Справа № 211/309/16-к
Провадження № 1-кп/211/213/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0003338 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 2-1357/2011 від 26.05.2011 року ОСОБА_4 зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття на користь матері ОСОБА_7 починаючи з 09 березня 2011 року. Однак ОСОБА_8 , будучи обізнаний з 13.09.2011 року під особистий підпис про те, що згідно вказаного рішення суду він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, а також про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України в період часу з 01.05.2015 року по 16.12.2015 року злісно ухилявся від сплати аліментів. Так, ОСОБА_4 заходів до працевлаштування не приймав, на обліку у центрі зайнятості не перебував, хоча постійно неофіційно підробляє випадковими заробітками та при цьому отримує щомісячний доход в розмірі 2000 гривень, але кошти в встановленому порядку на утримання дитини не надає. ОСОБА_4 працюючи неофіційно не повідомив Довгинцівський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управляння юстиції, оскільки розумів, що виконавчий лист надійде за місцем роботи.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний протягом 3-х робочих днів письмово повідомити державного виконавця про місце роботи або зміну місця роботи, але ОСОБА_4 не повідомив державного виконавця про місце своєї роботи, що свідчить про злісне приховання свого щомісячного доходу та злісне ухилення ОСОБА_4 сплачувати кошти на утримання дитини, спрямованні на невиконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_4 станом на 14.12.2015 року утворилась заборгованість в сумі 7920 гривень 55 копійок, що сукупно складають суму виплат більше ніж за шість місяців відповідних платежів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та підтвердив фактичні обставини вчинення вказаного вище кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся.

Суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, позиції обвинуваченого, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд приходить висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено у виді обмеження волі з застосуванням положень ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши випробувальний строк на два роки, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 п.2,3 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1