Справа № 729/592/15-к
1-кп/729/52/15 р.

В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
06 липня 2015 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця , громадянина України , одруженого, на утриманні має неповнолітнього сина , не працюючого , освіта середня , раніше судимого Бобровицьким районним судом 28.04.2014 року за ч.1 ст.190 КК України до 60 годин громадських робіт , в скоєному , передбаченому ч.2 ст.389 КК України , -
В С Т А Н О В И В :
28.04.2014 року ОСОБА_4 відповідно до вироку Бобровицького районного суду був визнаний винним в скоєнні злочину , передбаченого ч.1 ст.190 КК України та йому було призначене покарання в вигляді 60 годин громадських робіт.
13.06.2014 року ОСОБА_4 був поставлений на облік в кримінально-виконавчій інспекції Бобровицького району , де йому були роз"яснені його права , порядок та умови відбування покарання , він був попереджений про відповідальність за ухилення від відбування покарання та отримав направлення до комунального підприємства "Міськдобробут" для подальшого відбування покарання за місцем проживання.
Комунальним підприємством "Міськдобробут" був складений графік виходу на роботу з 01.07.2014 року по 30.07.2014 року , відповідно до якого ОСОБА_4 мав виконувати громадські роботи кожен день по 4 години.
Із призначених 60 годин ОСОБА_4 відпрацював лише 20 годин , в подальшому для відпрацювання не з"являвся, про причини неявки не повідомляв комунальне підприємство та КВІ , документів на підтвердження поважності причин неявки не надавав.
01.08.2014 року ОСОБА_4 інспектор КВІ письмово попередив про кримінальну відповідальність за ухилення від громадських робіт.
01.08.2014 року у ОСОБА_4 були відібрані письмові пояснення з приводу порушення графіку робіт та неявки до КВІ та йому доведено до відома , що в разі подальшого порушення ним умов покарання матеріали про притягнення його до кримінальної відповідальності будуть направлені до прокуратури , в подальшому неодноразово інспектор КВІ викликав ОСОБА_4 , проте він не з"являвся , громадські роботи не відбув.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав повністю та зазначив , що з усім викладеним в обвинувальному акті він повністю погоджується , тобто він погоджується , що відпрацював лише 20 годин . Причиною не відпрацювання та неявки на відмітку є зайнятість на роботі , де він працює поки що неофіційно , але по закінченню випробування буде оформлений по трудовій . Від подальших пояснень відмовився. Розкаюється в скоєному , просить надати йому шанс на виправлення , суворо не карати його.
Відповідно до ч.3ст. 349 КПК України суд за згоди учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин скоєного ОСОБА_4 злочину , так як вони не оспорюються учасниками процесу , сумнівів щодо добровільності позицій сторін у суду не виникло, обвинувачений підтвердив , що він знайомий з усіма матеріалами досудового слідства та з матеріалами особової справи в них все викладене вірно, прокурор також ознайомлений з усіма матеріалами , наслідки такого розгляду учасникам зрозумілі . Судом були лише оголошені характеризуючі особу обвинуваченого документи.
Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм правову оцінку суд приходить до висновку , що вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії кваліфіковані вірно по ч.2 ст.389 КК України , так як він ухилявся від відбування покаранння в вигляді громадських робіт , яке йому було призначене вироком Бобровицького районного суду та від виконання покладених на нього вироком суду обов"язків.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , обставини , що помякшують та обтяжують покарання , особу винного.
Обставинами , що пом"якшують покарання суд визнає щире каяття , сприяння в розкритті злочину.
Обставиною , що обтяжує покарання є рецидив злочинів.
За місцем проживання підсудний характеризується позитивно , має на утриманні неповнолітню дитину.
З урахуванням всіх обставин по справі суд вважає , що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання , передбачене санкцією статті в вигляді арешту , остаточне покарання необхідно визначити за правилами ст.ст. 71, 72 КК України , шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання по вироку Бобровицького районного суду від 28.04.2014 року .
Речові докази - особову справу залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.
По справі не заявлявся цивільний позов.
Міра запобіжного заходу не застосовувалася, підстав для її застосування не має.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України , суд , -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання в вигляді арешту строком 1 ( один) місяць.
Остаточне покарання для ОСОБА_4 визначити відповідно до ч.1 ст.71 КК України , п.4 ч.1 ст. 72 КК України один 1 ( один) місяць 1(один) день арешту.
Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання.
Речовий доказ: особову справу № 9-2014 від 13.06.2014 року , заведену на ОСОБА_4 в КВІ на 44 аркушах , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Бобровицький районний суд.
Суддя: