Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

31 серпня 2010 року. Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: Фоміна Ю.В. , Шеніна П.О.

з участю прокурора Філя С.В.

адвоката ОСОБА_2

засудженої ОСОБА_3

розглянула у відкритомусудовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_3 на вирок Коростенського міськрайонного суду від 17.06. 2010 року.

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_1, не працююча, одружена, не судима, - була засуджена:

-за ст. 191 ч.З КК України - на 4 роки обмеження волі, з позбавленням права займати посади, повязані з обліком матеріальних цінностей, на підприємствах усіх форм власності на строк 2 роки 6 міс.;

-за ст. 366 ч. 1 КК України - на 1 рік обмеження волі.

Відповідно до ст. ст. 49 і 74 ч. 5 КК України засуджену звільнено від останнього призначеного покарання.

Згідно до вимог ст. ст. 75 і 76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання у вигляді 4 років обмеження волі з випробуванням і встановленням іспитового строку на 2 роки 6 міс. Її забовязано повідомляти органи КВІ про зміну проживання та місця роботи, періодично зявлятись на реєстрацію.

Запобіжний захід засудженій залишений підписка про невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ „Бехівський гранкарєр 11 409 грн. 90 коп. у відшкодування шкоди.

За вироком суду, ОСОБА_3, працюючи гол. бухгалтером ТОВ-ва „Бехівський гранітний карєр, зловживаючи службовим становищем, вчинила привласнення та розтрату чужого майна - грошових коштів, а також службове підроблення за наступних обставин.

16.08.2006 р. у філії відділення „Промінвестбанку в м. Коростені засуджена отримала 87 075,58 грн. готівкових грошей для виплати 52 682 грн. зарплати і 34 393,81 грн. витрат на відрядження. Цього ж дня ОСОБА_3 за підписаним нею прибутковим касовим ордером внесла ці гроші у касу ТОВ-ва.

Достовірно знаючи, що її заступник ОСОБА_4 не є касиром підприємства і наказ про покладення на неї таких обовязків відсутній, доручила їй видавати зарплату і передала гроші без підпису останньої про їх отримання у видаткових ордерах №11 та №8 від 16.08.2006 року.

ОСОБА_4 склала платіжні відомості №№1-3 на виплату зарплати на загальну суму 39 848, 05 грн. і без № за травень місяць на виплату певних сум на відрядження та повернення витрачених коштів, виплатила першу вказану суму та по відомості без № - суму у розмірі 32 680,12 грн. Невиплачені по перших відомостях 12 833, 55 грн. та без № - 1 713, 69 грн. помістила у сейф. Засуджена з цього сейфу, зловживаючи посадовим становищем, забрала їх та розтратила.

З метою приховання злочину ОСОБА_3 до офіційних документів - касової книги ТОВ-ва - внесла завідомо неправдиві відомості про те, що кошти у сумі 52 682 грн. використані на виплату зарплати, що не відповідає дійсності.

В серпні 2006 р. засуджена, достовірно знаючи, що вона понесла витрати на розблокування рахунків підприємства у відділенні вказаного банку /„ПІБу/ в сумі 23 345 грн., а інша заборгованість ТОВ-ва перед нею відсутня, отримала для повернення понесених витрат по відомості без № гроші в сумі 32 555,31 грн. З них заплатила в банк для погашення заборгованості та розблокування рахунку 23 345 грн., а решту грошей /9 210,31 грн./ шляхом зловживання службовим становищем повторно привласнила.

Всього діями ОСОБА_3 ТОВ-ву спричинено матеріальну шкоду на суму 23 757,95 грн.

В апеляції засуджена ОСОБА_3 оспорює доведеність вини і правильність кваліфікації її дій, просить скасувати обвинувальний вирок суду і винести новий, виправдати її за предявленим обвинуваченням.

Вказує про свою невинність і невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне дослідження цих обставин, не виклик певних свідків.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_3 та в її інтересах адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу першої, прокурора, який вважав судове рішення законним і обгрунтованим, перевіривши справу, не знайшла підстав для задоволення апеляції засудженої з наступного.

Доведеність вини ОСОБА_3 та правильність кваліфікації її дій матеріалами справи і дослідженими судом доказами доведена. Свої висновки суд аргументовано виклав у вироку, в тому числі достатньо обговорив позицію підсудної та її твердження про невинність, спростувавши їх.

Зокрема, вказівка в апеляції про те, що суд нібито не виклав у вироку сформульоване обвинувачення, час, місце і обставини вчинення злочину, не відповідають дійсності, оскільки вищенаведене викладено у вироку достатньо. Суд зазначив посаду засудженої, місце її роботи і конкретні обставини вчинення злочинних дій протягом серпня місяця 2006 року, їх спосіб та мотив. Наведені у вироку і докази, на які посилався суд у своїх висновках. Не оспорювала засуджена того факту, що саме вона безпосередньо одержувала у фінустановах готівкові кошті, за відсутністю особи, яка мало право їх виплачувати /касира/, вона доручала інший підлеглій їй особі /її заступнику ОСОБА_4М./ без відповідного дозволу і документів одержувати великі суми і проводити їх виплати. Залишки коштів вона не депонувала у банк, а поклала у свій сейф.

Твердження засудженої про те, що залишки грошових сум вона віддала директору ТОВ-ва на його незаконну вимогу і той є винним у їх розтраті, чому є свідки - очевидці, лише підтверджує той факт, що готівковими грошима засуджена розпоряджалась незаконно. Свідок ОСОБА_5, колишній директор ТОВ-ва, на якого посилається засуджена, під час допиту на досудовому слідстві заявляв, що готівкові кошті мала на руках саме ОСОБА_3, яка ними у серпні 2006 року і розпоряджалась. Будь-яких конкретних документів про одержання, виплату тощо великих грошових сум останнім свідком по справі - немає. Протокол допиту цього свідка досліджений судом у встановленому порядку і порушень норм КПК в даному випадку - також немає.

Свідок ОСОБА_4, на яку посилається в апеляції засуджена, на досудовому слідстві і в суді дала покази, які по суті викривають саме ОСОБА_3 як посадову особу у порушеннях закону по справі, тобто в тому, що та забрала гроші з каси і розпорядилась ними на свій розсуд.

Твердженням ОСОБА_3 про те, що ТОВ-во мало велику заборгованість перед нею і вона невинна у заволодінні грошима, суд дав належну оцінку у вироку /а.с. 416, зв./. З пояснень в суді апеляційної інстанції засудженої та її адвоката видно, що питання наявності цієї заборгованості вирішується окремо, в порядку цивільного судочинства. З доводів апеляційної скарги видно, що документи, які нібито підтверджували цю заборгованість, зникли. Оцінку усім дослідженим

фактам суд дав у вироку. Обєктивність суду підтверджує та обставина, що він виключив із обвинувачення недоведений, на його думку, епізод з ОСОБА_6

Таким чином, висновок про доведеність вини засудженої по справі і правильності кваліфікації її дій грунтується на досліджених судом доказах по справі, а що стосується міри покарання, то, на думку колегії суддів, судом 1 -ої інстанції вона обрана засудженій з дотриманням вимог ст. 65 КК України.

Для скасування вироку по зазначених в апеляції мотивах і винесення виправдувального - судова колегія підстав не знайшла.

Керуючись ст. ст. 365 і 366 КПУ України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляцію засудженої ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайсуду Житомирської області від 17.06.2010 року щодо неї - без зміни.

Судді: