Справа № 1-36/11
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, освіта середня- спеціальна, раніше не судимого,
обвинувачується

в скоєнні злочину, передбаченого ст.119 ч.1 КК України,

В СТАНОВИВ
7 грудня 2009 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп"яніння, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, як настання смерті, хоча повинен був і міг передбачати, долонею правої руки наніс не менше як три удари ОСОБА_8 по лівій частині обличчя. Внаслідок цього ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці лівої брови, крововиливу на повіках правого і лівого ока, повного перелому нижньої щелепи в ділянці лівого кута та неповного перелому нижньої щелепи в ділянці лівого кута та неповного перелому під"язикової кістки, який в подальшому привів до механічної асфікції, пов"язаної з травматизацією шиї, що стало причиною смерті ОСОБА_8 .

Допитаний в ході судового слідства підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, однак не заперечує, що наносив декілька ударів долонею руки по обличчю ОСОБА_8 .

Підсудний ОСОБА_7 дав показання, що з ОСОБА_8 проживав з 1998 року. З даного часу вони співмешкали в с. Тростянець Дубенського району в його будинку. Її діт, два сини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , залишилися проживати з чоловіком ОСОБА_11 , але вони з ОСОБА_12 часто навідувалися в м. Дубно, по місцю проживання дітей і чоловіка ОСОБА_8 . Пізніше ОСОБА_13 розлучилася з чоловіком, але з ОСОБА_7 офіційно в шлюб не вступала. За час їх спільного проживання вони проживали по різному, були й сварки, ОСОБА_8 любила випити, з роками все частіше вживала спиртні напої разом з ОСОБА_7 . Свою співмешканку охарактеризував як хорошу, добру людину, яка була працьовитою, мала багато друзів, знайомих.

До весни 2009 року, за два дні до Паски, вони з ОСОБА_12 посварилися та ОСОБА_13 пішла проживати на свою квартиру в м. Дубно в районі «Цукрового заводу».

На початку грудня 2009 року, точної дати ОСОБА_7 не пам`ятає, він поїхав в м. Дубно на цукровий завод отримувати заробітну плату так як в сезон працював вантажником на даному підприємстві. Отримавши частину заробітної плати він вирішив піти до ОСОБА_8 в гості, так як другу частину грошових коштів йому необхідно було отримати близько 16 години того ж дня. До ОСОБА_14 прийшов близько обідньої пори. Діна була з чоловіком ОСОБА_10 , який був в іншій кімнаті. ОСОБА_7 прийшов з пляшкою горілки та закускою і вони сіли на кухні за стіл та почали розпивати спиртні напої, спілкувалися. Близько 16 години він знову пішов до цукрового заводу, щоб отримати ще одну частину заробітної плати, після чого повернувся знову, придбавши спиртного, яке продовжили розпивати. Так як ОСОБА_7 та ОСОБА_13 були п`яні, останній залишився ночувати в них в квартирі на цукровому заводі, спав в спальній кімнаті разом з ОСОБА_12 , оскільки вони помирилися. Проснувшись зранку, близько 10 години, ОСОБА_7 знову пішов до магазину за спиртним, щоб вони з ОСОБА_12 похмелися, свої речі та отримані грошові кошти залишив в курточці на вішаку в коридорі Діниної квартири. Коли ОСОБА_7 повернувся з спиртним вони сіли знову за стіл та продовжили вживати спиртні напої. Того ж дня близько обідньої пори він взяв свою куртку, де виявив відсутність частини грошових коштів, вони в той час перебували в кухні квартири з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 її запитав, де поділися з кишені його куртки гроші, на що вона сказала, що не брала, вона в той час стояла біля столу на кухні, останній стояв на відстані 1 м. від неї та за те, що вона сказала йому неправду, щоб помститися їй, під дією спиртного наніс їх правою лодонею руки удар в область лівої частини обличчя, по щелепі, від чого ОСОБА_13 відхилилася, але не впала, сперлася на стіл, наявний в кухні та схопилася за місце, куди прийшовся удар. Після того ОСОБА_13 повернула йому гроші, які вже сховала під скатертину на кухні. ОСОБА_7 так зрозумів, що ОСОБА_13 навіть не образилася на нього, чи то можливо на неї так подіяло спиртне і вони продовжили розпивати на кухні горілку сівши за стіл.

Після обіду приїхав до ОСОБА_8 зять ОСОБА_7 . ОСОБА_15 , який повідомив останньому, що його шукає та всі хвилюються так як він поїхав за грошима, які він отримав на зарплату, після чого забрав його та повіз на власному автомобілі додому в с. Тростянець Дубенського району та віддав ОСОБА_7 батькам і гроші які були при ньому передав матері. Ввечері ОСОБА_7 знову вирішив їхати до ОСОБА_16 , тому що думав, що вони помирилися та був під дією спиртного. Коли останній приїхав, то побачив, що в ОСОБА_16 з лівої сторони на обличчі було почервоніння та припухлість, ОСОБА_7 в ОСОБА_16 переночував та наступного дня вони поснідали і поїхали до ПП «Зевс» м. Дубно, де купили деякі продукти харчування, в ОСОБА_16 вже місце куди ОСОБА_7 спричинив удар потемніло, стало синюватого кольору та припухлість було видно яскравіше. Діна почала трішки гірше говорити, про те що в неї болить щелепа останньому нічого не говорила та в лікарню не зверталася. Далі вони поїхали до неї додому, де ще підійшли на зупинці до торгової палатки та придбали деякі речі, після чого пішли до ОСОБА_17 додому, занесли продукти харчування.

Близько 15 години вони з ОСОБА_12 вирішили їхати до ОСОБА_7 додому в с. Тростянець Дубенського району, щоб побути ще разом. На зупинці «Цукровий завод» він побачив брата ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , з яким привітався. Вони з ОСОБА_12 сіли на маршрутний автобус і поїхали на автовокзал м. Дубно, а звідти на маршрутному автобусі Бондарі-Дубно поїхали в с. Тростянець Дубенського району о 15 год. 30 хв. Приїхали додому близько 16 години і пішли до будинку ОСОБА_7 , де повечеряли, вживаючи при цьому спиртні напої. Після того він сам пішов до магазину, який знаходиться в центрі с. Тростянець Дубенського району. Діна залишилася вдома. В магазині ОСОБА_7 сів за столиком та ще випив спиртного. Через деякий час по нього прийшла ОСОБА_13 , чи вживала вона в магазині спиртні напої останній не бачив та вони разом пішли додому. Зранку вони з ОСОБА_12 прокинулися та вона вирішила їхати в м. Дубно додому, але сказала, що в вечері повернеться знову до нього в с. Тростянець Дубенського району.

О 8 годині 15 хв. ОСОБА_7 . Діну провів на маршрутний автобус Іваниничі - Дубно. Діна того дня не повернулася, ОСОБА_7 подумав, що вона мабуть з грошима, які отримала також в зарплату на цукровому заводі, знову запила і залишилася вдома.

Через декілька днів, після того як ОСОБА_8 поїхала від ОСОБА_7 , до нього додому приїхали два брати ОСОБА_16 , які шукали ОСОБА_19 , він їм розповів при яких обставинах її бачив в останнє та вони проїхалися по селі та по сусідніх селах, але після того ОСОБА_19 ніхто не бачив.

Вже в квітні 2010 року від сусідки ОСОБА_20 дізнався, що тіло ОСОБА_16 знайшли на очисних спорудах Цукрового заводу.

Наміру причинити тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 , наносячи їй удар в ліву частину обличчя рукою та позбавляти її життя в ОСОБА_7 не було.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_21 пояснив, що 8 грудня 2009 року, приблизно біля 10 години він вийшов у магазин. Зустрів ОСОБА_22 , запитавши його куди він іде, на що останній відповів, що спішить бо ОСОБА_13 його чекає. Після цього до квітня 2010 року, коли було виявлено тіло ОСОБА_16 , він останню не бачив, а разом з братом її шукали. Вони із братом їздили в с. Тростянець. Зайшовши у магазин, продавець ОСОБА_20 їм сказала, що вона бачила ОСОБА_19 , але її не впізнала, а також, що їх сестра не могла говорити. Також касир із Цукрового заводу бачила ОСОБА_19 , оскільки остання ходила отримувати гроші. На щоці було тільки посиніння у вигляді синця, а запухла вона не була. Сестру почали шукати через три доби. В міліцію із заявою про зникнення сестри звертався 16 грудня 2009 року. Тіло ОСОБА_16 знайшли через 4 місяці на Цукровому заводі на очисних спорудах. Про обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень йому нічого не відомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_23 показав, що він працює інженером ОНС ТзОВ СП «Нива». Перебуваючи на роботі, до нього підійшов ОСОБА_24 та повідомив, що до нього підходив ОСОБА_25 і сказав, що він знайшов труп невідомої йому особи на земельній ділянці, яку він обробляв. Коли він прийшов на те місце, де лежало тіло, то замітив, що одна нога була взута, а друга ні. Вона лежала обличчям в низ. Руки в неї не були зв`язані і були під нею. Він відразу зателефонував у міліцію.

Допитана в якості свідка ОСОБА_26 показала, що із її сином ОСОБА_27 жила 13 років, аж до того часу поки вона не поїхала у м. Дубно та не повернулася. Проживали вони по різному, відносини у їхній сім`ї були такими як між жінкою та чоловіком. Вона не пам`ятає точно, якого числа ОСОБА_22 повернувся додому, але це було приблизно перед ОСОБА_28 , він повернувся із ОСОБА_12 додому. Вона дійсно попросила онука, щоб він знайшов ОСОБА_22 , оскільки останній поїхав на цукровий завод отримувати заробітну плату, та додому не приїхав. Вона переживала, що з ним щось сталося, бо він мав получити велику суму грошей. Зять знайшов його в ОСОБА_16 в квартирі, на цукровому заводі та привіз додому, але у вечері ОСОБА_22 знову поїхав у м. Дубно. В той день, коли ОСОБА_22 повернувся із ОСОБА_12 додому, вона ОСОБА_19 бачила та спілкувалась з нею. Вона на ОСОБА_29 не бачила ніяких синяків, бо надворі вже темніло. Діна розмовляла нормально. Наступного дня зранку син ОСОБА_19 провів на маршрутку і свідок бачила, як вона сідала в маршрутку.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_30 показав, що познайомився із ОСОБА_31 , коли одружився із його дочкою. В кінці 2009 року, він точної дати не пам`ятає, він із дружиною та дочкою приїхав у м. Дубно. В той же день до дружини зателефонувала бабуся ОСОБА_32 та повідомила, що ОСОБА_33 пішов на роботу і вже як 3-4 дні його не має в дома, а також він мав отримати заробітну плату. Вони почали його шукати. Дружині підказали його шукати за місцем проживання ОСОБА_17 . Він знайшов будинок де мешкала ОСОБА_13 , це був I поверх. Він підійшов до квартири та постукав у вхідні двері, які були не зазначені так як вхідний замок був відсутній. Через деякий час вийшла ОСОБА_13 в халаті, привіталася. Він запитав де ОСОБА_34 , на що вона покликала останнього. Свідок запитав у ОСОБА_22 де отримана заробітна плата, яку йому мали виплатити на цукровому заводі у м. Дубно. Останній виніс гроші у пакеті в сумі 3, 700 (три тисячі сімсот) гривень. Гроші він віддав бабусі. Він із ОСОБА_12 нормально спілкувалися, запаху від спиртного він не чув, а від ОСОБА_35 був запах алкоголю. Він забрав із квартири ОСОБА_35 та завіз його додому в с. Тростянець. Після того більше їх не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_36 показав, що на початку грудня 2009 року він зранку їхав з с. Іваниничі Дубенського району маршрутним автобусом Дубно Іваниничі у напрямку м. Дубно. В автобусі було дуже багато людей, були стоячі пасажири. Коли під`їхав в с. Тростянець на зупинку, в маршрутку зайшла жіночка, поклала гроші та сіла за ним на сидінні. Її випроводжали кілька чоловіків. Вона його постукала по лівому плечі та показала правою рукою на двері. Він їй зупинився і після того, більше не бачив. Вона не говорила, що хоче вийти, тільки показувала жестом та постукала його по плечі. Він не бачив чи були на ній тілесні ушкодження, бо вона сиділа ззаду за ним. У село Тростянець він приїхав о 8 год. 25 хв., приблизно вона пробула у маршрутному автобусі 20 хв. Вона просто вийшла із маршрутки та пішла у зворотному напрямку автобуса.

Допитана в якості свідка ОСОБА_37 підтвердила показання свідка ОСОБА_38 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_39 показав, що ОСОБА_19 він бачив останній раз в той день, коли вона мала їхати в м. Дубно, маршруткою на 7 годин 30 хвилин. У ввечері, вона мала повернутися назад в село. Коли приїхала маршрутка, він бачив, як вона заходила у маршрутку, після того її більше не бачив. Останній раз він її бачив у грудні 2009 року, числа точного не пам`ятає, приблизно це було близько до свята ОСОБА_28 . Зранку він заходив до ОСОБА_22 , тому що він йому колись позичив гроші. Він розмовляв із покійною ОСОБА_12 . Він постукав у двері, ОСОБА_13 їх відкрила та сказала, щоб він зайшов в хату. Зайшовши в хату він її попросив, щоб вона покликала ОСОБА_35 . Отримавши гроші від ОСОБА_35 , він пішов додому. Діну із ОСОБА_40 зустрів тоді, коли ОСОБА_13 заходила в маршрутку. Коли ОСОБА_13 заходила у маршрутку, він із нею не розмовляв, а тільки бачив як вона махнула для ОСОБА_35 рукою. Перебуваючи в хаті у ОСОБА_22 він чув, як ОСОБА_13 говорила, що у вечері приїде із м. Дубно назад в село. Коли свідок розмовляв із ОСОБА_12 , то вона говорила нормально. Подряпин в неї не бачив.

Аналогічні покази дав допитаний в судовому засіданні свідок

ОСОБА_41 висновку комісійної судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, згідно висновку якої, при проведенні експертиз вилучених від трупа ОСОБА_8 нижньої щелепи, кісток хрящів гортані, у відділенні судово-медичної криміналістики Головного бюро виявлено повний перелом нижньої щелепи в ділянці лівого кута, що виник внаслідок удару тупим предметом в цю ділянку, в напрямку зліва направо. Також виявлено неповний перелом під`язикової кістки в місці зчленування правого великого ріжка з тілом кістки, який утворився від дії тупого предмета в напрямку спереду назад. Виявлена у ОСОБА_8 черепно-мозкова травма небезпечним для життя явищами не супроводжується і сама по собі до настання смерті не призводить. Через невизначеність клінічного перебігу встановити ступінь тяжкості черепно-мозкової травми ОСОБА_8 неможливо. З огляду на те, що черепно-мозкова травма такого характеру до настання смерті не призводить, а також беручи до уваги наявність перелому під`язикової кістки із врахуванням опису її м`яких тканин та наявність ознак асфіксії, є підстави вважати, що причиною смерті ОСОБА_8 стала механічна асфіксія пов`язана з травматизацією шиї. Необхідно зауважити, що механічна асфіксія, яка призвела до настання смерті, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. З огляду на вищевикладене висновки попередніх експертиз в частині визначення причини смерті ОСОБА_8 не можна вважати обґрунтованими.(а.с.58-83).

З показів ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлено, що він не передбачав того що від його ударів може утворитися перелом під"язикової кістки і в подальшому настати смерть потерпілої. Після отримання ударів потерпіла ОСОБА_8 продовжувала вести активний спосіб життя, пересувалася, спілкувалася, вживала спиртні напої.

У висновку комісійної судово- медичної експертизи від 27.03.2015 року вбачається, що вказані ушкодження в тому числі і перелом під"язикової кістки не могли виникнути в результатів удару долонею. Черепно-мозкова травма у ОСОБА_8 виникла приблизно за 2- 6 годин до настання смерті. Крім того, є підстави вважати, що причиною смерті ОСОБА_8 стала механічна асфікція пов"язана з травматизацією шиї. Розвиток механічної асфікції характеризується настанням смерті приблизно через 4-7 хвилин, отже після розвитку механічної асфікції можливість виконувати самостійні дії, наприклад рухатися, пересуватися, кричати виключаються.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 від тілесних ушкоджень, які були їй заподіяні 7 грудня 2009 року. Враховуючи висоновк експертизи Головного бюро комісійної судово-медичної експертизи МОЗ України, можна зробити висновок про те, що ОСОБА_8 померла не від травм отриманих 7.12.2010 року.

Суд важає, що причинно-наслідкового зв"язку між діями ОСОБА_7 та смертю ОСОБА_42 не встановлено.

Дії ОСОБА_7 суд перекваліфіковує на ст.122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке що спричинило тривалий розлад здоров"я.

При обранні виду і міри покарання підсудному, суд врахувує суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, а саме те, що даний злочин у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується посередньо, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_7 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років у разі за вчинення злочину середньої тяжкості .

На підставі викладеного та керуючись ст.323, 324 КПК України, ст.49 КК України, суд
З А СУ Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним по ст.122 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.49 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного вироком покарання у зв"язку з закінченням строків давності.

Речові докази: куртку, джинсові штани, пару носків, туфель без підошви, червоні плавки та ліфчик чорного кольору - знищити.

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя :