Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1407/14Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.307 ч.2 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2014 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за те, що він в період іспитового строку, призначеного попереднім вироком, вчинив незаконні дії в сфері обігу наркотичних засобів за таких обставин.

Так, в середині жовтня 2012 року обвинувачений придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану) масою в перерахунку на суху речовину 0,8209 грама в паперовому згортку, який знайшов біля одного з жилих будинків по вул. Гоголя в м. Запоріжжі, і з того часу зберігав його за місцем свого постійного проживання - в будинку АДРЕСА_1 .

19 жовтня 2012 року, приблизно о 15-00 годині, обвинувачений, керуючись умислом на незаконний збут наркотичного засобу, біля будинку №5 по вул. Фабричній в м. Запоріжжі збув зазначений засіб за 50 грн. особі, яка проводила оперативну закупку.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу і йому призначено покарання із застосуванням ст.69 КК у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Відповідно до ст.71 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25.10.2011 року у вигляді трьох місяців позбавлення волі, остаточно визначивши покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі.

Зараховано до строку покарання час затримання обвинуваченого за підозрою у вчиненні злочину з 30 жовтня по 2 листопада 2012 року включно.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді особистої поруки не змінювався.

Вирішено питання про речові докази і судові витрати.

В апеляційній скарзі обвинувачений порушує питання про скасування вироку суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону як під час досудового так і судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Обвинувачений вважає, що відносно нього мала місце провокація вчинення ним кримінального правопорушення. Наркотичний засіб він не продавав. Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції було порушено його право на захист. В зв`язку з чим, він просив суд скасувавши вирок, кримінальне провадження закрити.
Апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.415 та п.4 ч.1 ст.412 КПК суд апеляційної інстанції у будь-якому разі скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 08.01.2013 року між ОСОБА_7 і адвокатом ОСОБА_8 укладено угоду про участь захисника у кримінальному провадженні. Того ж дня адвокат ОСОБА_8 приймав участь у підготовчому судовому засіданні, а також під час наступних судових засідань 27.02.2013 року та 11.04.2013 року.
Проте 19.06.2013 року та 23.09.2013 року судові засідання, під час яких було допитано ряд ключових свідків, захисник ОСОБА_7 участі не приймав. Від свого захисника ОСОБА_7 не відмовлявся. Більш того, на його участі в судовому засіданні 19.06.2013 року категорично наполягав. Питання про можливість проведення судового розгляду 23.09.2013 року за відсутності захисника судом не вирішувалось взагалі.
Захисника ОСОБА_7 судом було призначено лише 28.10.2013 року, коли він продовжував наполягати на участі у справі захисника.
Згідно ст.324 КПК, якщо в судове засідання не прибув за повідомленням захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття його до суду.
Якщо подальша участь у судовому провадженні захисника неможлива, головуючий пропонує обвинуваченому протягом трьох днів обрати собі іншого захисника. Якщо в кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, прибуття в судове засідання захисника, обраного обвинуваченим, протягом трьох днів неможливе, суд відкладає судовий розгляд на необхідний для з`явлення захисника строк або одночасно з відкладенням судового розгляду залучає захисника для здійснення захисту за призначенням.
Проте суд першої інстанції проігнорував наведені вимоги закону, не звернув увагу, що відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КПК за наявності для того відповідного клопотання обвинуваченого участь його захисника у судовому розгляді є обов`язковою.
В зв`язку з чим, судова колегія погоджується із запереченням ОСОБА_7 про те, що судове провадження щодо нього здійснено за відсутності захисника, участь якого була обов`язковою, чим було порушено право обвинуваченого на захист.
Отже, судова колегія, не вирішуючи питання про обґрунтованість інших доводів апеляційної скарги обвинуваченого, дійшла висновку, що судом першої інстанції було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є обов`язковою підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2014 року в цій справі скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду зі стаді підготовчого судового засідання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3