Справа № 1-1521/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Горбатовської С.А.

при секретарі Бурдейній М.П.,

за участю прокурора Кокошко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 22.09.2010 року, о 21.30 год., знаходячись в приміщенні ТД "Агаєв" по вул. Волинській, 37 в м. Києві, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою підійшов до раніше йому знайомої ОСОБА_2 Повідомивши ОСОБА_2 відомості про те, що він має намір зателефонували з її мобільного телефону "Нокіа 5530", насправді не маючи наміру повертати мобільний телефон, тим самим створивши невірне уявлення у ОСОБА_2 про дійсні обставини його наміру, визвавши помилкову впевненість в добросовісності його дій, підсудний ОСОБА_1 заволодів мобільним телефоном "Нокіа 5530", вартістю 2047 грн., з сім-карткою оператора мобільною зв'язку "Київстар", вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 20 грн., що належать ОСОБА_2, завдавши останній матеріальних збитків на загальну суму 2092 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 22.09.2010 року, приблизно о 21.30 год., він прийшов до магазину ТД "Агаєв", розташованому по вул. Волинській, 37 в м. Києві, до раніше йому знайомої ОСОБА_2. Прийшовши до магазину та побачивши, що ОСОБА_2 працює, він попросив у неї її мобільний телефон, щоб зателефонувати у справах. Взявши телефон, він почав спілкуватися. В ході розмови він вийшов з магазину на вулицю, де, закінчивши розмову, вирішив не повертати ОСОБА_2 телефон. Вимкнувши телефон, він поклав його до кишені джинсів, в які був одягнутий, та пішов додому. По дорозі він вийняв з телефону ОСОБА_2 та викинув сім-картку. В подальшому, телефон він продав на радіоринку за 700-800 грн., гроші витратив на власні потреби.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 заявлений цивільний позов підтримала, просила суд призначити підсудному мінімальне покарання.

Покази підсудного ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ст. 299 ч. 3 КПК України при дослідженні доказів по справі стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

З урахуванням зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд вважає докази по справі допустимими та достовірними, а вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, доведеною, оскільки підсудний ОСОБА_1 шляхом зловживання довірою заволодів чужим майном (шахрайство).

При призначенні міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, раніше не судимого (а.с. 39), на обліку у лікарів нарколога (а.с. 41) і психіатра (а.с. 40) не перебуває, за місцем попередньої роботи характеризується позитивно (а.с.42.) Крім того, суд враховує думку потерпілої ОСОБА_2 з приводу міри покарання для підсудного.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

За викладеним, суд вважає, що до підсудного ОСОБА_1 необхідно застосувати покарання у вигляді штрафу.

Заявлений по справі цивільний позов підлягає задоволенню.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

За викладеним, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п"ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.)

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2092 грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: