Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №4-4348/10
ПОСТАНОВА

27 грудня 2010 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А.,

при секретарі Сахарик М.В.,

з участю прокурора Рижко Ю.Р.,

слідчого в ОВС СВ СУ УМВС України в Рівненській області майора міліції ОСОБА_1,

представника скаржника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_3 на постанову про порушення кримінальної справи,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2010 року ст. слідчим в ОВС СУ УМВС України в Рівненській області майором міліції ОСОБА_1 порушено кримінальну справу відносно скаржника ОСОБА_3 по факту заволодіння грошовими коштами начальника відділу землевпорядкування ТОВ «АГРО-ХХ1» ОСОБА_4 в сумі 320 000 грн., за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В описовій частині постанови зазначено, що в період часу з початку липня по 26 серпня 2010 року, директор та засновник СГПП «Зірка», розташованого в с. Оженін Рівненського району Рівненської області по вул. 1-го Травня №15 ОСОБА_3, шляхом обману та зловживання довірою, перебуваючи в приміщенні ТОВ «АГРО-ХХ1», розташованого в м. Рівне по вулиці Курчатова №62-а, під приводом передачі у суборенду для ТОВ «АГРО-ХХ1» земельних ділянок СГПП «Зірка», розташованих на території Оженинської сільської ради Острозького району, заволодів грошовими коштами начальника відділу землевпорядкування ТОВ «АГРО-ХХ1» ОСОБА_4 в сумі 320 000 грн. Після чого ОСОБА_3 взяті на себе договірні зобов'язання не виконав, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 320 000 грн. Приводом до порушення кримінальної справи є заява ОСОБА_4 Наявні підстави і достатні дані, які вказують на ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в діях ОСОБА_3, які підстави і дані постанові не зазначено. Як зазначено в постанові згідно вказівки начальника СУ УМВС України в Рівненській області провадження досудового слідства доручено мені, тобто ст. слідчому Гудовсеку СВ.

Не погодившись з постановою про порушення кримінальної справи ОСОБА_3 06 грудня 2010 року звернувся до Рівненського міського суду з скаргою на вище названу постанову, в якій зазначив, що постанову про порушення кримінальної справи відносно нього винесено незаконно, в порушення вимог ст.ст. 94,97,98 КПК України тому-що в постанові не зазначено коли саме він отримав від ОСОБА_4 кошти, хоча з пояснень чітко видно, що він позичив кошти у ОСОБА_4 для власних потреб 10 серпня 2010 року, не будучи засновником, директором чи представником СГПП «Зірка», і не в гривнях а в доларах США в сумі 40 000 доларів США., які повернув ОСОБА_4 Ніяких договорів суборенди земельних ділянок між ТОВ «АГРО-ХХ1» та СГПП «Зірка» не було і бути не могло. Долари ОСОБА_4 позичив йому як фізична особа фізичній особі, без підписання будь-яких фінансових документів, що засвідчувало б приналежність коштів ТОВ «АГРО-ХХ1». ТОВ «АГРО-ХХІ» не має права розраховуватися з контрагентами в іноземній валюті, що також підтверджує факт позики коштів фізичною особою фізичній особі. Після призначення його директором СГПП «Зірка» 20 серпня 2010 року, ОСОБА_4 запропонував укласти договори суборенди земельних ділянок, а позичені кошти не повертати, на що він не погодився, після чого ОСОБА_4 став залякувати його правоохоронними органами, що відносно нього порушать кримінальну справу і будуть чинити на нього тиск поки він не укладе договори суборенди земельних ділянок. Оскаржувана постанова є незаконною, має явно замовний характер, була винесена лише на підставі завідомо неправдивої та неперевіреної заяви ОСОБА_4 Просить суд задоволити скаргу, скасувати постанову про порушення кримінальної справи.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_2 підтримала скаргу скаржника і додатково пояснила суду, що 40 000 доларів США ОСОБА_3 брав у борг в ОСОБА_4 в зв'язку з тяжкими сімейними обставинами. Між ними були добрі відносини і позику ОСОБА_4 дав ОСОБА_3 без розписки як фізичній особі. Просить суд задоволити скаргу і скасувати постанову про порушення кримінальної справи.

Прокурор питання про задоволення скарги та скасування вище зазначеної постанови про порушення кримінальної справи залишає на розсуд суду.

Слідчий не визнав вимог скаржника і пояснив суду, що постанова про порушення кримінальної справи відносно скаржника винесена на законних підставах, на час порушення кримінальної справи було достатньо приводів і підстав для її порушення. Просить суд відмовити в задоволені скарги.

Дослідивши матеріали на підставі яких було порушено кримінальну справу, заслухавши представника скаржника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали справи по скарзі ОСОБА_3, приходжу до наступного:

26 жовтня 2010 року о/у УДСБЕЗ УМВС України в Рівненській області капітан міліції ОСОБА_5 відібрав пояснення у ОСОБА_3, в яких ОСОБА_3 пояснив, що він з 2010 року працює директором СГПП «Зірка». В липні-серпні 2010 року він зустрічався з посадовими особами ТОВ «АГРО-ХХ1» і отримав готівкою від ОСОБА_6 320 000 грн. для підготовки та реєстрації нових договорів оренди між СГПП «Зірка» та фізичними особами за умови укладення договору суборенди земельних ділянок між СГПП «Зірка» та ТОВ «АГРО-ХХ1». 165 000 грн. він витратив на перереєстрацію договорів оренди, інша частина коштів знаходиться у нього, які будуть витрачені для перереєстрації договорів оренди. Кошти не оприбутковувалися в касі СГПП «Зірка» так-як були передані йому готівкою без касових ордерів і квитанцій. Свої зобов'язання в усній формі він не виконав, в зв'язку з тим, що СГПП «Зірка» відмовляється заключати договори суборенди з ТОВ «АГРО-ХXI». Кошти в сумі 320 тисяч грн. зобов'язався повернути.

Будучи допитаний в якості свідка ОСОБА_6 показав, що ближче до кінця серпня 2010 року він в своєму кабінеті передав ОСОБА_4 320 000 грн., належні останньому, які той зберігав в сейфі, який знаходиться в його кабінеті, які ОСОБА_4 передав ОСОБА_5. Зазначені кошти ОСОБА_4 позичив у його сина, якщо він не помиляється на придбання автомобіля.

25.10.2010 року ОСОБА_4 звертається з заявою да начальника УМВС України в Рівненській області про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3, який шляхом обману заволодів його грошовими коштами в сумі 320 000,00 грн. Заява відповідає вимогам ст. 95 КПК України.

01 листопада 2010 року ОСОБА_3 повертає ОСОБА_4 187 200 грн., що еквівалентно, як зазначено в розписці, 23400 доларам США.

27 листопада 2010 року ОСОБА_3 повертає ОСОБА_4 132 800 грн., що еквівалентно як зазначено в розписці 16 600 доларам США.

03 грудня 2010 року відносно ОСОБА_3 виноситься вище зазначена постанова про порушення кримінальної справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи» №6 від 04.06.2010 року , Пленум Верховного Суду України в п.п. 8, 9 постанови постановив, що розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суддя повинен перевіряти: чи були наявними на час порушення справи передбачені ч. 1 ст. 94 КПК приводи, чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину/частина друга ст. 94 КПК/ законність джерел отримання цих даних, чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядку /ст. 98 КПК/.

У ст. 94 КПК зазначено вичерпний перелік приводів до порушення кримінальної справи. Що стосується заяв і повідомлень про злочин, то вони повинні бути викладені письмово або усно і доведені до відома правоохоронних органів з дотриманням вимог ст. 95 КПК.

Підставою до порушення кримінальної справи, згідно з ч. 2 ст. 94 КПК є достатні дані, за умови законності джерел їх отримання, що вказують на наявність ознак злочину та свідчать про реальність конкретної події злочину, на основі яких після порушення справи встановлюються об'єктивні ознаки скоєного або підготовленого злочину.

Також суддя, окрім зазначеного, має з'ясувати наявність обставин, що виключають провадження в кримінальній справі, тобто встановити, чи не існували на момент порушення кримінальної справи такі обставини, за яких її не могло бути порушено.

Суд не вправі розглядати і заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді кримінальної справи по суті. Оцінка доказів, яка повинна здійснюватися судом під час розгляду кримінальної справи по суті, на стадії розгляду скарги на постанову про порушення кримінальної справи, є недопустимою.

За результатами розгляду скарги, залежно від того, чи були при порушенні кримінальної справи додержані вимоги ст.ст. 94,97 та 98 КПК, суддя своєю мотивованою постановою залишає скаргу без задоволення або задовольняє її та скасовує постанову про порушення кримінальної справи. У разі скасування зазначеної постанови суддя не вправі винести постанову про відмову в порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року, отримання майна з метою виконання якого-небудь зобов'язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише і тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов'язання.

Відповідно до ст. 94 КК України підставою для порушення кримінальної справи є наявність ознак злочину в події, що стала відома слідчому, прокурору та наявність достатніх даних, на базі яких встановлюються ознаки злочину.

Відповідно до ст. 236-8 КПК України обов'язок доведення правомірності порушення кримінальної справи покладається на прокурора, який в судовому засіданні правомірність порушення кримінальної справи не доводив, а питання про задоволення скарги та скасування вище зазначеної постанови про порушення кримінальної справи, чи залишення скарги без задоволення, залишив на розсуд суду

З вище викладеного слідує, що приводом до порушення даної кримінальної справи є заява ОСОБА_4, яка відповідає вимогам ст. 95 КПК України, однак підстави до порушення зазначеної кримінальної справи відсутні, і кримінальна справа порушена в порушення вимог ст. 94 КПК України, без достатніх даних, які вказують на наявність ознак злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в діях ОСОБА_3, що підтверджується вище зазначеними в постанові, дослідженими в судовому засіданні матеріалами, на підставі, яких було порушено кримінальну справу, а саме з пояснень ОСОБА_3, розписок і заяви ОСОБА_4 слідує, що в момент передачі ОСОБА_3 коштів ОСОБА_4, ОСОБА_3 мав намір укласти договори суборенди, але не уклав їх по незалежним від нього причинам, після чого не заперечував отримання коштів і повернув їх, тобто між ним і ОСОБА_4, як між фізичними особами, існували цивільно-правові відносини, тому-що кошти передавалися не від товариства і не сільгосппідприємству, і не через каси, і без укладення будь-яких договорів, що є обставинами за яких кримінальну справу не могло бути порушено.

За таких обставин скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а постанова про порушення кримінальної справи скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст . 94,98,236-7,236-8 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 по факту заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, винесену ст. слідчим в ОВС СУ УМВС України в Рівненській області майором міліції ОСОБА_1 03 грудня 2010 року, скасувати.

Матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_3 на 178 аркушах, після набрання постановою чинності, повернути в СУ УМВС України в Рівненській області.

На постанову судді протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду.

Подача апеляції не зупиняє виконання постанови судді.

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А.