АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1801/15 Справа № 185/7356/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року відносно :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська, Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
засудженого за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
12.04.2014 року, він, разом з ОСОБА_9 , який за вчинення зазначеного злочину вироком Павлоградскього міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна, знаходились в с.Петрівське, Балаклійського району, Харківської області, де у них виник злочинний намір на незаконне заволодіння будь-якого транспортного засобу в м. Павлограді, Дніпропетровської області.
З метою вчинення зазначеного злочину, 13.04.2014 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 приїхали до м.Павлограда, Дніпропетровської області, та знаходячись біля будинку № 86, розташованого по вул.Карла Маркса в м. Павлограді, Дніпропетровської області побачили автомобіль марки «ВАЗ-2105» сіро-блакитного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .
У ОСОБА_7 раптово виник злочинний намір направлений на незаконне заволодіння зазначеного вище транспортного засобу, про що він повідомив ОСОБА_9 та запропонував останньому вчинити даний злочин.
На вказану пропозицію ОСОБА_9 дав свою згоду.
Реалізуючи зазначений злочинний намір, 13.04.2014 року, о 01.00 годині ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , розподіливши між собою ролі, діючи умисно, впевнились в тому, що поруч з ними нікого немає, після чого ОСОБА_9 став спостерігати за навколишньою обстановкою , щоб у разі появи сторонніх осіб сповістити про наближення небезпеки ОСОБА_7 ..
В апеляційній скарзі:
-обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок в повному обсязі, а справу направити на новий судовий розгляд. Вважає вирок суду незаконним, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Досудове та судове слідство проводилося не повно, не об`єктивно та в односторонньому порядку. Зазначає, що він був допитаний без присутності адвоката. Судом були порушені кримінально-процесуальний та кримінальний закон і не правильно кваліфіковані його дії. Справа відносно нього була сфабрикована.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, думку адвоката ОСОБА_7 , яка просила суд вирок скасувати частково, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість або через суворість.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
В судовому засідання в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням застосувати по справі положення ч.3 ст.349 КПК України, оскільки він повністю визнав свою провину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення та вважав зібрані по справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми. Вказане клопотання обвинуваченого було задоволено судом першої інстанції.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Як вбачається з вироку суду, обвинуваченому у присутності його захисника адвоката ОСОБА_11 були роз`яснені правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений ОСОБА_7 погодився. Від інших учасників кримінального провадження заперечень не надійшло.
Тому доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі про порушення судом кримінально-процесуального Закону, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та про неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, не підлягають дослідженню та перевірці.
Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України.
Що стосується доводів обвинуваченого про призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, із застосуванням ст.75 КК України, колегія суддів вважає, що вони є безпідставними.
Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Призначаючи покарання, суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
При призначенні покарання, суд першої інстанції правильно врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, має позитивну характеристику за місцем проживання, автомобіль був повернутий потерпілій працівниками міліції. Пом`якшувальною обставиною, суд визнав визнання обвинувачений своє вини, його щире каяття.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю підтверджена матеріалами кримінального провадження, зокрема вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року відносно ОСОБА_9 , який вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України визнав повністю та детально розповів як він разом з ОСОБА_7 вчиняв вказаний злочин, а саме, розподіливши між собою ролі, ОСОБА_7 проник всередину автомобіля, шляхом пошкодження замку дверей водія, а він спостерігав за навколишньою обстановкою, з метою попередження ОСОБА_7 про небезпеку бути поміченим. Такі ж саме покази в судовому засіданні в суді першої інстанції дав і обвинувачений ОСОБА_7 та детально розповів, як вони з ОСОБА_9 вчиняли дане кримінальне правопорушення.
Тому, колегія судів не знаходить підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, із застосуванням ст.75 КК України і повністю погоджується з вироком суду першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженому - в той самий строк з моменту отримання ним копії ухвали апеляційного суду

Судді: