Провадження № 1-кп/161/629/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 19 жовтня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002389, що надійшов з прокуратури м. Луцька 01.09.2015 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого:

1.06.02.2015 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України надано іспитовий строк 2 роки;

2.20.08.2015 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 11.08.2015 близько 15.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в парку відпочинку, що по АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, умисно наніс ОСОБА_4 один удар кулаком лівої руки в ділянку черевної порожнини справа в область печінки, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми черевної порожнини у вигляді травматичного розриву печінки з внутрішньо-черевною кровотечею та геморагічним шоком, які згідно висновку судово-медичної експертизи №949 від 18.08.2015, за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, тобто умисно наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , небезпечними для життя в момент їх заподіяння, визнав повністю. Цивільний позов закладу охорони здоров`я про відшкодування витрат на лікування потерпілого визнав повністю. Суду дав показання, що 11.08.2015 близько 15.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в парку відпочинку, що по АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 , наніс останньому один удар кулаком лівої руки в ділянку черевної порожнини, спричинивши тілесні ушкодження. Не заперечував, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження виникли внаслідок його дій. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винність у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , небезпечними для життя в момент їх заподіяння, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

Потерпілий ОСОБА_4 повністю підтвердив показання обвинуваченого щодо фактичних обставин справи та нанесення йому тілесних ушкоджень. Щодо міри покарання покладався на погляд суду.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, потерпілий ОСОБА_4 на суворому покарання обвинуваченого не наполягав, однак, зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за що на даний час відбуває реальну міру покарання, вчинений ним злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому суд призначає покарання в межах санкції ст. 121 ч.1 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.70 ч.4 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ст.128, 129 КПК України, ст.1206 ЦК України цивільний позов КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» до ОСОБА_6 задовольнити, стягнути з обвинуваченого в користь КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» 14 392 (чотирнадцять тисяч триста дев`яносто дві) грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинення покарання призначеного за даним вироком менш суворого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.08.2013 року, визначити ОСОБА_6 до відбуття 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» 14 392 (чотирнадцять тисяч триста дев`яносто дві) грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід залишити попереднім тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 12.08.2015.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: