Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1195/15-к
Провадження №: 1-в/332/170/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Заводського МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області від 25.11.2015р. про звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України засудженому встановлено обов`язки повідомляти про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до КВІ.

З подання вбачається, що 03.07.2015 року засуджений був ознайомлений з порядком та правилами відбування покарання, а також обовязками, покладеними на нього судом. Розяснено, що згідно з ч. 3 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобовязаний: виконувати обовязки, які покладені на нього судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; зявлятися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, якій здійснюється органом внутрішніх справ. Також засудженому було розяснено, що поважними причинами неявки до КВІ визнаються хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтвердженні. ОСОБА_4 був попереджений про правові наслідки за ухилення від відбування призначеного судом покарання.

Під час перебування на обліку Заводського МВ КВІ ОСОБА_4 допустив порушення умов відбування покарання, а саме: не з`явився для реєстрації 27.07.2015р., 26.08.2015р., 30.09.2015р., 28.10.2015 р.,25.11.2015 р., що є невиконанням обов`язку покладеного на нього судом. На виклики кримінально-виконавчої інспекції не реагував, до інспекції не з`являвся, тому просить суд, скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань та пояснень суду не надав.

Представник КВІ в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань та пояснень суду не надав.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, заслухавши висновок прокурора, що вважав необхідним задовольнити подання, суд приходить до висновку, що подання КВІ не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України засудженому встановлено обов`язки повідомляти про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до КВІ.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, на кримінально-виконавчу інспекцію покладено обов`язок вести облік засуджених протягом іспитового строку, організувати початковий розшук засуджених, місце знаходження яких невідомо, та надсилати матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.

Зазначена стаття поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції визнає несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.

Згідно зі ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом.

Зі змісту подання вбачається, що підставою для скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням є невиконання останнім покладених на нього обов`язків періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Разом з тим, з подання вбачається, що засудженому лише двічі винесено застереження у виді письмового попередження у зв`язку з неявкою до КВІ для реєстрації без поважної причини.

Як вбачається з особової справи засудженого за № 111/2015 р., згідно листу реєстрації ОСОБА_4 п`ять місяців поспіл не з`являвся на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, однак в корінці виклику дати не відповідають датам реєстрації, а саме: у листі реєстрації (а.с. 18) зазначені дати: 29.07.2015р., 26.08.2015 р., 30.09.2015р., 28.10.2015р., 25.11.2015р., а у коренці виклику зазначені дати: 03.07.2015 р. (а.с.11), 05.08.2015р. (а.с.21), 12.08.2015р.(а.с.22), 04.11.2015р.(а.с.45), 11.11.2015р.(а.с.51); також у поданні КВІ про здійснення приводу - засудженого викликають на 25.08.2015 р. (а.с.23), 18.09.2015 р.(а.с. 25), виклик до кримінально-виконавчої інспекції здійснений на 21.09.2015 р.(а.с.29,30), 23.11.2015 р. (а.с.52), щодо неявки ОСОБА_4 за відповідними датами реєстрація відсутня.

Із наданого подання вбачається, що інспектор КВІ не надав будь-яких доказів про повідомлення засудженого та ухилення його від виконання зобов`язань, до матеріалів справи не додана копія реєстру відправки рекомендованої кореспонденції засудженого. З урахуванням цього у матеріалах подання відсутні будь-які підтвердження ухилення ОСОБА_4 від виконання вироку.

За таких обставин, суд не вбачає достатніх даних, що свідчать про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення, відповідно і підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 .

Таким чином, суд приходе до висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання Заводського МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області від 25.11.2015р. про звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2015 року - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1