Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/672/14 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.185 ч.3 КК України
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
16 червня 2014 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні, на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2014 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:
вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі кожній. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На вказаний вирок прокурором, який брав участь у провадженні, подано апеляційну скаргу.

З огляду на зміст апеляційної скарги апеляційне провадження не може бути відкрито, а скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 396 КПК України апеляційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому в апеляційній скарзі зазначається прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду (ст. 407 КПК), вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції.

Між тим апеляційна скарга прокурора зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає. Так, зокрема не погоджуючись із висновками суду що перекваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з ч. 3 ст. 186 на ч. 3 ст. 185 КК України, прокурор виклав свої доводи у редакції, з якої зрозуміти порушене ним питання щодо незаконності вироку є неможливим, оскільки його доводи є непослідовними, в деяких випадках речення незакінченими, а скарга взагалі містить емоційне забарвлення, що є неприпустимим.

Крім того, зазначаючи у скарзі про те, що суд першої інстанції безпідставно відхилив покази потерпілого ОСОБА_5 , що може бути усунуто в апеляційній інстанції, шляхом ухвалення нового вироку про визнання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винуватими, зокрема у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, прокурор у відповідності до ч. 3 ст. 404 КПК України не навів підстав, за яких суд апеляційної інстанції вправі усунути ці недоліки (дослідити ті чи інші докази).

Також з огляду на зміст скарги, прохання прокурора сформульоване без урахування того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду (ст. 407 КПК), оскільки є неконкретизованим та містить декілька альтернативних прохань, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Наявність зазначених недоліків апеляційної скарги прокурора унеможливлює відкриття апеляційного провадження за його скаргою, а тому апеляційна скарга відповідно до частини 1 статті 399 КПК України підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України,

у х в а л и в:
залишити апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні, на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2014 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , без руху.

Надати прокурору семиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, одночасно роз`яснивши, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, апеляційна скарга відповідно пункту 1 частини 3 статті 399 КПК України буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Запорізької області ОСОБА_2