провадження № 1кс/487/418/14
справа № 487/3371/14к
Заводський районний суд міста Миколаєва
_______________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України
про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

02.04.2014 слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора прокуратури Заводського району міста Миколаєва ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , а також слідчого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
02.04.2014 слідчий СВ Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором прокуратури Заводського району міста Миколаєва ОСОБА_3 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 20.03.2014 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001348, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, яким просив застосувати у відношенні підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні передбачених частиною другою статті 307, частиною першою статті 321 КК України кримінальне правопорушення, а відсутність у неї законного джерела прибутку може мати наслідком вчинення нових аналогічних кримінальних правопорушень.
Вивчивши клопотання, а також матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, заслухавши позицію сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.
З матеріалів клопотання вбачається, що 22.06.2014 до ЄРДР було внесено відомості про те, що о 00:21 год. 15.03.2014 ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 збула ОСОБА_8 наркотичний засіб ацетильований опій у кількості 20 мл за грошову винагороду в сумі 800 грн. Окрім того, у вказаний час і в місці ОСОБА_4 збула ОСОБА_8 сильнодіючий лікарський засіб «димедрол» у кількості 20 шт за грошову винагороду 200 грн.
В ході досудового розслідування, 01.04.2014 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях.
До вказано орган досудового розслідування дійшов, виходячи з оперативної закупки, проведеної 15.03.2014, яка стала підставою внесення відомостей в ЄРДР, оперативної закупки проведеної 18.03.2014, відповідних висновків експерта від 17.03.2014 №20, від 18.03.2014 №22, проведенням інших слідчих дій, в тому числі - 01.04.2014 обшуку тощо.
В судовому засіданні прокурор підтримав ініційоване слідчим клопотання, наполягаючи на його задоволенні у зв`язку із існуванням передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України ризиків.
Підозрювана, її захисник, заперечуючи проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт, необхідність якого мотивували тим, що підозрювана має численні хвороби. Окрім того, разом з нею проживає хворий чоловік, який потребує догляду, який інші члени сім`ї забезпечити не спроможні.
Оцінюючи у сукупності надані сторонами кримінального провадження докази, суд враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбачених частиною другою статті 307, частиною першою статті 321 КК України кримінальних правопорушеннях, за які передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до десяти років.
Суд вважає доведеними прокурором у судовому засіданні заявлений органом досудового розслідування у клопотанні ризик того, що підозрювана може продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити нове аналогічне, що підтверджується наданими суду доказами, зокрема інформації, що отримана в результаті проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій про вчинення ОСОБА_4 протиправної діяльності, кола осіб до цього причетної тощо.
Окрім того, доведеним є ризик незаконного вплинути на осіб, які є в тому числі свідками у кримінальному провадженні, яким є зокрема особа, яка здійснювала оперативну закупівлю, адже як вбачається із протоколу негласної слідчої дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, остання перебувала у колі спілкування підозрюваної до фіксації органом досудового розслідування факту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення у вчиненні якого останній повідомлено про підозру.
При оцінці, наданої стороною захисту інформації щодо стану здоров`я підозрюваної, суд виходить із положень статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», згідно яким, медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я, а також практики Європейського суду з прав людини, висловленої в тому числі у справах сторонами яких були громадяни України. Так, у рішенні «Ощурко проти України» (п. 75 рішення від 08.09.2011), Європейський суд дійшов висновку про неможливість звільнення затриманого лише за станом здоров`я. Звільнення за станом здоров`я, на думку ЄСПЛ, можливе лише у разі не забезпечення державною надання належної медичної допомоги. Вказаними нормами Закону України «Про попереднє ув`язнення», а також Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженими Наказом Міністерства Юстиції України від 18.03.2013 № 460/5, згідно яким, в права затриманої особи входить в тому числі право за висновком лікаря отримувати від родичів (у фабричній, закритій, не пошкодженій упаковці) аналоги медичних препаратів, призначених для проходження курсу лікування. Окрім того, при слідчих ізоляторах функціонує медична частина, яка є її структурним підрозділом та забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Вона включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань тощо.
При розгляді можливості щодо застосування у відношенні підозрюваної запропонованого стороною захисту запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує встановлені на час розгляду клопотання факти та обставини вчинення кримінального правопорушення. Зокрема того факту, що із встановлених досудовим розслідувань обставин, підтвердження яких досліджено безпосередньо в суді, підозрювана здійснювала кримінальне правопорушення про підозру у вчиненні якого їй повідомлено, безпосередньо за місцем свого проживання, а тому існує ризик, що у випадку застосування вказаного запобіжного заходу, превентивна його превентивна функція лишиться не виконаною.
Твердження сторони захисту щодо не обґрунтованості ризику впливу зі сторони підозрюваної на свідків кримінального правопорушення через їх відсутність, спростовується зокрема тим фактом, що активні дії підозрюваної можуть стосуватися, в тому числі особи, яку було залучено до проведення оперативної закупівлі та окрім викривлення її показань в подальшому має ризиком загрозу стану її життя, здоров`я.
Окрім того, стороною захисту вказано на наявність постійного доходу підозрюваної у вигляді пенсії в розмірі 1 000 грн. Проте, наявність такого рівня доходу не узгоджується із твердженням тієї ж сторони захисту щодо наявних у підозрюваної хвороб, лікування яких потребує значних витрат. Тож ризик продовження вчинення кримінального правопорушення не спростований.
Таким чином, з огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, а також для запобігання передбаченим пунктами 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України ризикам, обрання у відношенні ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не вбачається доцільним.
Окрім того, з огляду на обставини, встановлені на момент розгляду клопотання та суспільну небезпечність діяння у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , яка полягає у тому, що незаконні операції з наркотичними засобами та їх неконтрольований обіг спричиняють суттєвої шкоди устрою суспільства в цілому та ставлять під загрозу функціонування соціуму, слідчий суддя вважає, що пунктом 2 частини 5 статті 184 КПК України для такої категорії злочинів розмір застави, не здатний забезпечити виконання підозрюваною її процесуальних обов`язків, а відтак заставу у кримінальному провадженні слід визначити у розмірі, що перевищує вісімдесят розмірів мінімальних заробітних плат, встановивши її на рівні 500 000 грн.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 176-179, 184, 193, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України,
ухвалив:
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням її в СІЗО міста Миколаєва строком в шістдесят днів, терміном до 00:45 год. 31 травня 2014 року.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрювана повинна бути звільнена з під варти, у межах 500 000 (п`ятиста тисяч) грн.
Покласти на ОСОБА_4 , у разі звільнення під заставу зобов`язання не відлучатися за межі населеного пункту де вона проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного слідчим органу державної влади.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9