Справа № 1-229/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2010 року

Шевченківський районний суд м. Львова

В складі:

головуючого Баєва О.І.

при секретарі Харечка І.Я.

з участю прокурора Мельник Т.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, 27 квітня 1980р .н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

10.04.2002 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ст.ст. 187 ч.3, 190 ч.1, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 04 березня 2010 року близько 16.30 год., знаходячись на вул. Клепарівській в м. Львові, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, повторно, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме, вихопив з долоні потерпілого ОСОБА_3 100 грн . та з місця вчинення злочину втік, однак в подальшому був затриманий на території ЛДУ БЖД МНС України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 04 березня 2010 року близько 16.30 год. він перебував на вул. вул. Клепарівській в м. Львові. При розмові з потерпілим він раптово вихопив у нього з рук 100 грн. та втік, однак за деякий час був затриманий вартовими-курсантами Львівського інституту безпеки життєдіяльності. Вказує, що злочин вчинив в стані алкогольного спяніння. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_2 . своєї вини, його винуватість у вчинені злочину повністю і обєктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які зазначені в обвинувальному висновку. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому засіданні ні підсудним ОСОБА_2, ні іншими учасниками судового розгляду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудного у вчиненні злочину повністю та обєктивно доведена та його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України, так як своїм умисними діями він вчинив відкрите викрадення чужого майна повторно.

Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який посередньо характеризується, раніше судимий, його щире каяття та відшкодування завданої злочином шкоди, що є обставинами, які помякшують покарання, обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, вважає, що міру покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини справи та особу підсудного суд не вбачає за можливе застосувати при призначенні покарання ст. 69 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередню утримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з часу його фактичного затримання 04 березня 2010 року.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_4