Справа № 591/25/15-к Провадження № 1-кс/591/35/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження від 23.12.2014 року,
ВСТАНОВИВ:
В своїй скарзі адвокат зазначає, що після скасування попередньої постанови слідчим зроблено аналіз доказів замість аналізу дій ОСОБА_7 . Зазначена постанова слідчого ОСОБА_4 не відповідає вимогам закону, суперечить дійсним обставинам кримінального провадження, слідчий, незаконно посилається на відсутність шкоди в діях вказаного прокурора. При цьому, фактично слідчий Місюра, виправдовує неналежний контроль за розслідуванням провадження з боку Гуменного та прийняття ним явно незаконного рішення про його закриття, проігнорував судове рішення з цього приводу а саме ухвалу Лебединського районного суду від 18 вересня 2014 року, яка набрала чинності та має силу закону в тому числі і для Місюри згідно з якою є встановленим факт незаконності рішення ОСОБА_8 саме з мотивів виходу ним за межі повноважень прокурора.
Тому не можна вважати переконливим та обґрунтованим рішення слідчого, яке суперечить судовому рішенню, просить скасувати дану постанову.
Слідчий не згоден зі скаргою вважає, що постанова від 23.12.2014 року відповідає вимогам КПК України і підстав для її скасування не вбачається.
Суд заслухавши адвоката, слідчого вважає, що скарга обгрунтована і підлягає задоволенню згідно наступного:
Слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_6 , повторно безпідставно в обґрунтування свого рішення зроблено посилання в постанові від 23.12.2014 року на рішення оперативної наради у прокурора Сумської області № 77 від 08.08.2014 р., як на підставу для закриття кримінального провадження, оскільки будь які рішення, будь яких нарад та при будь якому складі не є тою нормою як матеріального так і процесуального права, на підставі якої можливо прийняти рішення про закриття кримінального провадження, про що йому наголошувалось в попередній постанові про скасування постанови про закриття кримінального провадження, постанова від 12.12.2014 року.
У кримінальному провадженні діє загальний принцип верховенства права, тобто суд може визнати не законним та скасувати процесуальне рішення слідчого та прокурора і таке судове рішення після набрання чинності є законним. В своїй постанові відповідно до проведеної оперативної наради у прокурора Сумської області , слідчий фактично як апеляційний орган провів аналіз і висловив думку про не законність постанови слідчого судді Лебединського райсуду Сумської області від 18.09.2014 року .
Саме із змісту зазначених вище вимог закону випливає обов`язок слідчого щодо вчинення у кримінальному провадженні відповідних процесуальних дій, направлених на виконання ухвали слідчого судді. Слідчий ОСОБА_4 , в обгрунтування висновку про відсутність складу злочину вказує на міркування ОСОБА_7 , та свої власні щодо можливості ОСОБА_7 , приймати процесуальне рішення у кримінальному провадженні, щодо закриття кримінального провадження без пред`явлення підозри будь кому у кримінальному провадженні, що прямо суперечить і ст. 284 КПК України та ст. 19 Конституції України згідно якої службові особи можуть діяти лише в спосіб визначений законом. А закон ст. 248 КПК України не дозволяв ОСОБА_7 , приймати рішення про закриття провадження,без пред`явлення підозри, про що зазначено в ухвалі слідчого судді Лебединського райсуду Сумської області, від 15.10.2014 року так і в ухвалі слідчого судді від 12.12.2014 року.
Слідчий суддя вважає, що постанова слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Сумської області М.Місюра від 23.12.2014 року є не що інше як дзеркальне відображення постанови про закриття кримінальної справи від 18.11.2014 року. Також слід зазначити, що слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_6 акцентує увагу на ті обставини, що слідчим суддею в ухвалі від 12.12.2014 року не зазначено про. неповноту досудового слідства, а зазначено на невірну оцінку доказів, однак слід зазначити, що даним слідчим ніяка оцінка доказів і дій в.о. прокурора Лебединського району ОСОБА_7 не надана, оскільки повторюючись слідчий суддя вважає, що дана постанова слідчого ОСОБА_4 , є не що інше як дзеркальне відображення постанови від 18.11.2014 року. Слідчим взагалі проігноровані ухвала слідчого судді Лебединського райсуду Сумської області, від18.09.2014 року, слідчий взагалі не звернув уваги на ті порушення які викладенні слідчим суддею в ухвалі від 12.12.2014 року,єдине на що спромігся слідчий здійснив аналіз норм як матеріального і процесуального права ст.284 КПК України ст. 365 КК України і зробив висновки
За таких обставин у слідчого судді є всі правові підстави скаргу задовольнити.
Керуючись ст.ст.284,303,306,307 КПК України, суддя
Ухвалив :
Скаргу представника потерпілого - адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження , задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_9