У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 р. слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003915 від 12.05.2014 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у оператора мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 стосовно інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг здійснених через (далі LАС) 10928, CID 845, 846, 847, 3782 та (далі LАС) 10928, CID 3771, 3773, 113, 845, 3772 за період часу з 22:00 години до 23:40 години 11.05.2014 року.
Слідчій мотивував клопотання тим, що в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 зберігається інформація стосовно абонентів телекомунікаційних послуг, за допомогою якої можливо встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що клопотання про надання тимчасового доступу до зазначених в клопотанні документів не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 11.05.2014 року до Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві надійшла заява гр. ОСОБА_4 , яка повідомила про те, що 11.05.2014 року приблизно о 22:55 год., знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , невстановлена особа, під погрозою застосування насильства, відкрито заволоділа її особистим майном, а саме: жіночою сумочкою, в якій знаходився мобільний телефон марки «Моторола».
Враховуючи те, що під час вчинення кримінального правопорушення злочинець міг користуватися послугами операторів телекомунікації до огляду місця події залучався спеціаліст, яким встановлено базові станції (сукупність обладнання одного оператора) оператора телекомунікацій ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: за кодом сукупності базових станцій (далі LАС) 10928, CID 845, 846, 847, 3782 та (далі LАС) 10928, CID 3771, 3773, 113, 845, 3772.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
За змістом згаданою процесуальної норми надання доступу до речей та документів можливе за умови доведення стороною кримінального провадження можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Як вбачається із змісту клопотання, слідчий, обґрунтовуючи своє прохання посилається на те, що зазначені документи можуть надати можливість встановити осіб, які вчинили вказаний злочин, шляхом аналізу моніторингу з`єднань абонентів стільникового зв`язку, що діяли у зоні покриття ретрансляційних антен оператора мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у відповідний час та місцевості вчинення злочину.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Так, ст.9 ЗУ «Про телекомунікації» встановлює, що охорона таємниці телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються технічними засобами телекомунікації, та інформаційна безпека телекомунікаційних мереж гарантуються Конституцією та законами України. Зняття інформації з телекомунікаційних мереж заборонене, крім випадків, передбачених законом. Оператори, провайдери телекомунікації зобов`язані вживати відповідно до законодавства технічних та організаційних заходів із захисту телекомунікаційних мереж, засобів телекомунікації, інформації з обмеженим доступом про організацію телекомунікаційних мереж та інформації, що передається цими мережами.
Разом з тим, враховуючи вищезазначене, слідчім не були доведені обставини суттєвого значення запитаних документів для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можливість використання їх як доказів відомостей, що містяться в цих документах, а також неможливість встановлення причетних до кримінальних правопорушень осіб у інший спосіб.
Крім того, не обґрунтовані та не викладені обставини щодо способу використання запитуваної інформації у визначенні можливості встановлення осіб, які вчинили злочин, що перешкоджає слідчому судді прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо необхідності провадження даної слідчої дії, оскільки за викладених обставин не вбачається за можливе встановити подальші дії слідчого та їх обсяг використання отриманої інформації, а й відповідно встановити виправдану потребу досудового розслідування саме в такий ступінь втручання до інформації, якою володіють транспортні телекомунікаційні мережі і яка становить охоронювану державою таємницю, та може зачіпати законні права та інтереси невизначеного кола інших осіб, стосовно яких кримінальне провадження не було порушено, а законодавець чітко визначає підстави та умови, за яких проведення даної слідчої дії вважається можливим, допустимим і право мірним.
Отже, вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки із документів, доданих до клопотання, а також в самому клопотанні відсутні відомості, що могли б надати можливість встановити взаємозв`язок запитаних документів у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з потребами досудового розслідування, оскільки вмотивованих правових підстав для тимчасового доступу до документів та його мети, які мають бути покладені в основу проведення слідчих дій, клопотання не містить, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 159-163 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1