Ухвала іменем україни 18 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001227 щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою прокурора на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року,
встановила:
Вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року засуджено
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 22.12.2009 за ч. 2 ст. 186, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 27.03.2012 з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 19 днів,

- за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п.п. 3,4 ст. 76 КК України.
Судом вирішено питання відшкодування судових витрат та долю речових доказів у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року вирок суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він, 29 липня 2014 року, приблизно о 10 год. 00 хвл., після спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_7 неподалік садиби №15 на вул. Жовтнева м. П`ятихатки Дніпропетровської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, під приводом поїздки на велосипеді до магазину для придбання спиртних напоїв, шляхом обману та зловживання довірою, взяв велосипед марки «Україна» у ОСОБА_7 та розпорядився ним на власний розсуд, внаслідок чого спричинив матеріальну шкоду - 700 грн потерпілій ОСОБА_8 , який належав їй на праві приватної власності.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме невірна кваліфікація дій засудженого за кваліфікуючою ознакою - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, просить судові рішення щодо ОСОБА_6 змінити, виключивши з обвинувачення, визнаного судом доведеним та із кваліфікації ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України, таку кваліфікуючу ознаку, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, як зайву. В решті судові рішення залишити без зміни.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у суді першої інстанції засуджений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, за який його засуджено, в зв`язку з чим суд, у відповідності до ч. 3 349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорювались, у тому числі і прокуратурою.
При цьому суд, з`ясувавши можливість розгляду справи за скороченим порядком, роз`яснив наслідки такого розгляду.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційних вимог.
Положенням ч.2 ст. 394 КПК України передбачено, що рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Враховуючи, що провадження щодо ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою слухалось відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, зміст якої роз`яснювався у судовому засіданні учасникам судового розгляду, які не були проти такого розгляду провадження, обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення та спосіб його вчинення при судовому розгляді не досліджувались апеляційний суд був позбавлений можливості перевірити висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
За результатами апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вироку суду, виклавши своє рішення в ухвалі, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи, що закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 434 436 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3