Справа №11-659/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня 28 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Ященка В.А.

суддів Захарченка О.П. Матуса В.В.

з участю прокурора Ворфоломеєвої Н.П.

захисника ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_2 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Тростянецького районного суду від 22 жовтня 2010 року, яким,

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимий,

засуджений за ст.190 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ст.368 ч.2 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, з позбавленням права обіймати повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків строком на 2 роки, з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла, за ст.364 ч.3 КК України на 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків строком на 3 роки, конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків строком на 3 роки, з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Відповідно до ст.54 КК України, судом прийнято рішення про позбавлення ОСОБА_3 спеціального звання «інспектор податкової служби 2-го рангу».

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволений частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Як зазначено у вироку, Мазур визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів при таких обставинах:

ОСОБА_3 з 30 квітня 2009 року обіймав посаду першого заступника начальника Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції, а з 28 травня 2009 року працював виконуючим обовязки начальника Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції. ОСОБА_3 мав спеціальне звання «інспектор податкової служби 2 рангу». Відповідно до покладених на ОСОБА_3 прав, як керівника податкового органу, він являвся службовою особою, яка займає відповідальне становище та представником влади.

В період з 15 травня по 4 червня 2009 року Охтирською МДПІ була проведена планова виїзна перевірка ТОВ «АРВ», засновником якого є Акименко. За результатами перевірки було встановлено заниження податку на прибуток у сумі 1 800 558 грн. та заниження податку на додану вартість на суму 1 440 446 грн.

Окрім цього, з 14 травня по 3 червня 2009 року Охтирською МДПІ була проведена виїзна планова перевірка ТОВ «АЖК» засновниками якого є Акименко та Жила. За результатами перевірки було встановлено заниження податку на прибуток у сумі 586 798 грн. та заниження податку на додану вартість на суму 469 438 грн.

Використовуючи вказані дані, Мазур вирішив отримати хабара від засновників ТОВ «АЖК» та ТОВ «АРВ».

1 липня 2009 року Мазур використовуючи своє службове становище, як керівника МДПІ, у своєму службовому кабінеті по вулиці Снайпера, 3 у місті Охтирка вимагав від засновника ТОВ «АЖК» та ТОВ «АРВ» Акименка передачі йому хабара у розмірі 2 000 доларів США, щомісячно, за протегування підприємств, засновником яких є Акименко, а також за вирішення питань, які віднесені до компетенції МДПІ, на користь Акименка.

ОСОБА_4 погодився і 3 липня 2009 року прийшовши до службового кабінету ОСОБА_3, за адресою місто Охтирка, вулиці Снайпера 3, дістав 15 000 доларів США та почав відраховувати 2000 доларів США для передачі ОСОБА_3. Тут же Мазур отримав від Акименка хабара в сумі 2 000 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 3.07.2009 року становило 15 276 грн.80 копійок) за протегування підприємств засновником яких є Акименко та за вирішення питань які входять до компетенції ОСОБА_3, як керівника МДПІ.

ОСОБА_3 побачивши у Акименка таку кількість грошей, вирішив шляхом обману заволодіти 13 000 доларами США і зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, як працівник правоохоронного органу запевнив Акименка, що працівники Охтирської МДПІ при розгляді в суді скарг Акименка на рішення повідомлення МДПІ будуть займати пасивну позицію і в подальшому апеляцій на рішення суду подавати не будуть. ОСОБА_4 повірив ОСОБА_3 і передав йому 13 000 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 3.07.2009 року становило 99 299 грн.20 копійок)

Окрім цього, 17 червня 2009 року, Мазур являючись працівником правоохоронного органу, зловживаючи своїм службовим становищем у своєму службовому кабінеті по вулиці Снайпера 3, у місті Охтирка, з метою особистого збагачення, зажадав від приватного підприємця ОСОБА_5, передачі 5 000 грн., під виглядом фінансової допомоги Охтирській МДПІ. ОСОБА_5 погодився і 18 червня 2009 року о 12 годині 30 хвилин біля ресторану «Алмаз» у місті Охтирка, передав для ОСОБА_3 через його дружину ОСОБА_6 1 000 грн., яка не знала для чого передаються вказані гроші.

25 червня 2009 року, Мазур являючись працівником правоохоронного органу, зловживаючи своїм службовим становищем, по вулиці Снайпера, 3, у місті Охтирка, з метою особистого збагачення, у своєму службовому кабінеті, зажадав від приватного підприємця ОСОБА_7, передачі 5 000 грн. під виглядом фінансової допомоги Охтирській МДПІ. ОСОБА_7, 27 червня 2009 року близько 10 години 10 хвилин, на вимогу ОСОБА_6, у його службовому кабінеті, передав ОСОБА_6 700 грн., які той використав на власний розсуд.

Вказані дії, Мазур вчинив використовуючи займану ним посаду, всупереч інтересам служби, в результаті чого заподіяв інтересам держави істотну шкоду, яка виразилась у підриві авторитету і престижу державної влади та правоохоронного органу Охтирської МДПІ в очах приватних підприємців ОСОБА_5 та ОСОБА_7, а також засновника ТОВ «АРВ» та ТОВ «АЖК» - Акименка у звязку з тим, що для вказаних осіб, як сторонніх осіб, було створено уявлення, що працівники податкових органів не спроможні гідно та сумлінно виконувати покладені на них державою обовязки, що порушення своїх службових обовязків не тягнуть за собою ніякої відповідальності. За таких обставин, вказані дії спричинили і тяжкі наслідки.

На вирок суду подані апеляції:

Захисник ОСОБА_2 посилається на те, що суд необґрунтовано засудив ОСОБА_6, як за зловживання службовим становищем, отримання ОСОБА_6 від ОСОБА_5 та ОСОБА_7 грошей. Захисник переконує суд в тому що у даному випадку Мазур діяв в інтересах МДПІ, а не у власних корисливих інтересах. Зважаючи на це, захисник вважає, що зазначені епізоди необхідно виключити з обвинувачення ОСОБА_6. Захисник також вважає, що при розгляді справи у суді не було добуто ніяких доказів про отримання хабара ОСОБА_6 у сумі 2 000 доларів. США і що всю суму Мазур від Акименка отримав шляхом обману, а тому і повинен нести за це відповідальність. Зважаючи на це, захисник просить ОСОБА_6 за ст.368 ч.2 КК України виправдати, а за ст.ст.190 ч.3 та 364 ч.3 КК України призначити засудженому покарання з застосуванням ст.69 КК України.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції у своїй апеляції вказує на те, що суд в недостатній мірі врахував тяжкість вчинених ОСОБА_6 злочинів і як результат призначив засудженому занадто мяке покарання. Зважаючи на це, прокурор просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ст.ст. 190 ч.3, 368 ч.2, 364 ч.3, 70 ч.1 КК України у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на 3 роки, з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_3 2 рангу інспектора податкової служби. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, яка просила задовольнити апеляцію та скасувати вирок суду за мякістю призначеного засудженому покарання, постановити новий вирок, яким за сукупністю злочинів призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі, думку засудженого та його захисника, які вважали апеляцію прокурора необґрунтованою і просили задовольнити апеляцію захисника та помякшити засудженому покарання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи, які викладені у апеляціях, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Висновки суду про доведеність вини засудженого у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.190 ч.3 та 364 ч.3 КК України (що стосуються дій повязаних з ОСОБА_4) та правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за вказаними нормами права у поданих апеляціях під сумнів не ставляться.

Що стосується доводів апеляції захисника про необґрунтованість засудження ОСОБА_3 за фактами отримання грошей шляхом зловживання своїм службовим становищем, від ОСОБА_5 та ОСОБА_7 то колегія суддів не може погодитись з зазначеними захисником доводами. При цьому, колегія суддів приходить до такого висновку зважаючи на те, що потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7, як на досудовому так і під час судового слідства стверджували, що вони передавали гроші для ОСОБА_3 і робили це вони лише з однією метою, щоб уникнути неприємностей з боку податкової інспекції, адже Мазур був начальником цієї інспекції. Окрім цього, під час досудового слідства не було знайдено ніяких доказів, що Мазур отримані 1 000 грн. та 700 грн. не привласнили, а використали на потреби податкової інспекції. До того ж, матеріали оперативно-технічних заходів, які були детально досліджені судом першої інстанції, також вказують на те, що Мазур заводів грошовими коштами ОСОБА_5 та ОСОБА_7, шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Не може колегія суддів погодитись і з доводами апеляції захисника про недоведеність вини ОСОБА_3 у отриманні хабара від Акименка у розмірі 2 000 доларів США, адже як вбачається з матеріалів кримінальної справи Акименко передавав вказану суму грошей ОСОБА_3 в якості хабара за те, щоб у подальшому у ТОВ «АРВ» та ТОВ «АЖК» не було ніяких проблем з податковою інспекцією. Про те, як Акименко передавав ОСОБА_3 хабара в сумі 2 000 доларів США підтверджується детальними поясненнями самого Акименка в судовому засіданні, а також матеріалами отриманими в результаті застосування оперативно-технічних засобів, які були дуже ретельно досліджені у судовому засіданні та наведені у вироку. З огляду на це, доводи апеляції захисника також є необґрунтованими.

Судом першої інстанції було також досліджено ще цілу низку доказів, які викладені у вироку і які беззаперечно вказують на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочинів. З огляду на це, злочинні дії Мазура судом вірно кваліфіковані за ст.ст.190 ч.3, 368 ч.2 та 364 ч.3 КК України.

Міра покарання засудженому ОСОБА_3 призначена з дотриманням вимог ст.65 КК України, при цьому судом в повному обсязі були враховані, як помякшуючі так і обтяжуючі покарання засудженого обставини, а тому передбачених законом підстав вважати, що це покарання є занадто суворим чи то занадто мяким, немає. Зважаючи на це і відсутні передбачені у законі підстави для задоволення апеляції прокурора та скасування вироку за мякістю призначеного засудженому покарання.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду відносно ОСОБА_3 є законним та обґрунтованим, а покарання призначене засудженому є справедливим, а тому, керуючись ст.ст.362,365,366,377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Тростянецького районного суду від 22 жовтня 2010 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляції захисника ОСОБА_2 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_9