Справа № 369/6501/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1513/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 24.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
24 грудня 2015 р. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі : ОСОБА_5 ,
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,
потерпілого: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
та його захисника адвоката: ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Києво Святошинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого неповну середню освіту, раніше судимого останній раз вироком від 11.07. 2013 року Березанського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 372, ст. 71 КК України до 1 року (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі, звільненого 12.12.2014 року з Катеринівської ВК УДПтС України в Рівненській області по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 1 (одного) року виправних робіт,

-за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі,

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В с т а н о в и л а :
Згідно оскаржуваного вироку 30 березня 2015 року близько 22 години ОСОБА_8 перебуваючи біля магазину «Продукти» по вул. Чкалова, 45а в с. Петропавлівська Борщагівка Києво Святошинського району Київської області, в ході сварки з ОСОБА_10 , що виникла на грунті тривалих неприязних відносин, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_10 декілька ударів ногами та руками по голові та тулубу, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, правої кисті, які, згідно висновку експерта № 44 від 03.04-02.05.2015 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 30.03.2015 року близько 22.15 ОСОБА_8 , перебуваючи напроти будинку АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_7 , яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останньому, наніс один удар кулаком правої руки та один удар кулаком лівої руки в область обличчя, після чого потерпілий ОСОБА_7 впав на асфальтне покриття та втратив свідомість. Вказаними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: множинні забої м`яких тканин голови, гематоми верхньої та нижньої повік обох очей, субкон`юктивальний крововилив справа, перелом вилично-орбітального комплексу справа без зміщення, перелом кісток носа, струс головного мозку, які, згідно висновку експерта № 114/Д від 13-18.05.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім цього, після нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, у будучи раніше судимого ОСОБА_8 вироком від 19.05.2011 року Києво Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, виник умисел на повторне викрадення чужого майна ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив належне останньому майно велосипед марки «Cruiser» вартістю 5980 грн., мобільний телефон марки «Samsung» моделі GTS 5610 вартістю 811 грн. з сім-картою мобільного оператору «Київстар» вартістю 16 грн., шкіряний гаманець вартістю 169 грн., в якому знаходилась грошові кошти в сумі 1000 грн. З викраденим ОСОБА_8 з місця злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 7976 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить пом`якшити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити за вказаною статтею більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, оскільки він визнав свою вину, розкаявся, прагне відшкодувати завдані збитки потерпілому, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має позитивну характеристику з місця проживання.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Визнати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до 1 року виправних робіт із відрахуванням в доход держави 10 % від суми заробітку; за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати остаточно засудженим до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Врешті вирок залишити без змін. Вимоги апеляційної скарги прокурор обґрунтовує тим, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді виправних робіт без зазначення відсотку відрахування із суми заробітку в дохід держави є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційних вимог прокурора та заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, ОСОБА_8 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, потерпілого який поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги обвинуваченого не підлягають до задоволення, а апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого та правильності юридичної кваліфікації його дій ніким не оспорюється, тому колегія суддів у відповідності до ст. 404 КПК України переглядає вирок суду в межах апеляційних скарг, тобто стосовно призначеного ОСОБА_8 покарання.

Призначаючи покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, суд згідно з ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості, обставини скоєного злочину та особу обвинуваченого. Зокрема, обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено, обтяжуючою обставиною покарання, суд визнав вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та вчинення злочину щодо особи похилого віку. Крім того, судом враховано, що злочин за ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_8 раніше судимий за аналогічний умисний корисливий злочин, за місцем проживання характеризується як особа, схильна до правопорушень, яка веде розгульний спосіб життя, перебивається випадковими заробітками, любить випити (т. 2 а.п. 91), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює. Тому обране щодо нього покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України колегія суддів вважає справедливим, внаслідок чого залишає без задоволення апеляційні вимоги обвинуваченого про призначення йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України.

При призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України до 1 року виправних робіт, суд не врахував вимоги ч. 1 ст. 57 КК України та не зазначив відсотку відрахування із суми заробітку в доход держави.

Тому згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення. Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає апеляцію прокурора обґрунтованою, а вирок в частині призначення ОСОБА_8 покарання зміні через неправильне застосування кримінального закону та застосовує до ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України 1рік виправних робіт із відрахуванням в доход держави 10 % від суми заробітку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Києво Святошинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 1 року виправних робіт із відрахування в доход держави 10 % від суми заробітку; за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим та остаточно ОСОБА_8 призначити 5 років позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.
Судді: