28.10.2015 Справа № 367/6699/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальне провадженні по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпеня Київської обл., громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,-

встановив:

27.06.2015 р. приблизно о 13 год. 40 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, шляхом незаконного вторгнення без застосування засобів подолання перешкод, переліз через паркан, таким чином проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 . Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужими речами, ОСОБА_4 зайшов у незавершене будівництвом підсобне приміщення, що знаходиться за вище вказаною адресою, яке належить ОСОБА_5 , звідки викрав металевий швелер вартістю 347 грн. 00 коп., який належав власнику приміщення.
Після цьго, продовжуючи свій умисел на доведення злочинного наміру до кінця, ОСОБА_4 намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, але його злочинні дії були викриті та зупинені свідком ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_4 не виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі. Своїми злочинними діями, ОСОБА_4 намагався завдати ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 347 грн. 00 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному злочині визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним злочину викладені в обвинувальному акті. Показав, що 27.06.2015 р. після 13 год. 00 хв.він проходив по вул. Курортній в м. Ірпені та побачив незавершене будівництво (номер даного домоволодіння не знає), на території домоволодіння лежав металевий швелер. Він переліз через паркан та зайшов до підсобного приміщення, взяв швелер та пішов до паркану, але був затриманий хлопцем, який вийшов йому назустріч. У вчиненому ОСОБА_4 щиро кається. Просить його суворо не карати, стверджує, що більше не стане на злочинний шлях.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не оспорює докази зібрані по провадженню, відповідно до ст. 349 КПК України, зі згоди всіх учасників процесу, інші докази по провадженню суд не досліджує.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України, як умисні протиправні дії, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення. Суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого вірною.

Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступень суспільної небезпечності скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого та те, що він скоїв тяжкий злочин.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд знаходить щире каяття в скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому можливо, призначивши покарання ОСОБА_4 вигляді позбавлення волі, звільнити його від відбування покарання із випробуванням та із наданням іспитового строку. Суд вважає, що дане покарання у відповідності до ч.2 ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов та судові витрати по даному провадженню відсутні, речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому суд залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання по цій статті у вигляді 3 х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Речові докази по провадженню: металевий швелер,переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 залишити до набрання виром законної сили без змін особисте зобов`язання.
На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 30 днів із моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1