АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/546/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою та якою продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 03.04.2016 року, без визначення розміру застави
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, буддійському священнослужителю, одруженому, маючому на утриманні малолітню дитину, працюючому директором ТОВ «Економічна безпека бізнесу», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а також врахувавши характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, а саме можливість ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, та з урахуванням обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належного процесуальної поведінки підозрюваного.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2016 р. та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі захисник вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею без належного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, з огляду на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Також на думку апелянта, стороною обвинувачення разом із клопотанням про продовження строку тримання під вартою не надано жодних належних і допустимих доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та можливості ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не доведено також і те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вище вказаним ризикам.
Крім того, захисник підозрюваного, в поданій ним апеляційній скарзі, зазначає про те, що слідчим суддею, при розгляді клопотання, було порушено вимоги ст. 178 КПК України та не взято до уваги характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , які на думку сторони захисту могли вплинути на прийняте слідчим суддею рішення, зокрема, щодо стану здоров`я підозрюваного, який за час перебування в умовах утримання в ІТТ значно погіршився, а також наявність у підозрюваного на утриманні малолітньої дитини.
Також апелянт звертає увагу суду на порушення вимог кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав та основоположних свобод з боку працівників СБ України, на які наголошувала сторона захисту та які залишені поза увагою слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника в повному обсязі, доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, а апеляційної скарги захисника підозрюваного без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно ухвали слідчого судді, у провадженні 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000402 від 09.12.2015 р., за за підозрою громадян ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в участі в терористичній групі, в сприянні діяльності терористичної групи та вчиненні замаху на терористичний акт за попередньою змовою групою осіб, що призвів до заподіяння значної майнової шкоди та інших тяжких наслідків, а саме в тому, що в грудні 2015 року ОСОБА_16 створив терористичну групу, до складу якої увійшли громадяни Російської Федерації ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та громадяни України ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . В подальшому, як встановлено органом досудового розслідування, в грудні поточного року, ОСОБА_8 у різних містах України, зокрема в м. Києві та м. Харькові, умисно з метою досягнення свого злочинного наміру, спрямованого на участь та сприяння в діяльності створеної ОСОБА_16 терористичної групи, вчиняв умисні дії, направлені на підготовку вчинення терористичних актів, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, створюючи небезпеку для життя і здоров`я людей, заподіяння значної майнової шкоди та настання тяжких наслідків, що виразилося в наданні учасниками групи найбільш прийнятних місцях, часу та способів вчинення злочину, які є необхідними для їх реєстрації.
10.12.2015 р. ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України, а саме в участі в терористичній групі, в сприянні діяльності терористичної групи та вчиненні замаху на терористичний акт за попередньою змовою групою осіб, що призвів до заподіяння значної майнової шкоди та інших тяжких наслідків.
11.12.2015 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.02.2016 р. включно, без визначення розміру застави.

01.02.2016 р. постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_17 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000402 було продовжено до чотирьох місяців, тобто до 09.04.2016 р.

04.02.2016 р. старший слідчий в особливо важливих справах 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , за погодженням зі прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , посилаючись на те, що завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється можливим, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) дій та процесуальних заходів, а також з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України, характеризуючих даних про його особу, в їх сукупності, що саме по собі може спонукати останнього до вчинення спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, схвати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому останній підозрюється. Що на думку органу досудового розслідування свідчить про неможливість запобігання вище вказаним ризикам, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу.
04.02.2016 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 03.04.2016 р., без визначення розміру застави.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме продовження йому строку тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування злочинів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя також дослідив доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення. Згідно клопотання, завершенню досудового розслідування перешкоджає проведення значної кількості експертиз, у тому числі судово-психіатричної, молекулярно-генетичної, фоноскопічної, лінгвістичної експертизи з підозрюваними ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_18 , після чого за результатами їх проведення отримати висновки; отримати висновки судових вибухо-технічних експертиз, судово-балістичних експертиз, судових комп`ютерно-технічних експертиз; провести слідчі експерименти з підозрюваними ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 ; направити запит про надання міжнародної правової допомоги до Республіки Білорусь; провести тимчасові доступи до речей та документів, які знаходяться у операторів мобільних зв`язків по номерам телефонів, якими користувалися підозрювані ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_19 ; після проведення судових комп`ютерно-технічних експертиз, здійснити огляд мобільних телефонів, телефонів та інших предметів, які були вилучені у кримінальному провадженні в ході огляду місця події та під час обшуків; отримати від оперативних підрозділів матеріали виконаних доручень щодо проведених слідчих (розшукових) та інших дій, з метою встановлення осіб, яким відомі обставини вчинення злочину, та інші обставини, за яких було створено терористичну групу, участі в ній та замаху на вчинення терористичного акту; додатково допитати підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_20 з урахуванням здобутих фактичних даних в ході слідства, а за наявності у їх показах протиріч провести одночасні допити; встановити та допитати як свідків осіб, яким відомі обставини в`їзду на територію України підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 , місць їх перебування, участі в діяльності ДУК «Правий Сектор», окремого загону спеціального призначення «Азов» Національної гвардії України, переїзду до м. Києва та інші дані, котрі мають відношення для подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні; отримати відповіді на запити, направлені в порядку ст. 93 КПК України; скласти та вручити ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_22 повідомлення про змінену або нову підозру, із врахуванням висновків проведених експертиз та інших слідчих (розшукових) дій виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваними та їхніми захисниками, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу та на момент продовження строку тримання під вартою до теперішнього часу не зменшилися. Перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 може ухилитись від органу досудового розслідування та суду, знищити докази, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею без належного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, з огляду на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи.
Так, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів вважає, що ризики є очевидними, з огляду на особу ОСОБА_8 та його позицію з приводу повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в ході досудового розслідування.
Що стосується ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, то встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб, і в разі повернення на волю може спробувати маніпулювати поясненнями інших підозрюваних, а також поясненнями свідків, а тому ризик втручання у проведення досудового розслідування може виправдати його тримання під вартою.

Посилання апелянта на порушення вимог кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав та основоположних свобод з боку працівників СБ України, на які наголошувала сторона захисту та які залишені поза увагою слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2016 р., колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до вимог ч. 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи, вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Разом з тим, як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, а ні захисник підозрюваного, а ні сам підозрюваний, із відповідною заявою, в порядку ст. 206 КПК України, під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , не зверталися, лише захисник, під час свого виступу, вказував про факт застосування фізичного насильства щодо ОСОБА_8 з боку співробітників СБ України.

Крім того, колегією суддів встановлено, що постановою старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000402 було призначено судово-медичну експертизу на підставі заяви ОСОБА_8 про те, що під час затримання до нього було застосовано фізичне насильство, яка на даний час ще триває.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційних скаргах обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, щодо стану здоров`я підозрюваного, який за час перебування в умовах утримання в ІТТ значно погіршився, а також наявність у підозрюваного на утриманні малолітньої дитини, та які на думку сторони захисту не враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого,не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати бо спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 176 КПК України, з огляду на те, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України, обґрунтовано не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо задоволення клопотання слідчого, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги захисників, з викладених в них доводів, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою та якою продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 03.04.2016 року, без визначення розміру застави ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

_________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4