Єдиний унікальний № 500/7339/15-к
Провадження № 1-кп/500/153/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у зміні запобіжного заходу та
про продовження строку тримання під вартою
08 лютого 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у колегіальному складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_7 ,
потерпілі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши в м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003832, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, зареєстрованого та проживаючого в Україні за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

встановив:
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Судовий розгляд кримінального провадження відкладений на 25 лютого 2016 року, а строк тримання під вартою закінчується 09 лютого 2016 року.

05 лютого 2016 року прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, посилаючись на те, що на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу.

Потерпіла ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, участь яких при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ч. 1 ст. 193 КПК України, якою суд керується на підставі ч. 2 ст. 331, ч. 4 ст. 199 КПК України, не передбачена.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, пославшись на те, що на даний час усі докази зібрані та передані суду, тому обвинувачений не зможе вплинути на свідків, а також на те, що у нього немає можливості переховатися від суду, оскільки у нього немає закордонного паспорту та йому заборонений в`їзд до Росії, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені клопотання, вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 слід відмовити, а клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити строк тримання під вартою з таких підстав.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2015 р. з метою запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків відносно ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому законом порядку до 09 лютого 2016 року, а судовий розгляд у цьому провадженні на даний час ще не розпочатий з об`єктивних причин, у зв`язку з чим виникла необхідність розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований відносно ОСОБА_7 під час досудового розслідування з урахуванням усіх обставин, нових обставин не встановлено, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховатися від суду та незаконно вплинути на свідків та потерпілих з огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та вже переховувався від органів досудового розслідування і перебував у розшуку. Суд не може прийняти до уваги посилання сторони захисту про те, що усі особи допитані та матеріали передані до суду, у зв`язку з чим обвинувачений не може вплинути на них, оскільки, по-перше, матеріали кримінального провадження до суду не передавалися, а був надісланий лише обвинувальний акт, по-друге, відповідно до ст. 23 КПК суд має дослідити докази безпосередньо, тобто свідки та потерпілі мають бути допитані в суді, чого на даний час не вчинено. А що стосується відсутності закордонного паспорта та заборони в`їзду до Росії, то ці твердження сторони захисту не спростовують наявність ризику переховатися від суду іншим шляхом з урахуванням того, що раніше обвинувачений переховувався від органів досудового розслідування та перебував у розшуку. Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання прокурора на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризику того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки прокурор не довів наявність цього ризику.

Крім наявності вищезазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; відсутність в нього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі те, що він не одружений, не має й утриманців; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та навчання.

З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 та запобігти ризикам, зазначених у п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 07 квітня 2016 року, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 201, 331, 369 372 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити, в задоволенні клопотання ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинувачуваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, до 07 квітня 2016 року.

Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 07 квітня 2016 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_7 , а також направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтС України в Одеській області (№22) для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3