ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2014 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002836 від 14.08.2013 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с. Сімерки, Перечинського району, Закарпатської області, мешкання АДРЕСА_1 , громадянина України, українця за національністю, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого:
- 16.03.2006 Ужгородським міським судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі.
- 09.11.2009 Перечинським районним судом за ч. 2 ст. 186, ст. 304 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 70, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки.
- 22.10.2012 кримінальна справа № 1145912 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, в порядку ст. 225 КПК України (в редакції 1960 року) спрямована до прокуратури м. Ужгорода та на даний час перебуває у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
13 серпня 2013 року близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 , без мети наживи, знаходячись у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться в середині готелю «Закарпаття» по пл. Кирила і Мефодія, 5 в м. Ужгород, звів для розпусти ОСОБА_6 , 1991 р.н. та ОСОБА_7 , 1983 р.н., якому остання, в приміщенні перукарні «Діана», яка знаходиться в м. Ужгород, вул. Капушанська, надала послуги сексуального характеру за грошову винагороду в сумі 150 гривень.
Своїми умисними діями підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 302 КК України, а саме звідництво для розпусти.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті. Свою вину у вищевказаному злочині визнав повністю та щиросердечно розкаюється, зобов`язується в подальшому не вчиняти дій кримінального характеру.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як звідництво для розпусти, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України.
При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання підозрюваного ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 не виявлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його особу, те, що потерпілих від вищевказаних дій немає, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані характеризуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, його стан здоров`я та відсутність обставин, що обтяжують покарання. З врахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 302 КК України.
Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину за ч.1 ст. 302 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 гривень).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1