Справа № 214/912/14-к
1-кп/214/33/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року колегія суддів Саксаганського районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

за участю потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

за участю законного представника потерпілого ОСОБА_12

за участю захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14

за участю обвинуваченого ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 000968 за обвинуваченням:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, інваліда, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_15 обвинувачується в тому, що 8 листопада 2013 року, протягом дня, перебував в гостях у своєї знайомої ОСОБА_17 , за місцем її проживання - в приміщенні квартири АДРЕСА_2 де разом з нею та їх спільними знайомими ОСОБА_18 11 січня 1970 року, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вживав спиртні напої.

Згідно обвинувачення, під час вживання спиртних напоїв, близько о 19.00 годині 8 листопада 2013 року, між ОСОБА_15 , та ОСОБА_18 на ґрунті побутового пияцтва відбулася сварка, в ході якої у ОСОБА_15 виникли особиста неприязнь до ОСОБА_18 та умисел на заподіяння йому смерті за вказаних мотивів.

Відповідно до обвинувачення, з цією метою, ОСОБА_15 , в приміщенні квартири за вказаною адресою, підшукав собі знаряддя вбивства - кухонний ніж.

Згідно обвинувачення, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_15 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою заподіяння ОСОБА_18 смерті, з мотивів неприязні до нього, утримуючи ніж в руці, знаходячись в приміщенні вітальні квартири АДРЕСА_2 , близько о 19.15 годині 8 листопада 2013 року, умисно, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_18 , який знаходився звернутим до нього передньою поверхнею тіла, по одному удару клинком підшуканого ним кухонного ножа в місце розташування життєво-важливих органів людини - праву передню та ліву бокову ділянки грудної клітини.

Відповідно до обвинувачення, від отриманих ножових ударів, потерпілий ОСОБА_18 впав на підлогу прихожої кімнати даної квартири та помер на місці злочину.

Згідно обвинувачення, своїми протиправними діями ОСОБА_15 спричинив потерпілому ОСОБА_18 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення груді. Рана №1 розмірами 1,5 х 0,3 см, при зведенні країв - довжиною 1,7 см, з рівними не осадженими краями, розташованої на 139,0 см вище підошовної поверхні стоп по правій біля грудній лінії, на 51,0 см вище нижнього краю симфізу, від якої відходить рановий канал довжиною 16,0-17,0 см з ушкодженням: міжреберних м`язів 3-го міжребір`я, міжреберної артерії, перикарду, бульби аорти (наскрізного) та вушка лівого передсердя; непроникаючої колото-різаної рани №2 лівої реберної дуги з рановим каналом довжиною 1,0 см, який закінчується у міжреберному м`язі 7-го міжребір`я. Згідно висновку судово-медичної експертизи №2303 від 29.11.2013 року та висновку судово-медичної експертизи № 2303Д від 20.12.2013 року виявлені на трупі ОСОБА_18 тілесні ушкодження: в ділянці лівої реберної дуги, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; у вигляді проникаючої колото-різаної рани груді, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_18 яка настала близько о 19.20 годин 08.11.2013 року в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в результаті проникаючого колото-різаного поранення груді з ушкодженням - міжреберних м`язів 3-го міжребір`я, міжреберної артерії, перикарду, бульби аорти (наскрізного) та вушка лівого передсердя, з кровотечею з рани та розвитком гострої крововтрати.

Згідно висновків органу досудового розслідування своїми умисними діями ОСОБА_15 вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 115 КК України за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Як показав обвинувачений ОСОБА_15 , винним себе не визнає повністю, цивільний позов не визнає. При цьому показав, що з ОСОБА_18 раніше, до 8 листопада 2013 року конфліктів не було, з ОСОБА_21 мав раніше інтимні стосунки, у ОСОБА_19 та ОСОБА_21 інтимних стосунків не було. 8 листопада 2013 року спиртного не вживав. Перед тим, як побачив труп ОСОБА_18 , сидів в залі, а потім рішив зайти в кімнату, де була хвора мати ОСОБА_17 . Коли з зали вийшов у коридор, побачив труп ОСОБА_18 , взявся за голову та повернувся до зали. Труп лежав на полу на лівому боці. Після того, як побачив труп, ОСОБА_21 стала кричати з балкону.

З уточнених показань обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_18 знає 15 років. 8 листопада 2013 року прийшов в гості до ОСОБА_17 та ОСОБА_19 близько о 10.00 годині, потім купили горілку, стали вживати. Приблизно через одну годину прийшла ОСОБА_21 , продовжували виживати спиртні напої. Потім сходили з ОСОБА_17 купили продукти, приблизно о 18.00 -19.00 год. прийшов ОСОБА_18 , знов вживали спиртне. ОСОБА_18 та ОСОБА_21 купили ще горілки. Коли всі перебували в кімнаті, з вулиці почувся шум, на вулицю заспокоювати тих, хто гомонів, пішла ОСОБА_17 . В кімнаті залишився він, обвинувачений, ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , може і ОСОБА_19 , сперечалися з приводу продуктів харчування. Далі ОСОБА_18 вийшов з кімнати, а в кімнаті залишився він, обвинувачений, та ОСОБА_21 . Потім ОСОБА_21 теж вийшла. Далі, коли вийшов в коридор, побачив, що ОСОБА_18 лежить на полу боком і мається кров. В цей момент ОСОБА_21 стала кричати, а він повернувся у кімнату, сів на диван. Після того, як ОСОБА_17 вийшла на вулицю в нього, обвинуваченого, виникла в кімнаті словесна сварка з ОСОБА_18 , де в цей момент знаходився ОСОБА_19 , не знає. Першою про труп закричала ОСОБА_22 , перед цим з коридору чулися якісь розмови. Після того, як побачив труп ОСОБА_18 , сказав звати в квартиру всіх інших. ОСОБА_21 вийшла на балкон та стала звати тих, хто був на вулиці. Показання під час досудового слідства були придумані оперативними робітниками. Виявлені в нього тілесні ушкодження завдали робітники міліції після затримання, робітники міліції погрожували, якщо не зізнається у вбивстві. В квартирі, де сталася подія, його ніхто не бив. Коли сидів на дивані, побачивши труп ОСОБА_18 сказав: «Убили». Після події ніякі ножі нікуди не ховав, затриманий був в тому одязі, в якому був на час події: чорні джинси, чорний джемпер, чорна куртка, чорні туфлі та чорні носки. Не бачив щоб після події ОСОБА_21 або хто не будь інший ховали ніж. Усього ОСОБА_21 виходила на балкон два рази з інтервалом приблизно 5 хвилин. Де знаходилася ОСОБА_21 до того, як стала кричати про труп, не знає. На момент коли побачив труп, двері квартири були закриті, хто останнім виходив з квартири, не знає. На даний час страждає неврологією, лікарі висловили підозру на рак головного мозку. Коли робітники міліції вимагали підписати показання, казали, що зроблять «самооборону». Слідчий не бив, не примушував. Ніж на кухню не відносив. З додаткових показань обвинуваченого вбачається, що після затримання до нього робітниками міліції, яких назвати не може, застосовувалося насилля. Під час проведення судово-психіатричної експертизи в м. Дніпропетровську експерт на ім`я « ОСОБА_23 » тиснула на нього, казала щоб визнавався у вчиненні вбивства. При проведенні судово-психіатричної експертизи розповідав експерту правду, експерт на нього не тиснув.

На очній ставці між обвинуваченим та свідком ОСОБА_19 , свідок показав, що 8 листопада 2013 року конфлікт між обвинуваченим та ОСОБА_18 був, ОСОБА_15 , коли вип`є, стає агресивним. Обвинувачений показань свідка не підтвердив.

На очній ставці між обвинуваченим та свідком ОСОБА_17 , свідок показала, що 8 листопада 2013 року конфлікт між обвинуваченим та ОСОБА_18 був, ОСОБА_15 в цей день вживав спиртні напої. Обвинувачений показань свідка не підтвердив.

Після допиту свідка ОСОБА_24 обвинувачений показав, що під час проведення експертизи на питання ОСОБА_24 відповідав правдиво, але не на всі питання. Які відповіді були неправдивими, показати не може.

Далі обвинувачений показав, що вбивства ОСОБА_18 не вчиняв, удари ножем останньому не наносив. Перед тим як побачив труп, знаходився в іншій кімнаті, дивився у вікно на протязі 10-15 хв. Скільки в цей час знаходилося людей в коридорі, не знає. Почувши з коридору крик ОСОБА_21 , вибіг в коридор та побачив труп ОСОБА_18 . З коридору зайшов до кімнати, де на ліжку знаходилася ОСОБА_25 та запитав останню, чи розуміє вона, що вбили ОСОБА_18 .

З показань потерпілого ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_18 приходиться йому батьком. 8 листопада 2013 року був з матір`ю за місцем свого проживання. Близько 20 години цього дня повідомили, що батька вбили. Деталі цієї події не знає. Батько спиртним не зловживав. Поніс витрати на поховання батька, позов підтримує повністю. До лікаря з приводу розладів здоров`я, яким обґрунтовує моральну шкоду, не звертався.

Представник потерпілого позов підтримав повністю.

Як показала свідок ОСОБА_26 , обвинувачений є її сином, ОСОБА_18 не знала. Не вірить, що ОСОБА_15 вчинив вбивство. Останній не палив, не вживав спиртного, часто не виходив з дому, займався самолікуванням. 8 листопада 2013 року у день син пішов з дому, сказав, що буде шукати роботу. Через деякий час після події повідомили, що син затриманий за вбивство. Пізніше приходили невідомі підлітки та погрожували.

З показань свідка ОСОБА_27 вбачається, що про вбивство ОСОБА_18 нічого не знає. 8 листопада 2013 року на дворі будинку АДРЕСА_3 дралися ОСОБА_28 та ОСОБА_29 . До цих осіб на двір вийшла ОСОБА_17 , яка стала втручатися в сварку. Далі ОСОБА_29 покликав ОСОБА_19 , який також вийшов на двір. Далі з балкону квартири АДРЕСА_3 стала кричати ОСОБА_21 , що в квартирі кров, що хтось в квартирі мертвий. Пізніше сусідка ОСОБА_30 розповіла, що вбили ОСОБА_18 . В цей день близько 10.00 год. в квартирі АДРЕСА_3 бачила обвинуваченого, який був у гостях у мешканців цієї квартири, останній був тверезим, тілесних пошкоджень у нього не бачила. Чи вживає ОСОБА_15 спиртні напої, не знає.

Свідок ОСОБА_28 показала, що вечором 8 листопада 2013 року була на дворі будинку АДРЕСА_3 , де також були ОСОБА_17 та ОСОБА_29 , між ними трапилася сварка. В цей час з балкону квартири АДРЕСА_3 стала кричати ОСОБА_21 , ОСОБА_17 та ОСОБА_29 пробігли в цю квартиру. Вона з ОСОБА_31 також зайшла в квартиру, побачила, що ОСОБА_32 лежить на полу. На цей час в квартирі була ОСОБА_21 , хвора мати ОСОБА_17 , та ОСОБА_15 . Коли з балкону кричала ОСОБА_21 , не бачила, щоб на дворі був ОСОБА_19 , співмешканець ОСОБА_17 .

З показань свідка ОСОБА_31 вбачається, що вечором 8 листопада 2013 року на дворі будинку АДРЕСА_3 , де також були ОСОБА_29 , ОСОБА_28 та ОСОБА_27 . В цей час ОСОБА_21 вибігла на балкон квартири АДРЕСА_3 та стала кричати про кров, забігла і знов вибігла та сказала про смерть. Була пойнятою, коли квартира АДРЕСА_3 оглядалася робітниками міліції, бачила, що ОСОБА_32 лежав на полу, в квартирі не бачила ОСОБА_15 . До кінця огляду присутньою не була, понятим ще був ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ОСОБА_35 , ОСОБА_19 , який проживає в квартирі АДРЕСА_3 , та обвинуваченого, 8 листопада 2013 року не бачила. ОСОБА_19 може охарактеризувати як грубу людину.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_29 , вечором 8 листопада 2013 року перебував на дворі будинку АДРЕСА_3 , де почав лаяти ОСОБА_28 , в їх розмову стала втручатися ОСОБА_17 , тому покликав на двір ОСОБА_36 . Останній вийшов на балкон квартири АДРЕСА_3 , а потім спустився на двір. Через дві хвилини після того, як ОСОБА_19 вийшов на двір, з балкону квартири АДРЕСА_3 стала кричати ОСОБА_21 про те, що щось трапилося. Піднявшись до квартири, побачив, що в коридорі квартири лежить труп ОСОБА_18 , були видно поранення в області грудей. ОСОБА_15 знаходився поряд з мамою ОСОБА_17 , був переляканий. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_15 не бачив. ОСОБА_21 про те, як трапилося вбивство, нічого не розповідала, куди подівся ОСОБА_19 не знає. ОСОБА_15 був нетверезий. Пізніше ОСОБА_21 розповідала, що коли була в туалеті, то почула, як стукнули вхідні двері, коли вийшла з туалету, побачила труп ОСОБА_18 , ОСОБА_19 в квартирі не було. ОСОБА_15 знає, останній в стані сп`яніння спокійний, а ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , коли п`яні становляться агресивними. ОСОБА_18 високий на зріст, міцний, не бачив, щоб ОСОБА_32 та обвинувачений колись дралися. Наступного дня після події ОСОБА_21 розповідала, що в квартирі вживала спиртні напої ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , що сумнівається в тому, що ОСОБА_18 вбив обвинувачений. На початку квітня 2014 року був конфлікт на особистому ґрунті, під час якого його, свідка, побив ОСОБА_19 разом з ОСОБА_37 .

З показань свідка ОСОБА_17 вбачається, що обвинуваченого знає, стосунки нормальні, ОСОБА_32 друг її вітчима. 8 листопада 2013 року ОСОБА_15 прийшов до неї в гості в квартиру АДРЕСА_3 . Коли прийшов ОСОБА_15 , сходили в магазин, купили 2 пляшки горілки, яку стали розпивати повернувшись в квартиру. Пізніше взяли ще 2 пляшки горілки, яку стали розпивати. До квартири прийшов також ОСОБА_18 , який виходив з квартири разом з ОСОБА_21 , а потім знов повернулися. Вживали спиртні напої в залі квартири. Почула, як на вулиці сварилися сусіди, вийшла їх помирити, пізніше, через 5 хвилин на вулицю вийшов також ОСОБА_19 . Через 15 хвилин після того, як вийшов ОСОБА_19 , з балкону квартири ОСОБА_21 стала кричати, що з ОСОБА_18 погано. Далі пішла в квартиру, двері відчиняла ОСОБА_21 . Коли зайшла в квартиру, побачила, що ОСОБА_32 лежав, ОСОБА_21 сказала, що була в туалеті. ОСОБА_15 сидів на дивані, мовчав, обхопив руками голову, кров на одягу останнього не бачила. Не пам`ятає, що казав ОСОБА_15 , коли його розпитували робітники міліції. Куди подівся ОСОБА_38 не знає, останній наступного дня розповів, що пішов до свого вітчима ОСОБА_39 . Двері в цю квартиру ззовні можливо відкрити лише ключем. В цей день ОСОБА_15 та ОСОБА_18 під час вживання спиртного штовхалися. Раніше між ОСОБА_18 та ОСОБА_15 сварок не було, вони дружили. У ОСОБА_19 та ОСОБА_21 стосунки були дружні. Між ОСОБА_19 та ОСОБА_29 стосунки були нормальні. Приблизно в березні 2013 року ОСОБА_29 ударив її, про що сусідка сказала ОСОБА_19 і останній разом з вітчимом побили ОСОБА_29 . Особисто бачила, як ОСОБА_19 наніс ОСОБА_29 два удари. Знає, що раніше ОСОБА_19 був судимим за вбивство людини, вчинив вбивство захищаючи друга.

З додаткового допиту ОСОБА_17 вбачається, що після того, як повернулася до квартири, де був труп ОСОБА_18 , ножів ніхто не ховав, не виносив з квартири, обвинувачений з квартири не виходив, не переодягався. В цей день, до події ОСОБА_21 прибирала зі стола один чи два ножі. 10 листопада 2013 року прибирала в квартирі, де сталася подія. Кров була в коридорі в районі тумбочки. В інших кімнатах крові не було, на дивані крові не було. Диван в квартирі залишився той самий. Усього в квартирі на день події було 7-8 ножів, два з яких потім вилучили робітники міліції. На її погляд, крім вилучених ножів, в квартирі залишилися всяіінші ножі. В той день у осіб, які перебували в квартирі ножів не бачила, крім того, що ОСОБА_21 перекладала ножі.

Як показав свідок ОСОБА_19 , він проживає разом з ОСОБА_17 без укладення шлюбу в квартирі АДРЕСА_2 . 8 листопада 2013 року в цю квартиру прийшов ОСОБА_15 , який дав грошей та на ці гроші ОСОБА_17 купила дві пляшки горілки, яку стали вживати в залі квартири. Потім ліг спати, а ОСОБА_17 та ОСОБА_15 пішли на кухню. Коли прокинувся, побачив, що вказані особи продовжують розпивати горілку, став теж пити. До них в квартиру заходила ОСОБА_21 . Пізніше в квартиру прийшов ОСОБА_32 , який разом з ОСОБА_21 купив ще 2 пляшки горілки, яку стали пити всі разом. Потім ОСОБА_17 пішла на вулицю. Далі почув, як з вулиці кричав ОСОБА_29 та просив забрати ОСОБА_17 . Став кричати з балкону, щоб ОСОБА_17 повернулася в квартиру, а потім пішов на вулицю, щоб забрати ОСОБА_17 . Коли виходив з квартири, ОСОБА_21 за ним зачинила двері. Коли вийшов на вулицю, був поряд з ОСОБА_17 через 7-8 хвилин ОСОБА_21 з балкону закричала: «Кров». Всі, хто був на вулиці, пішли в квартиру, а він, підійшов до дверей та побачивши труп ОСОБА_18 , перелякався та побіг до вітчима громадянки ОСОБА_17 , так як останній був другом ОСОБА_40 . Побіг тому, що знав, що всіх присутніх забере міліції, а тому хотів щоб вітчим прийшов до квартири доглядати маму ОСОБА_17 . Вітчим був у громадянина на ім`я « ОСОБА_41 », на його прохання відразу вітчим пішов в квартиру, де сталася подія. З того моменту як він, ОСОБА_19 , пішов з цієї квартири і до того, як вітчим пішов до цієї квартири сплинуло приблизно 10 хвилин. Він, свідок, в квартиру не повернувся, чому пояснити не може. 8 листопада 2013 року випив приблизно 0,5 літра горілки. В цей день ОСОБА_18 та ОСОБА_15 сварилися, при цьому ОСОБА_15 погрожував виделкою, їм робила зауваження ОСОБА_17 . З чого почалася сварка, не пам`ятає. Коли він, свідок, виходив з квартири на вулицю, то ОСОБА_21 , ОСОБА_32 та ОСОБА_15 знаходилися всі разом поряд друг з другом. На вулиці були ОСОБА_29 , ОСОБА_27 , ключів від дверей квартири не мав при собі. У нього, свідка, з ОСОБА_21 стосунки дружні, у останньої та ОСОБА_15 були близькі стосунки. Ніколи не чув з боку ОСОБА_15 погроз вбивством на адресу ОСОБА_18 . У нього, свідка, ніколи не було бійок з ОСОБА_29 . Раніше був судимий за те, що під час самозахисту вбив кулаком людину. Далі уточнив, що приблизно в березні 2014 року, коли був у вказаній квартирі, ОСОБА_17 поскаржилася, що її образив та ударив ОСОБА_29 . Тому з вітчимом знайшли ОСОБА_29 та штовхнув останнього, але не бив.

При одночасному допиті свідок ОСОБА_19 показав, що ОСОБА_17 бачила, як 8 листопада 2013 року ОСОБА_15 замахувався виделкою на ОСОБА_18 , свідок ОСОБА_17 показала, що не підтверджує цих показань.

При одночасному допиті свідок ОСОБА_17 показала, що бачила, як в березні 2014 року ОСОБА_19 наніс удари ОСОБА_29 , свідок ОСОБА_19 підтвердив ці показання.

З показань свідка ОСОБА_17 , даних під час додаткового допиту, після допиту свідка ОСОБА_42 вбачається, що дійсно, будучи в своїй квартирі казала якось ОСОБА_43 , що вбивство вчинив не ОСОБА_15 , хто був присутній при цій розмові, не пам`ятає. ОСОБА_34 та чоловік останньої розповідали, що в день вбивства, будучи в квартирі, бачили, як ОСОБА_21 , після того як уїхали працівники міліції, мила ніж. ЇЇ, свідка, мати, розповідала, що в день вбивства, ОСОБА_21 закрила двері в кімнату де знаходилася мати, а коли знов відкрила, то був труп ОСОБА_40 . За її, свідка, мамою дійсно доглядає ОСОБА_44 . В той час коли триває розгляд справи в суді, їй, свідку, дзвонила дочка ОСОБА_21 та казала, щоб вона, свідок, не схиляла ОСОБА_21 змінити показання, при цьому погрожувала.

Свідок ОСОБА_21 показала, що 8 листопада 2013 року знаходилася в квартирі АДРЕСА_2 . Зайшла в туалет, а коли через 5-7 хвилин вийшла, то побачила, що ОСОБА_18 сидів в коридорі квартири на тумбочці вішалки, в нього були сліди крові. ОСОБА_15 сидів на дивані в кімнаті та казав «Ой, вбив». Далі вибігла на балкон квартири та стала кричати, вибігала на балкон один раз. Перед тим як зайшла в туалет, з квартири вийшла ОСОБА_17 , а за тою, менше чим через одну хвилину вийшов ОСОБА_19 , за яким зачинила двері. 8 листопада 2013 року ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , перебуваючи в квартирі, де розпивала спртні напої, сварилися, але не били один одного, їх заспокоював ОСОБА_19 . Зсередини квартира зачиняється на засув. Коли перебувала в туалеті чула, що обвинувачений та загиблий сварилися. В той день вживали спиртні напої зранку, ОСОБА_18 прийшов в квартиру вечором, з останнім сходила та ще купила горілки. Коли ОСОБА_18 та обвинувачений сварилися, то сиділи на дивані, а ОСОБА_19 сидів на підлозі. В цей день, до того як сталася подія, з кімнати ножі прибрала. Після того як побачила поранення у ОСОБА_35 , кров на одягу обвинуваченого не бачила, тілесних ушкоджень не бачила. ОСОБА_19 , після того як вийшов з квартири, в квартиру не повертався. Останнього бачила в цей день уночі у дворі будинку АДРЕСА_3 , коли повернулася з міліції. Ключі від квартири в той день висіли в коридорі на цвяху. Коли виходив ОСОБА_19 , ОСОБА_15 та ОСОБА_32 сиділи на дивані. Вона, свідок, перебуває с ОСОБА_19 в дружніх стосунках. В квартирі де зареєстрована, не проживає, тривалий час не працює. Далі показала, що не бачила моменту, коли ОСОБА_17 виходила з квартири. Чому змінює свої показання, пояснити не може.

Під час очної ставки із свідком ОСОБА_21 , свідок ОСОБА_38 показав, що на вулицю з квартири вийшов через 10 хвилин після ОСОБА_17 , ОСОБА_21 підтвердила показання ОСОБА_19 .

Під час очної ставки із свідком ОСОБА_21 , свідок ОСОБА_17 показала, що на вулицю ОСОБА_19 вийшов з квартири через 10-15 хвилин після неї. ОСОБА_21 підтвердила показання ОСОБА_17 .

З додаткового допиту ОСОБА_21 вбачається, що після того, як повернулася до квартири, де був труп ОСОБА_18 , ножів не ховала, не викидала. Щоб хтось з тих осіб, які були в квартирі, після події викидали або ховали ножі, не бачила. ОСОБА_15 після події не переодягався, з квартири не виходив. Вважає, що заплуталася в показаннях. З чого між обвинуваченим та ОСОБА_45 була сварка, не пам`ятає, останні між собою розмовляли в кімнаті, коли вона пішла в туалет. Коли вийшла з туалету, бачила, як обвинувачений садив ОСОБА_18 на тумбочку в коридорі. Які саме слова казав обвинувачений, чи: «Я вбив», чи «Вбили», не може сказати. Далі уточнила, що коли побачила труп ОСОБА_18 , обвинувачений сидів на дивані. Кров бачила біля тумбочки в коридорі.

При одночасному допиті свідок ОСОБА_21 показала, що обвинувачений казав: «Я вбив», а можливо і не так казав. Обвинувачений показав, що казав: «Вбили».

З показань свідка ОСОБА_21 , даних під час додаткового допиту, після допиту свідка ОСОБА_42 вбачається, що дійсно сусіди по дому, де сталося вбивство ОСОБА_35 , у тому числі ОСОБА_17 , казали, що знають, що вона, свідок, після події мила ніж. Не згодна з таким чутками, ніяких ножів в день події не мила. Перед тим, як сталося вбивство, не зачиняла двері в кімнату, де знаходилася мати ОСОБА_17 . Має доньку ОСОБА_46 , який 25 років, на даний час дочка неофіційно працює на польових роботах.

Як показала свідок ОСОБА_21 , після допиту свідків ОСОБА_47 та ОСОБА_48 , вона заперечує ту обставину, що мила ножі після того, як загинув ОСОБА_18 . Після того, як приїхали на місце події робітники міліції її, свідка, відвезли до міліції через 5-10 хвилин, а з моменту коли побачила труп до того, як її відвезли, пройшло приблизно 30 хвилин. Коли вийшла з туалету, обвинувачений знаходився в залі квартири, в подальшому нікуди з зали не виходив, на кухню не заходив. Як опинився ніж на кухні, пояснити не може. В неї, свідка, малася можливість віднести ніж з місця вбивства на кухню. Свідків ОСОБА_47 та ОСОБА_49 знає, стосунки з ними нормальні, не знає обставин, які б спонукали вказаних осіб давати щодо неї, свідка, неправдиві показання. Коли ОСОБА_17 після вбивства зайшла до квартири, ОСОБА_15 знаходився в залі квартири.

Допитана додатково свідок ОСОБА_17 показала, що після того, як 8 листопада 2013 року приїхали робітники міліції, її, свідка, відвезли до міліції через 15-20 хвилин. Коли 8 листопада 2013 року, до приїзду робітників міліції, зайшла в квартиру, то бачила, що ОСОБА_21 знаходилася в кімнаті, де перебувала ОСОБА_25 . Вона, свідок, не відносила ніж на кухню, не знає хто це зробив. Вважає, що можливість перенести ніж с місця вбивства на кухню була у обвинуваченого та ОСОБА_21 . Також показала, що її мама, ОСОБА_25 , хворіє з 2012 року. Двері у кімнату, де зазвичай знаходиться мама, ніколи не закривали. Їй, свідку, ОСОБА_21 не розповідала, що в день події закривала двері до кімнати, де знаходилася ОСОБА_25 . В той день ОСОБА_19 вийшов на вулицю після неї, свідка, приблизно через 10 хвилин, коли потім кричала ОСОБА_21 , ОСОБА_19 знаходився на вулиці.

Під час очної ставки між свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_21 , остання показала, що не згодна з показаннями ОСОБА_17 про те, що перебувала не в залі, а в іншій кімнаті, ОСОБА_17 підтвердила свої показання.

З показань свідка ОСОБА_42 вбачається, що вона не вірить в те, що ОСОБА_15 вчинив вбивство ОСОБА_18 . Вона, свідок, надає допомогу ОСОБА_17 в догляді за мамою останньої, часто буває в квартирі АДРЕСА_2 . В січні 2014 року прийшла в цю квартиру. Коли всередині дня знаходилася в кімнаті квартири, в цій кімнаті, в її присутності, ОСОБА_19 та ОСОБА_17 посварилися. Під час сварки ОСОБА_17 заявила ОСОБА_19 : «Ти ж знаєш, що ОСОБА_50 не вбивав». На це ОСОБА_19 нічого не відповів. 26 травня 2014 року їй, свідку, дзвонила дочка ОСОБА_21 та попросила передати останній, що ОСОБА_21 може бути наступною.

Як показав свідок ОСОБА_51 , вона була лікуючим лікарем у ОСОБА_15 . В серпні 2013 року внаслідок захворювання у ОСОБА_15 були обмеження в русі, у тому числі рук, пересувався користуючись палицею. Розлад мав стійкий характер. Цей стан міг покращитися внаслідок лікування.

Як показав свідок ОСОБА_52 , вона проводила досудове розслідування по даній справі. ОСОБА_15 давав показання про те, що він вбив ОСОБА_18 , захищаючись від останнього. Під час досудового розслідування ОСОБА_15 вів себе агресивно, показання не змінював, не казав, що вбивство вчинив хтось інший. Вона, свідок, проводила слідчий експеримент, склала протокол, чому не підписала цей протокол, пояснити не може. Тиск на ОСОБА_15 під час проведення експерименту не вчинявся, експерт був присутнім, щось казав. Сумнівів в тому, що вбивство вчинив ОСОБА_15 , не було. ОСОБА_19 був допитаний, з`явився самостійно. Що пояснював обвинувачений з приводу наявних в нього тілесних ушкоджень, не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_53 показав, що 8 листопада 2013 року знаходився в квартирі ОСОБА_54 . Коли вже було темно, до квартири зайшов ОСОБА_19 та сказав, що в квартирі АДРЕСА_2 труп. На одязі ОСОБА_19 слідів крові не бачив. Він, свідок, не запитував, що за труп, ОСОБА_19 нічого не розказував через 10-15 мінут пішов до вказаної квартири, там була міліція. Скільки пробув в квартирі, де сталося вбивство, не може сказати. Коли повернувся до квартири ОСОБА_55 , там не було ОСОБА_19 та ОСОБА_56 , пізніше дізнався, що цих осіб затримала міліція в період коли він був в квартирі відсутній. Обвинуваченого знає як нормальну людину, щоб були сварки між ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , не знає. Коли ходив до будинку АДРЕСА_3 , розмовляв із ОСОБА_57 чи на вулиці чи в квартирі останньої. ОСОБА_19 не просив його, свідка, сходити до квартири, де сталося вбивство, та доглянути за матір`ю ОСОБА_58 . Пішов за власною ініціативою, «потягнуло» туди.

Під час проведення очної ставки між свідком ОСОБА_19 та свідком ОСОБА_59 , останній показав, що ОСОБА_19 не просив сходити в квартиру, де сталося вбивство, ОСОБА_19 показав, що просив ОСОБА_60 сходити до квартири доглянути за матір`ю ОСОБА_58 .

Як показав свідок ОСОБА_61 , 8 листопада 2013 року до його квартири, в темний час доби прийшов ОСОБА_19 та попросився поспати, про вбивство нічого не казав. Одягнутим був ОСОБА_19 в спортивні брюки та футболку. Двері ОСОБА_19 відкривав ОСОБА_53 , останні вдвох про щось розмовляли в коридорі, а він, свідок, в кімнаті дивився телевізор. Через 15-20 хвилин після приходу ОСОБА_19 , ОСОБА_53 пішов з квартири. Він, свідок, та ОСОБА_19 лягли спати приблизно о 22 годині, в 1 год. 30 хв. 9 листопада 2013 року його, свідка, розбудили робітники міліції. Про те, який час, сказала сусідка з квартири АДРЕСА_4 на ім`я « ОСОБА_62 », коли виходив з квартири разом з робітниками міліції.

З показань свідка ОСОБА_47 вбачається, що потерпілого та обвинуваченого знає, стосунки нормальні. 8 листопада 2013 року його разом із ОСОБА_63 робітники міліції запросила бути понятими при огляді квартири АДРЕСА_2 . Коли зайшли до квартири, там була ОСОБА_21 та ОСОБА_15 , який сидів в залі квартири на дивані. Під час огляду бачив на рукоятці одного з вилучених ножів кров. ОСОБА_15 знаходився у нетверезому стані. Знає, що в стані алкогольного сп`яніння обвинувачений є нестриманим, одного разу намагався вдарити виделкою. Безладдя в залі квартири не бачив, в коридорі тумбочка була зсунута з місця, пошкоджень у обвинуваченого не бачив. Оглянувши а.с.13 тому №2 справи показав, що кров бачив на рукоятці зображеного на нижньому знімку ножа. Далі уточнив, що побачив ОСОБА_15 не в залі, а в кімнаті, де перебувала мати ОСОБА_17 .

При одночасному допиті свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_47 , останній показав, що в день події, коли зайшов в квартиру, де сталася подія, бачив, як ОСОБА_21 була на кухні і мила ножі, які потім кинула в раковину. Через деякий час після події чув, як ОСОБА_17 погрожувала ОСОБА_21 , щоб остання в суді не давала «зайвих» показань. Вважає, що внаслідок погроз з боку ОСОБА_17 , свідок ОСОБА_21 дає неправдиві свідчення. Свідок ОСОБА_21 показала, що показання свідка ОСОБА_47 не підтверджує, не пам`ятає, щоб мила ножі в кухні. Показання свідка ОСОБА_47 чула, можливо дійсно мила ножі. Вважає, що у свідка ОСОБА_47 підстав казати в суді неправду, не мається.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_48 , потерпілого та обвинуваченого знає, стосунки нормальні. 8 листопада 2013 року разом із ОСОБА_64 на запрошення робітників міліції була понятою при огляді квартири АДРЕСА_2 . Знаходячись в квартирі бачила, як ОСОБА_21 мила в кухні два ножі. В квартирі були ОСОБА_25 , обвинувачений та ОСОБА_21 . З того місця квартири, де знаходилась ОСОБА_25 , можне було побачити частину тіла загиблого. ОСОБА_25 казала, що чула, що в залі шум бійки, але як сталося вбивство не бачила. ОСОБА_15 знаходився в нетверезому стані. Коли із ОСОБА_64 зайшли в квартиру, то обвинувачений знаходився поряд з ОСОБА_21 . Коли була на кухні разом з ОСОБА_64 , бачила, як ОСОБА_21 мила ножі. При цьому, хтось з присутніх запитав ОСОБА_21 про те, чому вона миє ножі, однак остання нічого не відповіла. Пошкоджень у обвинуваченого не бачила.

При одночасному допиті свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_48 остання показала, що в день події, коли зайшла в квартиру де сталася подія, бачила, як ОСОБА_65 була на кухні поблизу умивальника та мила ножі, які потім кинула в раковину. Через деякий час після події чула, як ОСОБА_17 погрожувала ОСОБА_21 , щоб остання в суді не давала показань про причетність до вбивства ОСОБА_19 , так як сусіди висловлювали впевненість в тому, що вбивство вчинив ОСОБА_19 . Вважає, що внаслідок цих погроз, ОСОБА_21 дає суду неправдиві показання. Свідок ОСОБА_21 показала, що показання ОСОБА_48 не підтверджує, ножі не мила, понятих, які були під час огляду квартири, не пам`ятає. ОСОБА_17 дійсно казала, щоб вона, свідок, не давала суду показань проти ОСОБА_19 . Як ножі опинилися на кухні, якщо труп знаходився в коридорі, пояснити не може. Підстав, з яких свідок ОСОБА_34 дає неправдиві показання, не знає.

З показань свідка ОСОБА_66 вбачається, що знає обвинуваченого, тому що проводила судово-психіатричної експертизу відносно нього. При проведенні експертизи особисто проводила бесіду з ОСОБА_15 . Зміст розповіді ОСОБА_15 виклала у висновку експерта. Розповідав ОСОБА_15 добровільно, без будь якого стороннього впливу, скарг на тиск з боку робітників міліції не заявляв. Висловлював скарги на стан здоров`я.

Експерт ОСОБА_67 у судовому засіданні підтвердив свої висновки, які виклав у додатковій судово-медичній експертизі, проведеної ним по даній справі. Поранення, які були виявлені у ОСОБА_18 , могли бути завдані одним предметом, завдані вони в короткий проміжок часу, черговість завдання поранень визначити неможливо. Глибина поранення сягає 16-17 см. Утворення рани передньої поверхні груді по правій біля грудній лінії можливо за умови, коли нападаючи та потерпілий знаходилися у положенні близькому до вертикального, обличчям один до одного, або нападаючий знаходився позаду від потерпілого.

Оглядом за участю спеціалісту диск з записом допиту підозрюваного ОСОБА_15 (т.№2, а.с.69), встановлено, що допит проводила слідчий ОСОБА_68 . Під час допиту ОСОБА_15 давав показання, в яких зазначав, що наніс ОСОБА_69 удари ножем. Під час допиту чоловічий голос, невідомо кому належний, задавав підозрюваному питання. Ознак монтажу при огляді спеціалістом, не виявлено.

Оглядом за участю спеціаліста диску с записом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_15 (т.№2а.с.83) встановлено, що слідчий експеримент проводила слідчий ОСОБА_68 . На початку слідчого експерименту, знаходячись в приміщенні, ОСОБА_15 дав пояснення, в яких зазначив про те, що завдав удари ножем ОСОБА_18 . В подальшому слідчий експеримент продовжений у квартирі, під час проведення ліва рука підозрюваного прикріплена к правій руці особи, яка одягнута в міліцейську форму. При проведенні експерименту, невідомо кому належний чоловічий голос, неодноразово вимагав від підозрюваного показувати як вчинялися дії, де був ніж, задавав підозрюваному ОСОБА_15 питання. Під час слідчого експерименту ОСОБА_15 скаржився на самопочуття, жіночій голос розповідав, що ОСОБА_15 надаються певні ліки. Під час експерименту, голос, не належний ОСОБА_15 каже: «Ви пам`ятаєте, що ніж викинули», «Ви не мили, не ховали». По роз`ясненням спеціаліста, дата створення запису на диску не є датою проведення запису на первісний носій. Ознак монтажу не відмічено.

Відповідно до протоколу (т.№2, а.с.10-12), 8 листопада 2013 року в період з 20год.15хв. до 21год.00хв. була оглянута двокімнатна квартира АДРЕСА_2 . Вхідні двері обладнані одним врізаним замком. В коридорі квартири в положенні на спині знаходиться труп ОСОБА_18 . В коридорі знаходиться вішалка з речами. В кімнаті №1 знаходяться меблі, побутова техніка, посуд з залишками їжі. В кімнаті №2 знаходяться меблі. На кухні в раковині виявлений ніж з помарками бурого кольору та ніж довжиною 23,5 см та в коробці, яка стоїть на раковині, також виявлений ніж. Вказані ножі були вилучені.

Як встановлено протоколом (т.№2, а.с.15-19), 8 листопада 2013 року в період з 21год.03хв. до 22год.30хв. в квартирі АДРЕСА_2 був оглянутий труп ОСОБА_18 . Светр та футболка, яка мається на трупі, рясно просякнуті речовиною темно-червоного кольору на передній поверхні, на них виявлені по одному ушкодженню з рівними краями. На трупі виявлені такі ушкодження: на передній поверхні груді в четвертому міжребір`ї рана з рівними краями розміром 1,5 х 0, 4 см.; на передній поверхні груді на лівій реберній дузі рана розміром 0,6 х 0,3 см. Під трупом, а також на тумбі, біля якої він знаходиться, виявлені речовина, схожа на кров.

Згідно свідоцтва (т.№2, а.с.22) смерть ОСОБА_18 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від гострої крововтрати.

Згідно висновку (т.№2, а.с.24-27) при дослідженні трупу ОСОБА_18 виявлене проникаюче колото-різане поранення груді. На 139 см вище підошвеної поверхні стоп по правій біля грудній лінії, на 51 см вище нижнього краю симфізу рана №1, розмірами 1,5x0,3 см, з рівними не осадженими краями, права стінка рани скошена, ліва - підрита, у рани гострий верхній кінець, «П» - подібний нижній кінець, рана з осадженням нижнього кінця рани, кінці орієнтовані на 6,12 годин умовного циферблату. При зведенні країв рани - рана 1,7 см довжиною. Від рани відходить рановий канал довжиною 16-17 см в напрямку справа - наліво, спереду-назад, з гори-до низу під кутом 5° з ушкодженням міжреберних м`язів 3-го міжребір`я, міжреберної артерії, перикарду, бульби аорти наскрізне та вушка лівого передсердя. Веретеноподібна форма рани, відсутність дефекту тканини, рівні не осаджені краї, П-подібний та гострий кінці рани, характери стінок ранового каналу, переважання його довжини над шириною рани свідчать про спричинення поранення гострим колюче-ріжучим предметом, таким предметом міг бути плоский клинковий предмет (ніж), який мав імовірну довжину клинка біля 16-17 см, ширину діючої (на глибину проникнення) частини біля 1,5 см, з одного боку гостре лезо та з іншого П подібний обушок. Локалізація і напрямок ранового каналу дозволяють встановити, що ушкодження виникло внаслідок одноразової дії гострого знаряддя в передню поверхню груді. В момент виникнення поранення обушок клинка був направлений (по відношенню до повздовжньої осі тіла) до низу, лезо - до верху, садно нижнього кінця рани імовірно свідчить про упор на обушок клинка при зануренні ножа. Також виявлена не проникаюча колото-різана рана лівої реберної дуги з рановим каналом довжиною 1 см, який закінчується у міжреберному м`язі 7-го міжребір`я. Відсутність дефекту тканини, рівні не осаджені краї, П - подібний та гострий кінці рани, характери стінок ранового каналу свідчать про спричинення поранення гострим колюче-ріжучим предметом, таким предметом міг бути плоский клинковий предмет (ніж), який мав імовірну довжину клинка біля 1 см, ширину діючої (на глибину проникнення) частини біля 0,6 см, один гострий край - лезо та П-подібний обушок. Локалізація і напрямок ранового каналу дозволяють встановити, що ушкодження виникло внаслідок одноразової дії гострого знаряддя в передню поверхню лівої реберної дуги. В момент виникнення поранення обушок клинка був направлений (по відношенню до повздовжньої осі тіла) до верху, лезо до низу. Ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани груді носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Ушкодження в лівої реберної дуги стосовно до живих осіб носить ознаки тілесного ушкодження легкого ступеня. Смерть ОСОБА_18 настала від проникаючого колото-різаного поранення груді з ушкодженням - міжреберних м`язів 3-го міжребір`я, міжреберної артерії, перикарду, бульби аорти наскрізного та вушка лівого передсердя, з кровотечею з рани та розвитком гострої крововтрати, що і з`явилося безпосередньою причиною його смерті. Висновок підтверджується прижиттєвою колото-різаною раною груді, морфологічними ознаками зі сторони внутрішніх органів у вигляді нерівномірного кровонаповнення внутрішніх органів, рідкого стану крові, крововиливами під ендокардом, результатами судово-гістологічного дослідження № 9078 від 28.11.2013 р. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупа виявлений етиловий спирт в кількості 2,31 проміле в крові та 2,93 проміле у сечі. Дана концентрація алкоголю у крові, стосовно до живих осіб, може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

Відповідно до карти(т.№2, а.с. 30), при виїзді швидкої медичної допомоги 8 листопада 2013 року була констатована смерть ОСОБА_18 .

Відповідно до протоколу (т.№2, а.с.63-64), при затриманні 9 листопада 2013 року ОСОБА_15 у нього вилучені: джинсова куртка, джемпер, джинси, шкарпетки.

Як встановлено висновком експерта (т.№2, а.с.72-73), 11 листопада 2013 року у ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження: 7 синців голови, обох верхніх кінцівок, правої половини грудної клітини, 2 саден обох гомілок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають скороминучі наслідки. Ушкодження виникли від ударної дії твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами, або при ударі о тупі тверді предмети (предмет), які мають такі ж властивості, термін їх виникнення може відповідати 8 листопаду 2013 року. Згідно висновку, зі слів обвинуваченого, 8 листопада 2013 року близько 20 години в квартирі невідома особа кулаками, била по голові та грудній клітині, ногами била по ногам.

Згідно медичної карти (т.№2, а.с.75-76), 11 листопада 2013 року проводився медичний огляд ОСОБА_15 , наявність тілесних ушкоджень не зазначена.

Як встановлено протоколом (т.№2, а.с. 80-82), знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_15 розповів та показав, як ОСОБА_18 застосовував до нього насилля та яким чином задав ОСОБА_18 удари ножем.

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи (т.№2, а.с. 87-89), в момент отримання ушкоджень потерпілий був звернутий передньою поверхнею тіла до знаряддя травми (вістря ножа). Розташування ушкоджень та напрямок ранових каналів не виключає можливості того, що потерпілий міг бути звернутий до нападника як передньою, так і задньою поверхнею тіла. Однакові морфологічні характеристики ушкоджень на тілі трупа свідчать про те, що ушкодження виникли незадовго до настання смерті, в короткий проміжок часу, в різній послідовності. Враховуючи характер морфологічних змін внутрішніх органів, наявні ушкодження численних судин та серця, які супроводжувалися швидкою та великою крововтратою, експерт вважає що смерть потерпілого настала через короткий проміжок часу після отримання ушкоджень, в межах 1-5 хвилин. Основуючись на дані номограми для визначення давності смерті, а також з урахуванням ступеню вираженості трупних явищ на момент дослідження трупа на місці його виявлення та в ході судово-медичного дослідження, експерт припускає, що смерть потерпілого настала за 3 години до моменту огляду трупа на місці його виявлення, тобто в проміжок часу близько 19.20 год. 08.11.2013 р. Анатомічна локалізація ран та напрямок ранових каналів дозволяють встановити, що за умов, що вказує підозрюваний, можливе спричинення рани лівої реберної дуги. Утворення рани передньої поверхні груді по правій біля грудній лінії при таких обставинах, практично неймовірне за рахунок невідповідальності напрямку ударів напрямку ранового каналу та недосяжності анатомічної області для спричинення удару клинковим предметом, який знаходився у правій руці
Згідно висновку експерта (т.№2, а.с.99-103), на клинку ножа, вилученого під час огляду місця події, встановлена наявність крові, виявлені епітеліальні клітини та визначений білок людини, можливо припустити, що кров на клинку ножа могла походити від ОСОБА_18 . На ножі довжиною 23,5 см., вилученому під час огляду місця події, кров не виявлена.

Відповідно до висновку експерта (т.№2, а.с.110112), на шкарпетках, джинсовій куртці, джемпері, та штанях, вилучених у ОСОБА_15 , кров не виявлена.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи (т.№2, а.с.129-134) рекомендовано провести стаціонарну експертизу. Як вбачається з висновку, під час проведення експертизи, обвинувачений розповідав експерту, що 8 листопада 2013 року ОСОБА_18 поводився агресивно, напав та прижав його, обвинуваченого, до дивану. Далі, як розповідав обвинувачений, він нащупав на столі, та став відмахуватися, не виключає, що міг нанести поранення ОСОБА_18 , бажає, щоб покарали того, хто дійсно винний

Відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи (т.№2, а.с.151-155), ОСОБА_15 хронічним душевним захворюванням в період діяння, яке йому інкримінується, не страждав і на даний час не страждає. В період діяння, яке йому інкримінується, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння. В період інкримінуємого діяння та на даний час, міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до постанови (т.№2, а.с.158), до кримінального провадження в якості речових доказів долучені: 2 ножа, шкарпетки, джинсова куртка, джемпер, штани, мікрооб`єкти з обох рук трупа ОСОБА_18 , зразок крові ОСОБА_18 , паперовий пакунок з осадами та змивами на ниточках марлі, паперовий пакунок з волокнами.

Відповідно до повідомлення представити суду для огляду речові докази не є можливим.

Як встановлено ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих в порядку ст. 225 цього Кодексу, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них. Стаття 225 КПК України передбачає виняткові випадки допиту в судовому засіданні свідка та потерпілого під час досудового розслідування.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні диску з записом (т.№2, а.с.70), під час допиту підозрюваного 9 листопада 2013 року проводився відеозапис. Надання зазначених показань суд не сприймав безпосередньо, а тому, відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України не вправі обґрунтовувати вирок цими показаннями та посилатися на них, а тому відкидає цей диск з записом при наданні оцінці доказам по справі.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту, під час експерименту обвинувачений ОСОБА_15 (т.№2, а.с.80-82) надавав показання про те, яким чином завдав ОСОБА_18 удари ножем, під час експерименту проводився відеозапис. Надання зазначених показань, суд не сприймав безпосередньо. Відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими показаннями та посилатися на них, а тому цей протокол та диск з записом слідчого експерименту (т.№3, а.с. 83) в частині визнання обвинуваченим вбивства при наданні оцінці доказам по справі відкидає.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок висновком додаткової судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.87-89), в частині надання оцінки свідченням обвинуваченого під час проведеного слідчого експерименту. При цьому суд виходить з того, що зазначений висновок в цій частині за своєю суттю є оцінкою експертом, з точки зору судової медицини, показань ОСОБА_15 , які стосуються дій щодо завдання ним ударів ОСОБА_18 . На переконання суду, суд не вправі посилатися на зазначену частину висновку, а тому відкидає цей висновок в частині оцінки показань обвинуваченого при наданні оцінці доказам по справі.

Показання ОСОБА_70 в частині того, що ОСОБА_71 під час досудового розслідування визнавав себе винним, суд відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, відкидає показання ОСОБА_70 в цій частині при наданні оцінці доказам по справі.

Висновок експерта (т.№2, а.с.72-73) в частині пояснення обвинуваченим обставин виникнення в нього тілесних ушкоджень, суд відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, не приймає до уваги при наданні оцінці доказам по справі, так як не сприймав ці пояснення безпосередньо, а тому відкидає висновок в цій частині.

Як зазначено у висновку, під час проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи (т.№2, а.с.129-134), обвинувачений пояснював експерту, про те, що 8 листопада 2013 року міг нанести поранення ОСОБА_18 . Суд вважає, що зазначені пояснення обвинувачений надавав не сторонній випадковій особі, не вільно, а під час проведення призначеної по справі експертизи, тому за своєю суттю пояснення обвинуваченого є показаннями. Надання зазначених пояснень, суд не сприймав безпосередньо. Суд вважає, що відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими поясненнями та посилатися на них, а тому відкидає зміст пояснень ОСОБА_15 , наданих про проведенні зазначеної експертизи при наданні оцінці доказам по справі.

Як зазначено у висновку, під час проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи (т.№2, а.с.151-155), обвинувачений пояснював експерту про те, що 8 листопада 2013 року захищався від ОСОБА_18 . Суд вважає, що зазначені пояснення обвинувачений надавав не сторонній випадковій особі, не вільно, а під час проведення призначеної по справі експертизи, тому за своєю суттю, пояснення обвинуваченого є показаннями. Надання зазначених пояснень, суд не сприймав безпосередньо. Суд вважає, що відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок цими поясненнями та посилатися на них, а тому відкидає зміст пояснень ОСОБА_15 , наданих про проведенні зазначеної експертизи при наданні оцінці доказам по справі.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 23, ч.4 ст. 95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок висновком експерта (т.№2, а.с.99-103), так як досліджені експертом ножі судом безпосередньої не досліджувалися у зв`язку з неможливістю представити органами досудового розслідування вказані речові докази суду. Тому відкидає цей висновок при наданні оцінці доказам по справі.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст.23, ч.4 ст. 95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок постановою (т.№2, а.с.158), якою до кримінального провадження в якості речових доказів долучені 2 ножа, так як зазначені в постанові ножі судом безпосередньої не досліджувалися у зв`язку з неможливістю представити органами досудового розслідування вказані речові докази суду. Тому відкидає цей висновок при наданні оцінці доказам по справі.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, показання потерпілого, показання свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , ОСОБА_29 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_42 , ОСОБА_72 , ОСОБА_60 , ОСОБА_55 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_66 , показання експерта ОСОБА_73 , висновки експертиз (т.№2, а.с.24-27, 110-112), протоколи оглядів, документи вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_70 в частині, що не стосується її показань стосовно змісту показань обвинуваченого, вважає, що ці показання отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимим доказом.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту, показань свідка ОСОБА_74 , даний протокол не підписаний слідчим. Таким чином при складанні цього протоколу були порушені вимоги ст. 104 ч.5 КПК України, згідно якої протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії, а тому суд визнає цій доказ недопустимими в частині обізнаності ОСОБА_15 про місце вчинення вбивства.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.72-73) в частині наявності у ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, вважає, що цей доказ отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимим доказом.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.87-89) в частині визначення експертом часу настання смерті ОСОБА_18 , в частині положення ОСОБА_18 , і особи, яка завдала поранення ОСОБА_18 , в частині послідовності виникнення пошкоджень, вважає цей висновок допустимим доказом.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні висновки експертів (т.№2, а.с.129-134, 151-155) в частині визначення психічного стану обвинуваченого вважає ці висновки допустимими доказами.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме причетності його, обвинуваченого, до вбивства, кола осіб, які 8 листопада 2013 року знаходилися в квартирі де сталося вбивство ОСОБА_18 , поведінки цих осіб та їх взаємовідносин, вчинених ним, обвинуваченим, дій, виникнення у нього тілесних ушкоджень. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілого, вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме родинних відносин з ОСОБА_18 , характеристики останнього, витрат на поховання. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_26 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме характеристики обвинуваченого, тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_27 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме подій на дворі будинку АДРЕСА_3 8 листопада 2013 року, присутніх там осіб, поведінки ОСОБА_21 , наявності пошкоджень у обвинуваченого. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_28 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме подій на дворі будинку АДРЕСА_3 8 листопада 2013 року, присутніх там осіб, поведінки ОСОБА_21 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_75 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме подій на дворі будинку АДРЕСА_3 8 листопада 2013 року, присутніх там осіб, присутніх при огляді трупу осіб, характеристики ОСОБА_19 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_29 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме подій на дворі будинку АДРЕСА_3 8 листопада 2013 року, присутніх там осіб, характеристики обвинуваченого, ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , розповіді ОСОБА_21 стосовно того, чи причетний обвинувачений до вбивства. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_17 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме подій в квартирі АДРЕСА_2 та подій на дворі цього будинку 8 листопада 2013 року, присутніх там осіб, поведінки цих осіб, взаємовідносин між ними, наявності в квартирі ножів та того, чи переносив хтось знаряддя злочину, висловлювання цим свідком міркувань до того, хто вчинив вбивство. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_19 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме взаємовідносин із свідком ОСОБА_17 , обвинуваченим, взаємовідносин між ОСОБА_18 та обвинуваченим, подій в квартирі АДРЕСА_2 та подій на дворі цього будинку 8 листопада 2013 року, присутніх там осіб, поведінки цих осіб, поведінки цього свідка після вбивства ОСОБА_18 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_21 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме подій в квартирі АДРЕСА_2 та подій на дворі цього будинку 8 листопада 2013 року, присутніх там осіб, поведінки цих осіб, обставин виявлення нею трупа ОСОБА_18 , поведінки та висловлювань ОСОБА_15 , причетності до миття знаряддя злочину, наявності у обвинуваченого на одязі крові, наявності у обвинуваченого тілесних ушкоджень, наявності погроз в її бік від ОСОБА_17 з приводу дачі показань про причетність до вбивства ОСОБА_19 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_42 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме висловлювань свідком ОСОБА_17 міркувань щодо не причетності обвинуваченого до вбивства. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_72 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме стану здоров`я обвинуваченого. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_70 , вважає, що цей доказ не прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин проведення слідчого експерименту. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_60 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме поведінки ОСОБА_19 після вбивства ОСОБА_18 , взаємовідносин між обвинуваченим та ОСОБА_18 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_55 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме поведінки ОСОБА_19 після вбивства ОСОБА_18 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_47 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обстановки на місці події, тієї обставини, що ОСОБА_21 змивала кров з ножа, характеристики обвинуваченого, наявності погроз в бік свідка ОСОБА_21 від свідка ОСОБА_17 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_48 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обстановки на місці події, тієї обставини, що ОСОБА_21 змивала кров з ножа, наявності ушкоджень у обвинуваченого. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_66 , вважає, що цей доказ не прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що по справі проводилася судово-психіатрична експертиза. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання експерта ОСОБА_73 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме положення ОСОБА_18 та нападника під час завдання поранень ОСОБА_18 , проміжку часу між нанесенням поранень. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол (т.№2, а.с.10-12), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обстановки на місці події, виявлених предметів. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол (т.№2, а.с.15-19), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності на трупі ОСОБА_18 ушкоджень. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджене у судовому засіданні свідоцтво (т.№2, а.с.22), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме часу настання смерті ОСОБА_18 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.24-27), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності, характеру та механізму виникнення ушкоджень на трупі ОСОБА_18 , причини смерті останнього, наявність алкоголю в крові останнього. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджену у судовому засіданні карту (т.№2, а.с.30), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме виявлення трупу ОСОБА_40 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджену у судовому засіданні протокол (т.№2, а.с.63-64), вважає, що цей доказ не прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вилучення у обвинуваченого предметів одягу. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта та карту (т.№2, а.с.72-73, 75-76), вважає, що ці докази в частині наявності, характеру та механізму виникнення ушкоджень у обвинуваченого, прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.87-89), вважає, що цей доказ в частині наявності, характеру та механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_18 , часу настання смерті ОСОБА_18 , розташування нападника та ОСОБА_18 , прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.110-112), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме наявності крові на вилучених у обвинуваченого предметах одягу. Тому цей доказ є належним. Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.129-134), вважає, що цей доказ в частині психічного стану обвинуваченого прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.151-155), вважає, що цей доказ в частині психічного стану обвинуваченого прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому є належним.

При наданні оцінки визнаним судом достовірним та належним доказам з точки зору їх достовірності, суд керуючись вимогами ст. 17 ч.4 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, згідно якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до наступних висновків.

Суд знаходить достовірними показання потерпілого ОСОБА_10 стосовно витрат на поховання ОСОБА_18 та моральних страждань з приводу смерті батька.

Суд переконаний в достовірності показань свідка ОСОБА_27 про те, що в день події не бачила у обвинуваченого тілесних ушкоджень. На думку суду даний свідок є незаінтересованою особою, в неї відсутні мотиви давати неправдиві показання.

Суд знаходить достовірними показання свідка ОСОБА_26 , яка дала показання стосовно характеристики свого сина обвинуваченого ОСОБА_15 .

Суд вважає достовірними показання свідка ОСОБА_72 стосовно стану здоров`я обвинуваченого.

На переконання суду є достовірними показання свідка ОСОБА_42 про те, що в січні 2014 року ОСОБА_17 заявила ОСОБА_19 : «Ти ж знаєш, що ОСОБА_50 не вбивав», так як ці показання узгоджуються з даними при додатковому допиті показаннями свідка ОСОБА_17 . При цьому суд виходить з того, що даний свідок не була під час подій, передуючих вбивству в квартирі, є незаінтересованою особою, а тому її показання не викликають сумніву у правдивості.

Суд переконаний, що є достовірними показання свідка ОСОБА_29 про те, що ОСОБА_21 стала кричати з балкону приблизно через 2 хвилини після того, як на вулицю вийшов ОСОБА_19 , що не бачив пошкоджень у ОСОБА_15 , що ОСОБА_21 наступного дня висловлювала думку про те, що вбивство вчинив не ОСОБА_15 . При цьому суд виходить з того, що даний свідок не був в квартирі до вбивства, є незаінтересованою особою, а тому його показання не викликають сумніву у правдивості, а в частині можливої непричетності обвинуваченого до вбивства узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_44 .

Суд приходить до переконання, що є достовірними показання свідка ОСОБА_60 про те, що 8 листопада 2013 року до нього прийшов ОСОБА_19 та повідомив про вбивство і при цьому не просив піти доглядати за мамою ОСОБА_17 . При цьому, суд виходить з того, що даний свідок є незаінтересованою особою, а тому його показання не викликають сумніву у правдивості.

Суд приходить до переконання, що є достовірними показання свідка ОСОБА_60 про те, що 8 листопада 2013 року до нього прийшов ОСОБА_19 та повідомив про вбивство і при цьому не просив піти доглядати за мамою ОСОБА_17 . При цьому, суд виходить з того, що даний свідок є незаінтересованою особою, а тому його показання не викликають сумніву у правдивості.

Суд приходить до переконання, що є достовірними показання свідка ОСОБА_55 про те, що 8 листопада 2013 року ОСОБА_19 приходив до квартири, де знаходився ОСОБА_76 . При цьому, суд виходить з того, що даний свідок є незаінтересованою особою, а тому його показання не викликають сумніву у правдивості.

Суд приходить до переконання, що достовірними є показання свідка ОСОБА_47 про те, що перебуваючи в квартирі, де сталося вбивство в якості понятого, не бачив тілесних ушкоджень у ОСОБА_15 , бачив, як на кухні ОСОБА_21 мила ножі, на одному з яких бачив залишки крові. При цьому, суд бере до уваги, що показання даного свідка узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_48 , а при проведенні очної ставки з ОСОБА_21 остання показала, що можливо дійсно мила ножі. Також суд приймає до уваги ту обставину, що даний свідок є незаінтересованою особою, так як не знаходився в квартирі до вчинення вбивства, судом встановлено, що в цього свідка відсутні мотиви давати неправдиві показання.

На переконання суду є достовірними показання свідка ОСОБА_48 про те, що перебуваючи в квартирі, де сталося вбивство в якості понятої, не бачила тілесних ушкоджень у ОСОБА_15 , бачила, як на кухні ОСОБА_21 мила ножі, що через деякий час чула як ОСОБА_17 погрожувала ОСОБА_21 , щоб та не давала в суді показань про причетність до вбивства ОСОБА_77 . При цьому суд бере до уваги, що показання даного свідка узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_78 . Також суд враховує, що при проведенні очної ставки з ОСОБА_21 остання показала, що можливо забула, що мила ножі, що їй дійсно погрожувала ОСОБА_17 . Також суд приймає до уваги ту обставину, що даний свідок є незаінтересованою особою, так як не знаходилася в квартирі до вчинення вбивства, судом встановлено, що в цього свідка відсутні мотиви давати неправдиві показання.

На думку суду є достовірним показання свідка ОСОБА_75 про те, що ОСОБА_79 є грубою людиною, так як ці показання узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_80 , який показав, що раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення фізичного насильства.

Показання свідка ОСОБА_70 про те, що під час слідчого експерименті до обвинуваченого зверталися інші особи, що вона не засвідчила своїм підписом протокол слідчого експерименту, суд знаходить достовірними, так як ці показання узгоджуються з тією обставиною, що протокол слідчого експерименту не містить підпису слідчого, що при огляді відеозапису вбачається, що обвинуваченому під час проведення слідчого експерименту задає питання не лише слідчий.

Показання свідка ОСОБА_66 про те, що обвинувачений при проведенні судово-психіатричної експертизи розповідав про події пов`язані з вбивством ОСОБА_35 , суд знаходить достовірними, так як вони узгоджуються з показаннями обвинуваченого, змістом висновку експерта.

Показання експерта ОСОБА_73 про те, що під час утворення рани передньої поверхні груді ОСОБА_18 , останній та нападник знаходилися у близькому до вертикального положення, суд знаходить достовірними, так як ці показання узгоджуються з висновком експерта.

Суд вважає достовірними показання свідка ОСОБА_17 про те, що між ОСОБА_18 та обвинуваченим склалися дружні стосунки, так як ці показання узгоджуються з показаннями ОСОБА_19 . Показання свідка ОСОБА_17 про те, що вона казала, що вбивство вчинив не обвинувачений на переконання суду є достовірними, так як вони узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_44 . Показання свідка ОСОБА_17 про те, що вона не переносила ніж з місця події на кухню суд знаходить достовірними. Також суд знаходить достовірними показання ОСОБА_17 , що їй відомо, зі слів матері, що перед подією ОСОБА_21 закрила двері в кімнату, де знаходилася мати, що ОСОБА_21 закрила вхідні двері після того, як з квартири пішов ОСОБА_81 . Показання ОСОБА_17 про те, що 8 листопада 2013 року обвинувачений та ОСОБА_32 штовхали один одного, суд вважає недостовірними, так як вони спростовуються достовірними показаннями ОСОБА_29 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , які зазначили, що після події не бачила у обвинуваченого тілесних ушкоджень. Показання свідка ОСОБА_17 про те, що з того моменту, як ОСОБА_19 вийшов з квартири до того моменту як ОСОБА_21 стала кричати, пройшло не менше 15 хвилин, суд вважає недостовірними, так як вони спростовуються визнаними достовірними показаннями свідка ОСОБА_29 , який показав, що ОСОБА_21 стала кричати з балкону приблизно через 2 хвилини після того, як на вулицю вийшов ОСОБА_19 . На переконання суду показання ОСОБА_17 в тій частині, в якій вони визнані недостовірними, викликані перебуванням цього свідка в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_82 , а з цієї підстави бажанням створити видимість того, що в момент вбивства в квартирі, де це сталося перебували її, свідка мати, яка не пресувалася, ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 і видимість того, що ОСОБА_79 залишив на момент вбивства цю квартиру. Тому суд показання свідка ОСОБА_17 в частині, в якій вони визнані недостовірними, відкидає та не приймає до уваги.

Оцінюючи з точки зору достовірності показання свідка ОСОБА_21 , суд вважає, що показання цього свідка є достовірними в тій частині, що їй погрожувала ОСОБА_17 щоб вона, свідок, не давала показань відносно причетності до вбивства ОСОБА_80 , так як ці показання ОСОБА_21 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_48 , які визнані судом достовірними. Також, суд вважає достовірними показання ОСОБА_21 в тій частині, що після того, як побачила труп ОСОБА_35 , чула, як обвинувачений сказав: «Вбили», так як ці показання узгоджуються з показаннями обвинуваченого стосовно того, що саме він сказав, коли побачив труп. Показання ОСОБА_21 про те, що вона зачиняла двері після виходу з квартири ОСОБА_19 , суд знаходить достовірними, так як вони узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_19 . Суд знаходить недостовірними показання ОСОБА_21 в тій частині, що 8 листопада 2013 року обвинувачений та ОСОБА_32 сварилися між собою, так як показання ОСОБА_21 в цій частині є суперечливими. Показання свідка ОСОБА_21 про те, що з того моменту, як ОСОБА_19 вийшов з квартири, до того моменту як вона побачивши труп стала кричати, пройшло не менше 5-7 хвилин, суд вважає недостовірними, так як вони спростовуються визнаними достовірними показаннями свідка ОСОБА_29 , який показав, що ОСОБА_21 стала кричати з балкону приблизно через 2 хвилини після того, як на вулицю вийшов ОСОБА_19 . Показання свідка ОСОБА_21 , в яких вона первісно заперечувала факт того, що мила ножі, суд вважає недостовірними, так як ці показання спростовуються показаннями ОСОБА_47 , ОСОБА_83 . Також, на переконання суду, є недостовірними показання ОСОБА_21 про те, що коли вперше побачила труп ОСОБА_35 , поряд з ним знаходився обвинувачений, так як показання ОСОБА_21 про те, де знаходився ОСОБА_15 в момент, коли вона побачила пораненого ОСОБА_18 , є суперечливими. Суд вважає недостовірними показання ОСОБА_21 про те, що після події ОСОБА_15 казав: «Я вбив». На переконання суду показання ОСОБА_21 в тій частині, в якій вони визнані недостовірними, викликані погрозами з боку свідка ОСОБА_17 , яка перебуває в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_82 та бажає створити видимість того, що в момент вбивства в квартирі, де це сталося перебували її, свідка, мати, яка не пересувалася, ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 і видимість того, що ОСОБА_79 залишив на момент вбивства цю квартиру. Тому, суд показання свідка ОСОБА_21 в частині, в якій вони визнані недостовірними, відкидає та не приймає до уваги.

Показання свідка ОСОБА_80 про те, що ОСОБА_18 та обвинувачений знаходилися в дружніх стосунках, що обвинувачений ніколи не погрожував ОСОБА_18 вбивством, що ОСОБА_21 зачинила двері коли він вийшов з квартири, суд знаходить достовірними. На переконання суду показання ОСОБА_80 про те, що 8 листопада 2013 року обвинувачений замахувався на ОСОБА_18 виделкою і це бачила ОСОБА_17 є недостовірними, так як вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_17 , яка категорично заперечує цю обставину. Показання ОСОБА_80 про те, що він залишив двір, де сталося вбивство з тієї причини, що бажав направити в цю квартиру ОСОБА_60 , суд вважає недостовірними, так як вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_39 . На переконання суду показання ОСОБА_80 в тій частині, в якій вони визнані недостовірними, викликані бажанням цього свідка створити видимість конфлікту між обвинуваченим та ОСОБА_45 , та створити видимість поважності того, з яких причин він не залишився на місці вчинення злочину. Тому, суд показання свідка ОСОБА_80 в частині, в якій вони визнані недостовірними, відкидає та не приймає до уваги.

Протокол огляду (т.№2, а.с.10-12), під час якого 8 листопада 2013 була оглянута квартира АДРЕСА_2 та на кухні в раковині виявлений ніж з помарками бурого кольору, суд знаходить достовірним доказом.

Протокол огляду (т.№2, а.с.15-19), під час якого 8 листопада 2013 року в коридорі квартири АДРЕСА_2 був виявлений труп ОСОБА_18 , суд вважає достовірним доказом.

Свідоцтво (т.№2, а.с.22) про смерть ОСОБА_18 , суд вважає достовірним доказом.

Висновок експерта (т.№2, а.с.24-27), суд вважає достовірним доказом.

Карту виїзду швидкої медичної допомоги, суд вважає достовірним доказом.

Протокол (т.№2, а.с.63-64), згідно якого при затриманні 9 листопада 2013 року ОСОБА_15 , у нього вилучені: джинсова куртка, джемпер, джинси, шкарпетки, суд вважає достовірним доказом.

Висновок експерта (т.№2, а.с.72-73), в частині наявності у ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, суд вважає достовірним доказом.

Медичну карту (т.№2, а.с.75-76), відповідно до якої 11 листопада 2013 року під час медичного огляду у ОСОБА_15 не виявлені тілесні ушкодження, суд вважає недостовірним доказом, так як зміст карти спростовується висновком експерта.

Суд вважає достовірним доказом висновок додаткової судово-медичної експертизи (т.№2, а.с. 87-89) в тій частині, що в момент отримання ушкоджень, потерпілий був звернутий передньою поверхнею тіла до знаряддя травми (вістря ножа), міг бути звернутий до нападника як передньою так і задньою поверхнею тіла, в частині проміжку між нанесенням поранень, в частині визначеного часу смерті та в частині того, чи міг обвинувачений лежачі на спині спричинити рани ОСОБА_18 .
Суд вважає достовірним доказом висновок експерта (т.№2, а.с.110112), згідно якого, на шкарпетках, джинсовій куртці, джемпері та штанях, вилучених у ОСОБА_15 , кров не виявлена.

Висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи (т.№2, а.с.129-134), в частині психічного стану обвинуваченого, суд знаходить достовірним доказом.

Висновок стаціонарної судово-психіатричної експертизи (т.№2, а.с.151-155), суд вважає достовірним в частині психічного стану обвинуваченого та знаходить достовірним доказом.

Показання обвинуваченого ОСОБА_15 про те, що раніше з ОСОБА_18 конфліктів не було, суд вважає достовірними, так як вони узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_84 . Суд вважає достовірними показання обвинуваченого про те, що після того, як ОСОБА_17 вийшла з квартири, в кімнаті залишився він, обвинувачений, ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та можливо ОСОБА_79 , стали сперечатися з приводу продуктів харчування, а далі ОСОБА_18 та ОСОБА_21 вийшли з кімнати в коридор. Також суд знаходить достовірними показання обвинуваченого, що перебуваючи в кімнаті, почув, що в коридорі закричала ОСОБА_22 , а перед цим з коридору чулися якісь розмови, що вийшовши в коридор побачив труп ОСОБА_18 сказав звати в квартиру всіх інших, після чого ОСОБА_21 вийшла на балкон та стала звати тих, хто був на вулиці. При цьому, суд враховує, що викладені обвинуваченим обставини стосовно того, які події відбулися після того як ОСОБА_18 вийшов з кімнати та між тим, як стала кричати з балкону ОСОБА_21 , узгоджуються з проміжком часу у дві хвилини, які по показанням свідка ОСОБА_29 сплинули з того моменту як на вулицю вийшов ОСОБА_79 , до того моменту як стала кричати ОСОБА_21 . Суд вважає достовірними показання обвинуваченого про те, що він не наносив ударів ножем ОСОБА_18 , а побачивши труп ОСОБА_18 казав: «Убили». Суд вважає достовірними показання обвинуваченого про те, що після затримання до нього робітниками міліції, застосовувалося насилля, так як ця обставина підтверджується висновком судово-медичної експертизи. Довіряючи зазначеним показанням обвинуваченого, суд керується вимогами ст. 17 ч.4 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, згідно якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Також суд бере до уваги, що відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, зокрема події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, покладається на прокурора, а в судовому засіданні прокурором не представлено переконливих доказів, які спростовують показання обвинуваченого.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінальної справи і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних і визнаних судом належними, допустимими та достовірними доказів з точки зору достатності, узгодженості між собою та взаємозв`язку, керуючись вимогами ст. 17 ч.4, ст. 94 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до внутрішнього переконання про те, визнаними судом допустимими, належними та достовірними доказами, які судом приймаються, встановлено, що обвинувачений та ОСОБА_18 знаходилися в дружніх стосунках, що обвинувачений не висловлював наміри вбити ОСОБА_18 . Також встановлено, що обвинувачений 8 листопада 2013 року, перебуваючи в кімнаті квартирі АДРЕСА_2 , посварився з ОСОБА_18 , не наносив в кімнаті ударів ножем ОСОБА_18 , після чого останній вийшов до коридору, а обвинувачений залишився в кімнаті, знаходячись в якій, почув крик ОСОБА_21 , а вийшовши в коридор побачив труп ОСОБА_18 . Судом також встановлено, що невстановлена особа перемістила з коридору знаряддя злочину, а саме ніж у кухню, де цей ніж стала мити ОСОБА_21 . Також судом встановлено, що на одязі, в якому перебував обвинувачений на місці події, кров не виявлена. Крім того, у судовому засіданні сукупністю показань свідків ОСОБА_42 та ОСОБА_17 встановлено, що остання висловлювала переконання, що вбивство ОСОБА_18 вчинив не ОСОБА_15 .

Відповідно до ст. 373 ч.1 п.1 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. Як встановлено ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, зокрема події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно обвинувачення, 8 листопада 2013 року між обвинуваченим та ОСОБА_45 під час вжиття спиртних напоїв відбулася сварка, під час якої у ОСОБА_15 виникла особиста неприязнь до ОСОБА_18 та умисел заподіяння йому смерті. У судовому засіданні вказані обставини не знайшли свого підтвердження, спростовуються показаннями обвинуваченого та показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , згідно яких у обвинуваченого та ОСОБА_18 були дружні стосунки.

Також, згідно обвинувачення, ОСОБА_15 підшукав знаряддя злочину кухонний ніж, та реалізуючи свій злочинний намір завдав ОСОБА_18 , який знаходився звернутим до нього передньою поверхнею тіла, два удари ножем , від яких ОСОБА_18 помер. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_15 , під час нанесення ОСОБА_18 ножових поранень, знаходився в іншому приміщенні квартири, ніж з місця події не переносив, не намагався змити з ножа кров, знищити сліди злочину, а саме змити кров з ножа намагалася інша особа.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок ножових поранень 8 листопада 2013 року настала смерть ОСОБА_18 . В судовому засіданні прямих доказів, які вказують на причетність ОСОБА_15 до вчинення вбивства, прокурором та потерпілими не надано, судом не добуто. Непрямі докази причетності ОСОБА_15 до вбивства, а саме показання ОСОБА_21 про те, що ОСОБА_15 казав: «Я вбив», розповідь ОСОБА_15 експертам про можливе нанесення ним поранень ОСОБА_18 під час самооборони, визнані судом недостовірними. Протокол слідчого експерименту та диск з відеозаписом відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд відкинув при наданні оцінці доказам по справі. Також суд відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України, при наданні оцінки доказам відкинув висновок додаткової судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.87-89), в частині надання оцінки свідченням обвинуваченого під час проведеного слідчого експерименту. Разом з тим, під час розгляду справи, добуті непрямі докази, а саме показання свідків ОСОБА_42 та ОСОБА_17 які вказують на те, що ОСОБА_17 висловлювала переконання, що вбивство ОСОБА_18 вчинив не ОСОБА_15 .

Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_15 вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а тому ОСОБА_15 належить виправдати.

Потерпілим до обвинуваченого пред`явлений цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_15 на свою користь: у відшкодування матеріальної шкоди 13148 грн. 00 коп., у відшкодування моральної шкоди 300000 грн. 00 коп. При цьому, як на підставу позовних вимог, посилається на те, що вбивство ОСОБА_18 вчинив обвинувачений.

Оскільки суд прийшов до висновку про виправдування ОСОБА_15 , суд не знаходить підстав для задоволення позову.

У відповідності до вимог ст. 124 КПК України, процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого, при постановленні обвинувального вироку. У судовому засіданні встановлено, що процесуальні витрати по справі відсутні.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі належить: шкарпетки, джинсову куртку, джемпер, штани, повернути ОСОБА_15 ; два ножа, мікрооб`єкти з обох рук трупа ОСОБА_18 , зразок крові ОСОБА_18 , паперовий пакунок з осадами та змивами на ниточках марлі, паперовий пакунок з волокнами знищити.

Відповідно до ст. 203 КПК України,обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, належить негайно припинити.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_15 в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ст.115 ч.1 КК України визнати невинним та виправдати ОСОБА_15 на підставі ст. 373 ч.1 п.1 КПК України за недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою - негайно припинити, звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі суду.

Після набранням вироком законної сили речові докази по справі: шкарпетки, джинсову куртку, джемпер, штани повернути ОСОБА_15 ; два ножа, мікрооб`єкти з обох рук трупа ОСОБА_18 , зразок крові ОСОБА_18 , паперовий пакунок з осадами та змивами на ниточках марлі, паперовий пакунок з волокнами знищити.

У задоволенні позову ОСОБА_10 до ОСОБА_15 відмовити повністю.

Матеріали кримінального провадження №000968 - залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3