Справа № 2515/9902/2012 провадження № 11/795/257/2013 Головуючий у І інстанції Подалюка О.Ф.
Категорія - ст.191 ч.4 КК Доповідач Трейтяк О. П.
У Х В А Л А

15 серпня 2013 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіТрейтяк О. П.
суддів - ЛАЗОРЕНКА М.І., МЕЛЬНИЧЕНКА Ю.В.,

з участю прокурора ГАПЕЄВОЇ Н.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3, прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 грудня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Одеса, громадянин України, з вищою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

засуджений за ч.2 ст. 366 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків наї рік. На підставі ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування даного покарання в зв'язку з закінченням строків давності.

-за ч. 4 ст. 191 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основного призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_3 покладено обов'язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_3 судові витрати за проведення судово - економічної експертизи в сумі 2189 грн. 60 коп. на користь Чернігівського відділення Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз.

Арешт на автомобіль марки ВАЗ 212140-130-20, 2008 року випуску д.н. СВ778АО, який належить ОСОБА_3, накладений постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області майором юстиції ОСОБА_4 від 03 жовтня 2011 року, скасовано.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Як встановив суд, ОСОБА_3, будучи службовою особою, заволодів чужим майном у великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем, а також вчинив службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки за наступних обставин.

11 жовтня 2004 року згідно з наказом виконуючого обов'язки директора державного підприємства "Чернігівторф" № 80-к ОСОБА_3 був призначений та почав працювати на посаді заступника директора з комерційних питань державного підприємства "Чернігівторф", яке розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Борисенка, 35-а; фактична адреса: м. Чернігів, вул. Індустріальна, 2-а.

Відповідно до посадової інструкції заступника директора з комерційних питань державного підприємства "Чернігівторф" від 1 листопада 2004 року, ОСОБА_3 був наділений організаційно-розпорядчими функціями та адміністративно-господарськими обов'язками, тобто являвся службовою особою та мав владні повноваження, які розповсюджувались на підпорядкованих йому працівників державного підприємства "Чернігівторф".

13 травня 2005 року заступник директора з комерційних питань державного підприємства "Чернігівторф" ОСОБА_3, будучи обізнаним у неможливості придбання топочного агрегату Татищева як предмета та маючи на меті обернути державні грошові кошти на свою користь, надав для підписання виконуючому обов'язки директора державного підприємства "Чернігівторф" ОСОБА_5 (кримінальна справа стосовно ОСОБА_5 по обвинуваченню його в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.366 КК Україна постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.12.2012 року закрита відповідно до ст.49 КК України в зв'язку з закінченням строків давності) договір купівлі-продажу № 6 від 13.05.2005 року з суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6, відповідно до якого суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_6 зобов'язався за 65 000 гривень передати у власність державного підприємства "Чернігівторф" новий топочний агрегат Татищева.

Того ж дня ОСОБА_5, в приміщенні вказаного підприємства, будучи обізнаним у неможливості придбання топочного агрегату Татищева як предмета, підписав наданий ОСОБА_3 договір купівлі-продажу № 6 від 13.05.2005 року з суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6, чим вніс до вказаного офіційного документа завідомо неправдиві відомості.

Продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном та будучи обізнаним у неможливості отримання топочного агрегату Татищева як предмета, у зв'язку з тим, що його можливо лише побудувати або відремонтувати, ОСОБА_3 11 серпня 2005 року в приміщенні вказаного підприємства, умисно, з корисливих мотивів, підписав у графі "Отримав" видаткову накладну № РН-0000056, чим вніс до офіційного документу завідомо неправдиві відомості про отримання державним підприємством "Чернігівторф" від суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6 нового топочного агрегату Татищева, вартістю 65 000 гривень (в тому числі податок на додану вартість - 10 833, 33 гривень).

12 серпня 2005 року, на підставі договору купівлі-продажу № 6 від 13.05.2005 року, укладеного між державним підприємством "Чернігівторф" та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6, рахунку-фактури № СФ-0000065 від 11.08.2005 року та накладної № PH 0000056 від 11.08.2005 року про передачу товару, з рахунку державного підприємства "Чернігівторф" було здійснено платіж бюджетних коштів в сумі 65 000 гривень на банківський рахунок суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6 за нібито придбаний державним підприємством "Чернігівторф" топочний агрегат Татищева.

При цьому ОСОБА_3, будучи службовою особою та будучи обізнаним у неможливості отримання топочного агрегату Татищева як предмета, усвідомлюючи, що новий топочний агрегат Татищева державне підприємство "Чернігівторф" у суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6 не отримувало, мав на меті заволодіти грошовими коштами державного підприємства "Чернігівторф".

В подальшому, наприкінці серпня 2005 року вказані кошти у сумі 55 000 гривень були передані чоловіком ОСОБА_6 - ОСОБА_7 особисто ОСОБА_3 готівкою, які останній обернув на свою користь та отримав можливість розпоряджатися ними як своїми власними.

19 грудня 2005 року ОСОБА_5, усвідомлюючи, що топочний агрегат Татищева підприємством не купувався та не був побудований, видав наказ № 78, відповідно до якого державне підприємство "Чернігівторф" повинно було передати філії "Смолинський торфозавод" топочний агрегат Татищева, а бухгалтерії підприємства та філії повинні були внести відповідні зміни до балансу.

У той же день, продовжуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи, що новий топочний агрегат Татищева державне підприємство "Чернігівторф" у суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6 не отримувало, ОСОБА_5 підписав у графі "Директор" накладну №423-1 від 19.12.2005 року, чим вніс до офіційного документу завідомо неправдиві відомості про передачу державним підприємством "Чернігівторф" до філії "Смолинський торфозавод" нового топочного агрегату Татищева, вартістю 54 166, 67 гривень (без податку на додану вартість).

В свою чергу ОСОБА_3, з метою приховування свого заволодіння грошовими коштами державного підприємства "Чернігівторф" у сумі 55 000 гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем, продовжуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи, що новий топочний агрегат Татищева не був придбаний підприємством та не був побудований суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6, 19.12.2005 року підписав у графі "Здав" накладну № 423-1 від 19.12.2005 року, чим вніс до офіційного документу завідомо неправдиві відомості про передачу державним підприємством "Чернігівторф" до філії "Смолинський торфозавод" нового топочного агрегату Татищева, вартістю 54 166, 67 гривень (без податку на додану вартість).

Відповідно до акту позапланової документальної ревізії окремих питань фінансово- господарської діяльності державного підприємства "Чернігівторф" № 25-25-21/7 від 8.04.2008 року та висновку судово-економічної експертизи № 1406к від 18.12.2008 року встановлено, що на брикетному заводі філії "Смолинський торфозавод" наявна нестача основного засобу - топочного агрегата Татищева, в кількості 1 штуки на суму 54,1 тис. гривень, який було оприбутковано по бухгалтерському обліку згідно накладної № 423-1 від 19.12.2005 року та завищено вартість нематеріальних активів (основних засобів) в звітності "Баланс" за 2005 рік.

Встановлено, що вказаний топочний агрегат Татищева не купувався державним підприємством "Чернігівторф" та не надходив від суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6 за видатковою накладною № РН-0000056 від 11.08.2005 року, а також не передавався до філії "Смолинський торфозавод" за накладною № 423-1 від 19.12.2005 року, оскільки був побудований та перебував на балансі державного підприємства "Чернігівторф" з кінця 1987 року.

Таким чином, заступник директора з комерційних питань державного підприємства "Чернігівторф" ОСОБА_3 заволодів грошовими коштами ДП "Чернігівторф" у сумі 55 000 гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем, а також виконуючий обов'язки директора державного підприємства "Чернігівторф" ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вчинили службове підроблення, чим заподіяли матеріальних збитків державному підприємству "Чернігівторф" на загальну суму 65 000 гривень, що у двісті п'ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

В апеляціях:

-захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 просить частково скасувати вирок, постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ст. 191 ч.4 КК України. Посилається на однобічність, неповноту досудового та судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, на те, що досудовим слідством не доведено, а судом не з'ясовано, що саме ОСОБА_3 ввів в оману десятки обізнаних в торф'яній справі осіб і змусив спочатку Державнийц Концерн «Укрторф» перерахувати кошти державному підприємству «Чернігівторф» на здійснення неможливої операції-придбання топки Татищева, а потім змусив і посадових осіб останнього державного підприємства перерахувати кошти СПД ОСОБА_6, що в свою чергу також суттєво впливає на ступінь винності ОСОБА_3 та на кваліфікацію його дій. Крім того, вина його підзахисного в скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України будується на припущеннях та підтверджується лише свідченнями ОСОБА_7, який є зацікавленою у розгляді справи особою.

-прокурор, що приймав участь у розгляді судом першої інстанці, не оскаржуючи фактичні обставини справи, правильність кваліфікації та обґрунтованість звільнення від відбування покарання за ст. 366 ч. 2 КК України, просить вирок суду стосовно ОСОБА_3 в частині призначення покарання за. ст. 191 ч.4 КК України скасувати у зв'язку із м'якістю призначеного покарання та постановити новий. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч.4 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на 2 роки та за ст. 366 ч.2 Кк України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на 1 рік. На підставі ст. 49 КК України звільнити від відбування покарання за ст. 366 ч. 1 КК України у зв'язку із закінченням строків давності. Доводи апелянта зводяться до того, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненні злочину не визнав та не розкаявся, не відшкодував завдані збитки, тому призначена міра покарання із застосуванням ст.75 КК України є м'якою.

Відповідно до положень ст.358 КПК України I960 року засуджений підлягає обов'язковому виклику в апеляційний суд, якщо в апеляції ставиться питання про погіршення його становища.

Оскільки в апеляції прокурора ставиться питання про призначення ОСОБА_3 покарання без застосування ст.75 КК України, тобто про погіршення його становища, участь засудженого ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду є обов'язковою.

Але за викликами суду ОСОБА_3 в судове засідання не з'являється, повістки та виклики, направлені за місцем реєстрації та місцем проживання ОСОБА_3, яке було ним вказано власноручно в підписці про невиїзд, повернуті суду з відміткою, що адресат за вказаною адресою не проживає.

Примусовий привід засудженого ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду також не виконаний через те, що за вказаною ним адресою АДРЕСА_1 засуджений не проживає.

В зв'язку з викладеним, вислухавши думку прокурора про необхідність оголошення ОСОБА_3 в розшук та зміну йому запобіжного заходу, колегія суддів вважає необхідним оголосити ОСОБА_3 в розшук, змінити йому запобіжний захід на взяття під варту та зупинити провадження по справі до розшуку засудженого ОСОБА_3, оскільки він порушив умови обраного запобіжного заходу - підписки про невиїзд і ухиляється від явки в судове засідання апеляційного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 280, 288, 358, 360 КПК України 1960 року, п.15 Перехідних положень КПК України 2012 року, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Оголосити розшук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Одеса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, який проживав за адресою: АДРЕСА_2.

Запобіжний захід ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Одеси, змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту.

Провадження по кримінальній справі щодо ОСОБА_3 за апеляціями захисника ОСОБА_2 та прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 грудня 2012 року зупинити до розшуку засудженого.

Виконання ухвали в частині розшуку і запобіжного заходу доручити ЧМВ УМВС України в Чернігівській області.

Копію ухвали направити начальнику УМВС України в Чернігівській області для контролю за виконанням.

СУДДІ:

ЛАЗОРЕНКО М.І. ТРЕЙТЯК О.П. МЕЛЬНИЧЕНКО Ю.В.