Справа № 11-316 Головуючий у І інстанції Шпак
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 16.03.2011
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2011р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської обл. в складі:

Головуючого Шроля В.Р.

Суддів - Нагорного А.М., Загоруйка В.В.

з участю прокурора Скрипки І.М.

та адвоката ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора та засудженого ОСОБА_3 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської обл. від 30.11.2010р. Цим вироком ОСОБА_3 , 30.05.1975р.

народження, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше не судимий,

засуджений за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України - звільнений з іспитовим строком на один рік.

ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за те, що він 5 серпня 2010р., близько 12 год. в с. Мала Вільшанка Білоцерківського р-ну в приміщенні відділення Білоцерківської дослідно-селекційної станції ім. Гагаріна з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров»я потерпілої, відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_4 мобільний телефон вартістю 225 грн., заподіявши останній легкі тілесні ушкодження.

В поданій апеляції прокурор вказує, що суд безпідставно застосував до засудженого ст. 75 КК України, так як помякшуючих покарання обставин не встановлено. В судовому засіданні потерпіла повністю спростувала покази засудженого ОСОБА_3 про те що він надавав їй грошову допомогу в сумі 1000грн. та зазначила, що ніяких справ з ним не мала.

Прокурор просить вирок суду скасувати і постановити новий, яким засудити ОСОБА_3 до 4 років позбавлення волі. До початку судового засідання прокурор звернувся із заявою про відкликання своєї апеляції, яку судова колегія вважає обгрутнованою і задовольняє.

В апеляції засуджений вказує на те, що суд дійшов неправильного висновку, вказавши, що мобільний телефон у потерпілої забрав з корисливою ціллю. Також, суд відмовив у допиті свідків, які б підтвердили близькі стосунки з потерпілою та клопотанні, про закриття справи і передачі засудженого на поруки колективу підприємства.

Свою вину визнав частково, вважає що обрана для нього міра покарання занадто сувора. Просить вирок суду змінити та призначити покарання у вигляді штрафу.

В запереченнях на апеляцію засудженого прокурор вказує, що засуджений вину визнав частково, у вчиненому не розкаявся, підстав для призначення більш мякого покарання не було. Звільнення від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки можливе лише за вчинення злочину середньої тяжкості, а злочин, вчинений ОСОБА_3 відноситься до категорії тяжких. Прокурор просить апеляцію засудженого залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Заслухавши доповідача, прокурора, що заперечував проти апеляції, перевіривши вирок суду, матеріали справи і доводи апеляції, судова колегія вважає апеляції необґрунтованими, а вирок таким, що скасуванню чи зміні не підлягає.

Як вбачається з вироку суду і матеріалів справи, суд повно, всебічно і об»єктивно дослідив всі докази і обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини і правильність юридичної кваліфікації дій засудженого.

Вина засудженого доведена показами свідків, потерпілої, протоколами слідчих дій та другими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи засудженому покарання, суд врахував тяжкість скоєного злочину, особу засудженого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, особисті стосунки між потерпілою і засудженим, що мали місце до вчинення злочину. Покарання призначене в межах санкції ст.186 КК України.

Крім того, призначаючи засудженому покарання, суд згідно вимог ч.2 ст.66 КК України може визнати такими, що пом»якшують покарання і інші, не передбачені законом, обставини, що судом і зроблено. З матеріалів справи вбачається, що по фактичним обставинам ОСОБА_3 повністю визнав вину і в скоєному розкаявся, оспорював він лише мотиви вчиненого. При таких обставинах рішення суду про врахування пом»якшуючих обставин і застосування ст.75 КК України є обґрунтованим.

Також з матеріалів справи судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляції засудженого і призначення йому покарання, не повязаного з позбавленням волі, з застосуванням ст.69 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської обл. від 30.11.2010р. стосовно ОСОБА_3 без зміни.

Судді: Шроль В.Р. Нагорний А.М. Загоруйко В.В.