Справа №1-8/10 10.06.2010 10.06.2010 10.06.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 11-342/2010 рік Головуючий першої інстанції Семенова Л.М.

Доповідач Кателін В.П.

Категорія: ч1 ст.286

КК України

10 червня 2010 рік м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого Ржепецького О.П..,

суддів Кателіна В.П., Куценко О.В..,

за участю прокурора Якименка О.П.,

засудженого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 березня 2010 року яким,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і житель ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не судимого, -

засуджений за ст. 286 ч.1 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки;

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 2 роки;

Згідно ст.76 ч. 1 п.п. 2,3 КК України на ОСОБА_1 покладено обовязки не покидати територію України, а також повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Миколаївського міського відділу охорони здоровя витрати на лікування потерпілих ОСОБА_3 1108 грн., ОСОБА_4- 763 грн. 62 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13 874 грн. 98 коп. - на користь потерпілого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди понесені на лікування 587 грн. 63 коп, і в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500 грн.

Згідно вироку суду, ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 29 вересня 2006 року, близько 9 години 30 хвилин, керуючи автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1, і рухаючись в напрямку м. Херсона автодорогою північно-східного обїзду в м. Миколаєві, на 5 кілометрі проявив неуважність, не урахував дорожню обстановку, не дотримуючи безпечної дистанції, порушуючи п.п. 1.3, 1.5, 12.1, 12.3., 13.1. Правил дорожнього руху, не впоравшись з керуванням автомобілем, допустив зіткнення з рухаючим в попутному напрямку автомобілем «ІЖ-412», державний номер НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_5. Після зіткнення, автомобіль «ІЖ 412» виїхав на смугу зустрічного руху , на якої зіткнувся з автомобілем ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_6.

В результаті скоєної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «ГАЗ 33021» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоровя. Пасажир ОСОБА_3, який знаходився в автомобілі «ІЖ- 412» також отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоровя.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 оспорюючи свою вину вказує, що при розгляді справи, як на досудовому слідстві, так і судом були порушені норми кримінально-процесуального закону. Також стверджує, що в його діях відсутній склад злочину, який йому інкримінують. Просить суд апеляційної інстанції скасувати вирок суду першої інстанції і постановити відносно нього виправдувальний вирок. В своїх доповненнях до апеляції, ОСОБА_7 просить провадження по кримінальної справі закрити на підставі ст. 49 КК України.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, які підтримали свої доводи викладені в доповненнях до апеляційної скарги, думку прокурора, який не заперечує проти закриття кримінальної справи на підставі ст.. 49 КК України, вивчивши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 в скоєні злочину за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка і правильна кваліфікація скоєному злочину.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 не визнав себе винним в скоєному злочину. Пояснив, що 29 вересня 2006 року, в світловий час доби, управляв автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1, і рухався за автомобілем «ІЖ-412» синього кольору в напрямку м. Херсона автодорогою північно-східного обїзду в м. Миколаєві. На 5 кілометрі автодороги, зі сторони м. Нова Одеса, автомобіль «ІЖ-412», виїхавши на смугу зустрічного руху почав здійснювати обгін рухаючого в попутному напрямку автомобіля ГАЗ. Потім водій автомобіля «ІЖ 412» почав різко гальмувати і повертатися на раніше займану ним смугу руху. Він також почав різко гальмувати, але дистанція між його автомобілем і автомобілем «ІЖ-412» була короткою і він не зміг уникнути зіткнення. Після зіткнення, автомобіль «ІЖ 412» виїхав на смугу зустрічного руху і зіткнувся з автомобілем ГАЗ. Вважає, що водій автомобіля «ІЖ-412» порушив ПДР України.

Із показань потерпілого ОСОБА_3, який був допитаний в судовому засіданні вбачається, що він 29.09. 2006 року, в якості пасажира знаходився в автомобілі ІЖ-412, яким керував ОСОБА_8 Вони рухалися по автодорозі в напрямку Херсонської області зі швидкістю приблизно 60 км. на годину. Попереду них, в попутному напрямку, рухався автомобіль ГАЗ-53. ОСОБА_8 почав здійснювати обгін автомобіля ГАЗ-53 і виїхав на смугу зустрічного руху. Так як по зустрічної смузі рухався автомобіль ГАЗ, ОСОБА_8 повернувся на раніше займану ним смугу руху і відразу почув удар в задню частину автомобіля іншим автомобілем марки «Мерседес», яким управляв ОСОБА_1. В результаті скоєної дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 29.09. 2006 року він управляв автомобілем ГАЗ 33021 і рухався автодорогою північно-східного обїзду в м. Миколаєві в напрямку м. Вінниця. В зустрічному напрямку рухався автомобіль ГАЗ-53, а за ним рухався автомобіль ІЖ-412 синього кольору і автомобіль «Мерседес». Водій автомобіля ІЖ-412 почав здійснювати обгін автомобіля ГАЗ-53 і виїхав на смугу зустрічного руху, але побачив його автомобіль, обгін припинив і знову повернувся на раніше займану ним смугу руху. Водій автомобіля «Мерседес» наздогнав автомобіль ІЖ-412, зіткнувся з задньою його частиною і від удару автомобіль ІЖ-412 викинуло на зустрічну смугу руху по якій він рухався, що призвело до зіткнення з його автомобілем. В результаті скоєної дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Як пояснив свідок ОСОБА_8, 29.09. 2006 року, він управляв автомобілем ІЖ-412 і рухався по автодорозі північно-східного обїзду в м. Миколаєві в напрямку м. Херсона. В попутному напрямку попереду нього рухався автомобіль ГАЗ-53. Через деякий час він почув удар в задню частину його автомобіля, після чого автомобіль розвернуло і коли він зупинився, побачив біля себе автомобіль «Мерседес». Пасажир ОСОБА_3, який знаходився в його автомобілі отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу огляду місця події та схеми до нього вбачається, що 29.09.2006 року, на 5-му км. автомобільної дороги зі сторони м. Нова Одеса, північно-східного обїзду в м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобілів «Мерседес», державний номер НОМЕР_1, автомобіля «ІЖ-412», державний номер НОМЕР_2, і автомобіля НОМЕР_4. Автомобілі мали механічні пошкодження. (а.сп.5,15 );

Згідно висновку експертизи на предмет технічного стану автомобіля НОМЕР_5 № 2/155 від 10 листопада 2006 року (а.сп. 84- 96 ) слідує, що кермове управління, гальмова система, ходова частина автомобіля не мають неполадки, які б могли виникнути до скоєної ДТП і послужили причиною відхилення убік автомобіля від прямолінійного руху при гальмуванні, руху накатом, чи відмова систем.

Відповідно до висновків експертів № 83 від 04.06.2007 року авто-технічної експертизи (а.сп. 196-202) при попутному руху автомобіля «Мерседес», водію необхідно було діяти і керуватися вимогами п. 13.1 ПДР України «водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу». Порушення зазначених Правил дорожнього руху знаходяться в причинному звязку зі скоєною дорожньо-транспортною пригодою. Водій автомобіля «Мерседес» розраховував технічною можливістю запобігти зіткненню з автомобілем ІЖ-412. В діях водій автомобіля ІЖ-412 не вбачається порушення п. 11.1 ПДР України, так як він знаходився в аварійній ситуації і не мав можливості запобігти зіткненню з автомобілем Газель. В діях водія Газель також не вбачається порушення ПДР України і його дії не знаходяться в причинному звязку у скоєній дорожньо-транспортної пригоді.

В результаті скоєної ДТП, згідно висновків судово-медичної експертизи №,№ 152,154 від 15 і 16 січня 2007 року, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоровя.

Оцінив наведені вище докази, суд вірно кваліфікував дії засудженого за ст. 286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому твердження засудженого про недоведеність його вини є непереконливими і без підставними.

Доводи засудженого про те, що в скоєній дорожньо-транспортної пригоді винен водій автомобіля ІЖ- 412, спростовуються вище наведеними доказами, а тому є безпідставними твердження апелянта з цього приводу.

Також із матеріалів справи встановлено, що досудове і судове слідство проведено повно і всебічно з дотриманням норм КПК України.

При призначені покарання ОСОБА_9, суд не порушив вимоги ст. 65-67 КК України, врахувавши ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, які помякшують покарання позитивну характеристику засудженого за місцем роботи.

Що стосується доводів апеляції про його звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності і закриття провадження у справі на підставі ст. 49 КК України, колегія суддів находить їх слушними.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш сурове, ніж обмеження волі.

ОСОБА_1 скоїв злочин, 29 вересня 2006 року, який відповідно до ст. 12 КК України є невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш сурове, ніж обмеження волі. На період розгляду справи в апеляційному суді минуло більше трьох років, а тому колегія суддів вважає звільнити Га понова Ю.В. від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності на підставі ст.49 ч.1 п.1 КК України.

Керуючись ст.ст., 365-366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 березня 2010 року відносно ОСОБА_1 скасувати, кримінальну справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України.

Головуючий:

Судді: