Справа № 128/1423/15-к
ВИРОК
Іменем України
18 листопада 2015 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
потерпілої: ОСОБА_5
за ч.1 ст. 164 КК України, -
ОСОБА_4 , будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати встановлених рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24.10.2013 року коштів на утримання дітей (аліментів), які він зобов`язаний сплачувати згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 24.10.2013 року на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.09.2013 року, до повноліття дитини, умисно, в період з 17.09.2013 року, злісно ухиляється від вищевказаних коштів, створивши заборгованість станом на 01.07.2014 року в розмірі 6268 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що після розлучення з дружиною між ними склалися неприязні стосунки, дружина забороняла йому бачитися з дитиною, в зв`язку з чим у нього виникли сумніви щодо його батьківства відносно сина ОСОБА_7 . Він був присутнім в судовому засіданні при розгляді справи про стягнення аліментів на утримання дитини, однак свого батьківства в судовому порядку не оспорював, згоден був платити аліменти. Після винесення рішення про стягнення аліментів, він жодного разу не сплачував аліменти колишній дружині ОСОБА_5 , оскільки вважає, що дитина син ОСОБА_7 не його, і крім того потерпіла забороняла йому бачитися з дитиною.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що після рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на її користь на утримання сина ОСОБА_7 , обвинувачений жодного разу не сплачував аліменти, не навідував сина, не надавав ніякої матеріальної допомоги, не приймав участі у вихованні дитини. За даних обставин вона змушена була звертатися з відповідними заявами до ДВС, працівників міліції про прийняття відповідних мір до ОСОБА_4 . На даний час вона просить покарати обвинуваченого відповідно до закону.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом потерпілої, обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 , що виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), слід кваліфікувати за ч.1 ст. 164 КК України та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винного, те що він раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що ОСОБА_4 не представляє підвищеної суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинуваченому можливо призначити покарання у вигляді громадських робіт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 80 годин.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: