1.1.1-2000» «Правила определения стоимости строительства», що у вироку зазначено не було.

Тож, при розгляді даної кримінальної справи на переконання засудженого існували зазначені обставини та факти, але суду не були відомі ряд цих обставин, що самі собою або разом з встановленими раніше у справі, доводять невинність засудженого.

Проте з такими доводами апеляційної скарги не можна погодитись з огляду на таке.

Нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які:

1) об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи;

2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Тобто це випадки, коли немає вини суду у неправосудності судового рішення, за винятком, коли «невідомість обставини суду» не властива лише такій підставі, як злочинні зловживання суддів.

Нововиявленими визнаються такі обставини:

1) істотні обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою про перегляд;

2) сфальсифіковані докази і завідомо неправильний переклад;

3) зловживання суддів;

4) скасування преюдиційного судового рішення;

5) неконституційність правового акта, що був застосований судом.

Проте районний суд вірно зазначив в оскаржуваній ухвалі, що в заяві ОСОБА_7 про скасування судового рішення таких обставин не наведено.

Зміст виписки по особовому рахунку корпорації «Тавріябуд» за період з 11.09.2008 року по 16.09.2008 року не є такою обставиною, оскільки про її зміст заявнику, як безпосередньому керівнику корпорації «Тавріябуд», було відомо з моменту надходження на рахунок підприємства коштів і їх списання. ОСОБА_7 знав підстави і мету їх витрат, а також розмір таких списань.

Зі змісту заяви ОСОБА_7 вбачається, що він намагається довести лише факт того, що ним особисто не привласнювались 119176 грн. які йому інкримінуються в якості незаконного заволодіння, що надійшли на рахунок керованого ним підприємства. Проте ця обставина й не ставилась йому в провину в оскаржуваному вироку суду. Дослідження питання подальшого витрачання коштів, що надійшли на рахунок підприємства 15.09.2008 року від Кирилівської селищної ради на кваліфікацію злочинних дій ОСОБА_7 і на його винуватість не впливає.

Решта обставин, на які посилається апелянт, також не є нововиявленими обставинами, а є нічим іншим як власне тлумачення доказів винуватості ОСОБА_7 , що покладено в основу обвинувального вироку щодо нього.

Судова колегія також звертає свою увагу на вимоги апеляційної скарги, які жодним чином не узгоджуються з передбаченими ст.407 КПК повноваженнями апеляційного суду при перегляді ухвал, постановлених судом першої інстанції. Адже апеляційний суд за жодних обставин не вправі скасувавши ухвалу районного суду, ухвалити новий вирок, яким скасувати вирок районного суду і ухвали апеляційної та касаційної інстанції.

За таких обставин, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення у справі, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2015 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Якимівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2013 року щодо нього залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4