Єдиний унікальний номер № 285/3096/15-к
Провадження № 1-кп/0285/310/15
В И Р О К
14 вересня 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, пенсіонерки, інваліда 2-ї групи, неодруженої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимої
23.04.2002 року Новоград-Волинським міським судом Житомирської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК до 7-ми років позбавлення волі; згідно указу Президента України про помилування від 24.04.2004 року скорочено строк покарання до 5-ти років позбавлення волі; звільнена 15.07.2005 року згідно постанови Малинівського районного суду м. Одеси відповідно до ст. 82 КК України з заміной невідбутого строку покарання 1 рік 6 місяців 28 днів на виправні роботи; постановою Новоград-Волинського міськрайоного суду Житомирської області від 18.10.2005 року звільнена від відбування покарання в зв`язку з хворобою,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
05.07.2015 року, близько 03 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні своєї квартири АДРЕСА_2 , вирішила умисно таємно скоїти крадіжку особистого майна ОСОБА_5 , а саме золотих прикрас останньої. З цією метою ОСОБА_4 зайшла до кімнати, де спала ОСОБА_5 та, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, переслідуючи корисливий мотив, підійшла до потерпілої і зняла з її вуха одну золоту сережку та з руки дві золоті каблучки, таким чином їх викравши, після чого місце скоєння кримінального правопорушення із викраденим майном залишила та розпорядилась ним на власний розсуд.
Отже, ОСОБА_4 таємно викрала золоті прикраси, а саме дві каблучки та одну сережку, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 3000 гривень 23 копійки.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю, дала покази, підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаялася у скоєному.
Покази обвинуваченої ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 04.07.2015 року, увечері, її запросила обвинувачена ОСОБА_4 разом зі своїм співмешканцем до себе додому, де потерпіла заночувала. 05.07.2015 року, о 06 год. ранку, вона прокинулася і виявила, що зникли 2 каблучки та сережка. Обвинувачена обіцяла повернути викрадені золоті прикраси, але не повернула. При призначенні обвинуваченій покарання покладається на розсуд суду.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченій ОСОБА_4 , роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченої ОСОБА_4 та її умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Обвинувачена раніше судима, на шлях виправлення не стала. належних висновків для себе не зробила, але вину визнала, щиро розкаялась, інвалід 2 групи загального захворювання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, потерпіла не наполягає на суворому покаранні обвинуваченої.
Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 2 роки.
На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий: