Номер провадження: 11-сс/785/1634/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.11.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

апелянтів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

представника апелянтів - адвоката ОСОБА_11

цивільних позивачів - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16

слідчого - ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.08.2015 року по кримінальному провадженню №0000876 від 15.12.2012 року, -

встановив:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.08.2015 року, в рамках кримінального провадження №0000876 від 15.12.2012 року, з правовою кваліфікацією за ст.ст. 190 ч.4, 191 ч.1, 358 ч.4, 364 ч.1 КК України, були задоволені клопотання цивільних позивачів: ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 про накладення арешту на майно, та накладено арешт на недобудовані будинки, за адресою: АДРЕСА_1 , із встановленням заборони їх використання та розпорядження. Виконання ухвали прокладено на слідчого та прокурора-процесуального керівника у кримінальному провадженні.

Будучи незгодними з ухвалою слідчого судді районного суду, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 подали апеляційні скарги, які є ідентичними за своїм змістом та вимогами. Апелянти вказують на те, що вони є фактично потерпілими по кримінальному провадженню №0000876 від 15.12.2012 року, оскільки шахрайськими діями керівників фірм-забудовників їм була спричинена значна матеріальна шкода, яка полягала в тому, що уклавши договори інвестування, вони внесли грошові кошти на будівництво житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , але будівництво було припинено, житло не здано в експлуатацію, а грошові кошти були привласнені керівниками підприємств-забудовників.

Апелянти зазначають, що слідчий суддя при розгляді клопотань про накладення арешту на майно не звернув уваги на те, що ініціатори накладення арешту фактично не мали права на звернення з таким клопотанням, оскільки їх цивільні позови не відповідають вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а тому, вони не набули статусу цивільних позивачів; в позовах цивільних позивачів не зазначено особу відповідача; до цивільних позовів ОСОБА_28 та ОСОБА_21 не додано підтверджень повноважень їх представників. Апелянти зазначають, що всупереч ч.3 ст.119 ЦПК України ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_21 та ОСОБА_24 не зазначено дати подання позову та всупереч вимогам ч.ч.1,5 ст.120 ЦПК України до позовів не долучено їх копій та копій додатків; до цивільних позовів не додано документів про сплату судового збору. За таких обставин, на думку апелянтів, клопотання про накладення арешту на майно не могли бути задоволені.

Апелянти також вказують на те, що слідчим суддею не було встановлено розміру вартості арештованого об`єкту будівництва та розміру можливої шкоди, завданої злочином. Крім того вказують, що оскаржувана ухвала перешкоджає закінченню будівництва житлового комплексу, а тому таке рішення слідчого судді порушує їх права як інвесторів та майбутніх власників новозбудованого майна.

Апелянти просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотань цивільних позивачів ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 про накладення арешту на недобудовані будинки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача; доводи апелянтів та їх представника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; доводи прокурора та цивільних позивачів, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін; вивчивши матеріали судового провадження; заслухавши слідчого; перевіривши доводи апеляційних скарг; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до наступного.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційних скарг, які подані особами, які на сьогоднішній день не мають процесуального статусу в кримінальному провадженні, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно доводів апеляційний скарг та доданих до них документів, зокрема з договорів про інвестування, які були укладені між ПП «Прогрес-Риелт» та «Інвест-Прогрес» з однієї сторони та апелянтами з іншої сторони, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 володіють майновим правом, оскільки є інвесторами будівництва на відповідні квартири розташовані в житлових будинках багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 - фактично є особами, яким завдана відповідна матеріальна шкода в результаті протиправних дії вчинених невстановленими на даний час слідством особами, що на сьогоднішній день є предметом дослідження по кримінальному провадженню №0000876 від 15.12.2012 року, з правовою кваліфікацією за ст.ст. 190 ч.4, 191 ч.1, 358 ч.4, 364 ч.1 КК України, в якому були заявлені цивільні позови іншими інвесторами: ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , та які звернулися з клопотаннями про накладення арешту на житлові будинки багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 , які були об`єднанні в одне провадження, за результатами розгляду якого слідчим суддею районного суду було ухвалене рішення, яке оскаржують апелянти.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор та цивільні позивачі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підтвердили суду той факт, що апелянти по даному кримінальному провадженню також фактично є потерпілими.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до положень ч.1 ст.190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна, як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Положеннями ч.1 ст.328 ЦК України регламентовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Таким чином, з урахуванням наданих апеляційному суду документів, враховуючи положення закріплені в ст.41 Конституції України, ст.ст. 190, 328 ЦК України, ст.174, п.10 ч.1 ст.393 КПК України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 - є особами, які можуть звернутися з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно, оскільки на даний час кожний з ним на законних підставах володіє майновим правом на частину арештованого майна незавершеного будівництва.

Відповідно до вимог ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання цивільних позивачів про накладення арешту було розглянуто слідчим суддею районного суду 31 серпня 2015 року, за відсутністю ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , або їх представників. Копія рішення слідчого судді зацікавленим сторонам не надсилалася. В своїх апеляційних скаргах апелянти вказують про те, що про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді вони дізналися 02.11.2015 року, а вже 06.11.2015 року вони звернулися з апеляційними скаргами, тобто в межах строку на апеляційне оскарження. Вказані апелянтами обставини не спростовуються матеріалами судового провадження та не заперечувалися прокурором та цивільними позивачами, а тому у апеляційного суду не має підстав ставити під сумнів дату, коли апелянти дізналися про існування оскаржуваного судового рішення, тобто 02.11.2015 року, та з урахуванням того, що скарги подані ними 06.11.2015 року, тобто в межах строку передбаченого п.3 ч.2 ст.395 КПК України, їх апеляційні скарги подані у встановлений закон строк на оскарження та підлягають розгляду.

Що стосується доводів апеляційних скарг про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства та зміст і форма кримінального провадження, які повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів судової справи, в провадженні Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000876 від 15.12.2012 року, з правовою кваліфікацією за ст.ст. 190 ч.4, 191 ч.1, 358 ч.4, 364 ч.1 КК України. Зареєстроване вказане кримінальне провадження за заявами інвесторів незавершеного будівництва щодо фактів шахрайського заволодіння керівництвом ТОВ «Прогресбуд» та ПП «Прогрес-Ріелт», які шляхом обману інвесторів, отримавши відповідні кошти внесені останніми на рахунки підприємств, заволоділи цими коштами, а зобов`язань, визначених договорами, перед інвесторами не виконали.

28 серпня 2015 року цивільні позивачі ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 звернулися з клопотаннями про накладення арешту на житлові будинки багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 , які були об`єднанні в одне провадження.
Цивільні позивачі мотивували свої клопотання про накладення арешту тим, що 31.07.2015 року відбулося незаконне голосування підставних осіб, начебто інвесторів будівництва, за подальшу передачу будівельного майданчика за адресою АДРЕСА_1 , іншому забудовнику. З метою недопущення подальшого перепродажу належного цивільним позивачам майна, а також з метою забезпечення цивільних позовів, вказані особи просили слідчого суддю накласти арешт на недобудовані будинки за вказаною адресою.

Розглянувши клопотання цивільних позивачів, слідчий суддя районного суду задовольнив їх та наклав арешт на недобудовані житлові будинки багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 , із встановленням заборони їх використання та розпорядження (а.с. 188-191).
Дане рішення слідчого судді суду першої інстанції не може бути визнано законним та обґрунтованим та підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно положень ч.ч.1,2,3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Вказаних вимог закону при розгляді клопотань про накладення арешту на майно слідчий суддя районного суду не дотримався.
Апеляційний суд визнає безпідставними посилання слідчого судді, як на обґрунтування накладення арешту на недобудовані житлові будинки, на положення ч.2 ст.170 КПК України, в частині відповідності вказаного майна критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, оскільки вказане майно не відповідає вимогам п.п.1,2,3.4 зазначеної норми закону.

Як свідчать матеріали судового провадження та зміст витягу з ЄРДР, який був наданий прокурором апеляційному суду, арешт на недобудовані житлові будинки може бути накладений тільки з підстав, визначних в ч.3 ст.170 КПК України, оскільки, як пояснили суду всі учасники апеляційного розгляду, на сьогоднішній день слідством не встановлено у володінні якої юридичної особи на законних підставах перебуває вказане нерухоме майно, а тому з метою запобігання його втрати шляхом незаконної передачи майнових прав цивільних позивачів та забезпечення цивільних позовів, кожен з цивільних позивачів міг ініціювати питання про накладення арешту на його майнове право.

Разом з цим, задовольняючи клопотання про накладення арешту на весь недобудований житловий комплекс, слідчий суддя не звернув уваги на наступні невідповідність та необґрунтованість клопотань цивільних позивачів.

Так, клопотання ОСОБА_26 та ОСОБА_28 не відповідають вимогам ст.171 КПК України, оскільки: до клопотання ОСОБА_26 не долучено жодного документу, який би підтверджував, що останній є інвестором будівництва, а в цивільному позові останнього відсутня вказівка про розмір шкоди, яка йому була спричинена в результаті вчиненого кримінального правопорушення (а.с.2-6); клопотання ОСОБА_28 не підлягало задоволенню, оскільки вказана особа, у відповідності до долучених до її клопотання документів не є інвестором будівництва, а подаючи цивільний позов органу досудового розслідування вона не надала жодного документу, який би уповноважував її на такі дії (а.с. 29-38).

З наведених підстав клопотання ОСОБА_26 та ОСОБА_28 не відповідають вимогам ст.171 КПК України та не підлягали задоволенню.

Що стосується задоволення слідчим суддю клопотань цивільних позивачів: ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , то таке рішення слідчого судді також не відповідає вимогам закону, з огляду на наступне.

Апеляційний суд приходить до висновку, що з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, зокрема існування достатніх підстав вважати, що шахрайськими діями керівництва юридичних осіб, які, як і цивільні позивачі були одною із сторін в договорах про інвестування та пайову участь у будівництві житлового комплексу та які по своїй природі є договорами купівлі-продажу майнових прав, цивільним позивачам, як і іншим фізичним особам (інвесторам) було спричинено значну майнову шкоду, а тому на даному етапі досудового розслідування, може бути ініційоване питання про накладення арешту на майно з підстав, передбачених ч.3 ст.170 КПК України, і застосування такого заходу відповідає Конституції України, кримінальному процесуальному закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

З урахуванням тих матеріалів, які надані апеляційному суду, враховуючи пояснення прокурора та слідчого під час апеляційного провадження, апеляційний суд вважає, що цивільні позивачі мали законні підстави на ініціювання питання щодо накладення арешту на майно в порядку ч.3 ст.170 КПК України, але саме на те майно, на яке вони фактично мали право, тобто «право очікування».

При цьому цивільні позивачі, які звернулися з клопотаннями про накладення арешту на весь недобудований житловий комплекс, у відповідності до положень п.5 ч.2 ст.173 КПК України, не мали законного права ставити питання про накладення арешту на весь недобудований житловий комплекс, оскільки накладення арешту в такому обсязі грубо порушує права інших інвесторів, які в свою чергу, мають ідентичне майнове право на свою частку в загальній масі недобудованого житлового комплексу. Апеляційний суд вважає, що вимоги цивільних позивачів про можливість та необхідність накладення арешту на майно є обґрунтованими тільки в частині накладення арешту на майнові права кожного з них. За таких обставин, клопотання цивільних позивачів підлягають частковому задоволенню.

Апеляційний суд визнає безпідставними доводи цивільних позивачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт всього недобудованого житлового комплексу, є єдиним способом поновлення справедливості та може забезпечити заявлені цивільні позови та, що саме такі заходи будуть сприяти швидкому завершенню досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

За таких обставин, покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотань цивільних позивачів ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , апеляційний суд визнає необґрунтованими та незаконними, а ухвалу слідчого судді - такою, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на зазначене, апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з прийняттям нової ухвали, про відмові в задоволенні клопотань цивільних позивачів ОСОБА_26 та ОСОБА_28 та часткове задоволення клопотань про накладення арешту на майно цивільних позивачів ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 .

Крім того, під час апеляційного розгляду скарг потерпілих по кримінальному провадженню, були встановлені факти необізнаності цивільних позивачів та потерпілих щодо реального стану досудового розслідування, обсягу проведених слідчих дій та оперативних заходів по даному кримінальному провадженню, яке триває майже три роки, та встановлені факти спотворення органом досудового розслідування інформації щодо перебігу досудового розслідування, шляхом безпідставних повідомлень цивільних позивачів та потерпілих про нібито встановлення та оголошення в розшук винних осіб та вжиття заходів направлених на арешт привласнених ними коштів. Ці обставини були фактично підтверджені в судовому засіданні слідчим та прокурором.

В той же час, на переконання апеляційного суду, існуюче недостатнє вжиття органом досудового розслідування реальних і дієвих заходів, направлених на встановлення та притягнення до відповідальності осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсовано недопустимим та безпідставним ініціюванням потерпілими - цивільними позивачами, за підтримки органу досудового розслідування та прокурора, питання про накладення арешту на майно інших фізичних осіб, які є такими ж потерпілими по даному кримінальному провадженню.

Застосування таких заходів не відповідає Конституції України, кримінальному процесуальному закону України та практиці Європейського суду з прав людини, а крім того тягне за собою втрату довіри потерпілих від злочину до правоохоронних органів та не сприяє виконанню принципу неухильного дотримання конституційних засад верховенства права та законності.

Більш того, під час апеляційного розгляду, в якості обґрунтування необхідності задоволення клопотань цивільних позивачів про накладення арешту на весь недобудований житловий комплекс, прокурор надав апеляційному суду копію листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №05/1-13066 від 02.11.2015 року.

Як вбачається зі змісту листа, органу досудового слідства було повідомлено про відсутність дозволу на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 та про факт ведення самовільного будівництва на земельній ділянці, яка не відведена для цього будівництва. В той же час, в судовому засіданні, слідчий та прокурор не дали апеляційному суду раціонального пояснення, які конкретні заходи були вжиті в рамках отриманої інформації, з урахуванням положень ст.214 КПК України.

На думку апеляційного суду, таке відношення посадових осіб органу досудового слідства, не відповідає критеріям ефективності досудового розслідування, які випливають із завдань кримінального судочинства, визначених положеннями ст.2 КПК України, головним з яких є захист особи, суспільства і держави від кримінальних злочинів, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

З урахуванням зазначеного, приймаючи до уваги реальний суспільний інтерес до даного кримінального провадження, апеляційний суд вважає за необхідне повідомити прокурору Одеської області про встановлені факти неналежного проведення досудового слідства по даному кримінальному провадженню, для вжиття заходів реагування.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 175, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційні скарги ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2015 року по кримінальному провадженню №0000876 від 15.12.2012 року, якою було задоволено клопотання цивільних позивачів по кримінальному провадженню №0000876 від 15.12.2012 року, з правовою кваліфікацією за ст.ст. 190 ч.4, 191 ч.1, 358 ч.4, 364 ч.1 КК України: ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , та накладено арешт на недобудовані будинки, за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою:

- відмовити в задоволенні клопотання цивільних позивачів ОСОБА_26 та ОСОБА_28 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000876 від 15.12.2012 року;

- клопотання цивільних позивачів: ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 по кримінальному провадженню №0000876 від 15.12.2012 року, з правовою кваліфікацією за ст.ст. 190 ч.4, 191 ч.1, 358 ч.4, 364 ч.1 КК України, про накладення арешту на недобудовані будинки, за адресою: АДРЕСА_1 задовольнити частково.

Накласти арешт на новозбудоване майно:

- квартиру будівельний номер АДРЕСА_2 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ/ПР-3-128 від 10 січня 2006 року між ПП «Прогрес-Риелт» та ОСОБА_29 );
- квартиру будівельний номер АДРЕСА_3 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ/ПР-1-121 від 12 січня 2006 року між ПП «Прогрес-Риелт» та Козуліною Іною Яківною)
- квартиру будівельний номер АДРЕСА_4 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ/ПР-1-122 від 12 січня 2006 року між ПП «Прогрес-Риелт» та ОСОБА_29 );
- квартиру будівельний номер №238, площею 53,96 м2, розташовану на 14 поверсі, в секції АДРЕСА_5 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ/ЧП-3-198 від 28 вересня 2007 року між ПП «Інвест-Прогрес» та ОСОБА_27 );

- квартиру будівельний номер №187, площею 53,84 м2, розташовану на 13 поверсі, в секції АДРЕСА_6 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ-1-82 від 12 січня 2006 року між ТОВ «Інвест-Прогрес» та ОСОБА_15 );

- квартиру будівельний номер №262, площею 54,97 м2, розташовану на 7 поверсі, в секції АДРЕСА_7 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ-1-83 від 12 січня 2006 року між ТОВ «Інвест-Прогрес» та ОСОБА_14 );

- квартиру будівельний номер №320, площею 122,8 м2, розташовану на 17 поверсі, в секції АДРЕСА_7 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ/ЧП-1-114 від 31 січня 2007 року між ПП «Інвест-Прогрес» та ОСОБА_21 );

- квартиру будівельний номер №110, площею 54,11 м2, розташовану на 2 поверсі, в секції АДРЕСА_8 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ-1від 15 листопада 2005 року між ТОВ «Інвест-Прогрес» та ОСОБА_12 ;
- квартиру будівельний номер №194, площею 74,0 м2, розташовану на 15 поверсі, в секції АДРЕСА_6 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ/ЧП-1-142 від 15 листопада 2007 року між ПП «Інвест-Прогрес» та Крутянським Ігорем Іллічем;

- квартиру будівельний номер АДРЕСА_9 , площею 55,41 м2, розташовану на 7 поверсі, в секції АДРЕСА_10 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ/ПР-1-101 від 10 січня 2006 року між ПП «Прогрес-Риелт» та ОСОБА_13 ;
- квартиру будівельний номер №12, площею 53,7 м2, розташовану на 3 поверсі, в секції АДРЕСА_11 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №3Б/ЧП-1-147 від 31 січня 2008 року між ПП з «Інвест-Прогрес» та ОСОБА_22 );

- квартиру будівельний номер АДРЕСА_12 , площею 75,2 м2, розташовану на 4 поверсі, в секції АДРЕСА_13 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ/ПР-3-82 від 11 січня 2006 року між ПП «Прогрес-Риелт» та ОСОБА_16 ;

- квартиру будівельний номер АДРЕСА_14 , площею 110,63 м2, розташовану на 4 поверсі, в секції АДРЕСА_15 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ/ЧП-3-267 від 29 травня 2008 року між ПП «Інвест-Прогрес» та ОСОБА_24 ;

- квартира будівельний номер АДРЕСА_16 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ/ЧП-3-110 від 29 грудня 2006 року між ПП «Інвест-Прогрес» та ОСОБА_24 );

- квартиру будівельний номер №18, площею 133,54 м2, розташовану на 4 поверсі, в секції АДРЕСА_13 , багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південий» на 16 ст. Великого Фонтану, за адресою: АДРЕСА_1 (договір про інвестування №ЗБ/ЧП-3-266 від 28 травня 2008 року між ПП «Інвест-Прогрес» та ОСОБА_24 .

Виконання ухвали доручити слідчому в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000876 від 15.12.2012 року, а контроль за виконанням покласти на прокурора - процесуального керівника по кримінальному провадженню.

Про встановлені апеляційним судом факти неналежного реагування органу досудового розслідування щодо обставин, викладених в листі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №05/1-13066 від 02.11.2015 року повідомити прокурора Одеської області, для прийняття рішення в порядку діючого законодавства.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
Апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4