ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2015 року Справа № 293/1412/15-к

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів Черняхівського району Житомирської області кримінальне провадження № 0000440, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2015, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Колодязне Березнівського району Рівненської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:

03.10.2015 близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_4 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 та її сестрою ОСОБА_7 перебували на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час до подвір`я вищевказаного домоволодіння прийшла ОСОБА_5 , у якої виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 . В ході конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у ОСОБА_4 на ґрунті раптових неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 за допомогою дерев`яної палиці умисно наніс близько 2-3 ударів в область тулуба та нижньої правої кінцівки ОСОБА_5 , заподіявши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубі та на правому стегні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

З огляду на це суд приходить до висновку про наявність події злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав, що дійсно наносив удари дерев`яною палицею потерпілій ОСОБА_5 .

З огляду на те, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, присутні в судовому засіданні, судом згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину, визнаних ОСОБА_4 , які ніким не оспорюються. При цьому судом в судовому засіданні на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України було роз`яснено ОСОБА_4 зміст цих обставин, з`ясовано, що визнання ним вказаних обставин є добровільним, а також було роз`яснено йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю, показав, що потерпіла сама прийшла на подвір`я будинку, де він проживає, звинуватила, що його діти вкрали мотузка. Після цього потерпіла почала бійку з ОСОБА_7 , в яку ОСОБА_4 не втручався. Потім з будинку вийшла ОСОБА_6 і сказала потерпілій, щоб та йшла з двору до себе. Після цього ОСОБА_5 вдарила ОСОБА_6 в обличчя. ОСОБА_4 взяв дерев`яну палицю довжиною 0,7 1 м. товщиною як людський палець, і 2-3 рази вдарив ОСОБА_5 в область попереку.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що була субота, ранок. Вона прала білизну на подвір`ї. Прив`язала мотузок до відра, яким носила воду з криниці. Пізніше помітила, що мотузка немає, а неподалік йшли донька ОСОБА_7 та син ОСОБА_4 , в якого вона помітила вказаний мотузок. ОСОБА_5 пішла до подвір`я будинку, де мешкають ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , попросити, щоб ті більш уважно стежили за своїми дітьми. До неї вийшла ОСОБА_7 та відразу розпочала бійку хотіла поцарапати обличчя та хапала за волосся ОСОБА_5 , остання лише оборонялася і почала відходити до хвіртки виходу з двору. В цей час з будинку вийшла ОСОБА_6 , наблизилася до ОСОБА_5 та замахнулася на останню милицею. ОСОБА_5 відмахнулася рукою, в якій був мотузок. В цей час, коли ОСОБА_5 була вже за межами подвір`я будинку, ОСОБА_4 вдарив її 4 рази в область попереку. В цей час вийшов чоловік ОСОБА_8 , почав лаятися, після чого ОСОБА_4 перестав бити ОСОБА_5 .

Вчинення ОСОБА_4 злочину, окрім повного визнання обвинуваченим його винуватості, підтверджується наступними доказами, отриманими у порядку, встановленому КПК України, та дослідженими судом в судовому засіданні:

1)протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.10.2015 (матеріали кримінального провадження № 0000440 відносно ОСОБА_4 ч. 1 ст. 125 КК України (далі МКП), арк. 6);

2)висновком експерта № 2044 від 05.10.2015 (МКП, арк. 11);

3)листом Черняхівського ТМО від 22.10.2015 (МКП, арк. 33).

Підстав для визнання вказаних вище доказів недопустимими згідно зі ст. ст. 86-89 КПК України судом при розгляді справи не встановлено.

Оцінивши у сукупності всі досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена повністю.
Оскільки ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії), передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, суд згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 24 КК України приходить до висновку, що злочин вчинено ним з прямим умислом.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт, МКП, арк. 29). А значить станом на момент вчинення злочину (03.10.2015) ОСОБА_4 досяг віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України може наставати кримінальна відповідальність.

Оскільки ОСОБА_4 на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває (МКП, арк. 31), суд приходить до висновку, що він є осудним згідно зі ст. 19 КК України, а тому він підлягає кримінальній відповідальності.

Рішення про зміну обвинувачення та про визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом протягом розгляду справи не приймалися.

Обставиною, що пом`якшує покарання для ОСОБА_4 згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання для ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Обставин, що виключають злочинність діяння ОСОБА_4 , передбачених ст. ст. 36-43 КК України, а також підстав для його звільнення від кримінальної відповідальності згідно зі ст. ст. 44-49 КК України, судом при розгляді справи не встановлено.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи:

-наявність пом`якшуючої обставини (щире каяття);

-відсутність обтяжуючих обставин;
-що він раніше не судимий, злочин вчинив вперше (вимога від 09.10.2015, МКП, арк. 27);

-має на утриманні двох малолітніх дітей (свідоцтва про народження, МКП, арк. 30, 31);
-за місцем проживання характеризується добре (довідка-характеристика від 15.10.2015, МКП, арк. 32);
-думку потерпілої, висловлену нею в судовому засіданні,

суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

Цивільний позов у справі пред`явлено не було.
Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

Вирок відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Черняхівському районному суді Житомирської області. Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому, прокурору та потерпілій, яка була присутня в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1