Справа № 344/1729/16-к
Провадження № 1-кс/344/870/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника ВАТ Оріана ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001477, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ВАТ Оріана ОСОБА_3 звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила, що арештований брухт металу вагою 231,740 т., в тому числі металобрухт (нержавіюча сталь) вагою 3,120 т. визнано речовим доказам та приєднано до кримінального провадження. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 03.12.2014 року по справі про банкрутсво ВАТ Оріана надано дозвіл керуючому санацією ВАТ Оріана ОСОБА_5 на реалізацію виробничих запасів ВАТ Оріана, які не заподіяні у виробничій діяльності,а саме 325 тонн металобрухту. З метою реалізації виробничих запасів (металобрухту) просили накладений арешт скасувати.

В судовому засіданні представник ВАТ Оріана ОСОБА_3 клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила клопотання задоволити.

В судовому засіданні слідчий клопотання заперечив. Пояснила, що майно вилучено під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді, яке в свою чергу постановою слідчого від 27.02.2014 року та постановою слідчого від 19.03.2014 року визнано речовими доказами, тому вважає клопотання передчасним, просила в задоволенні такого відмовити.

Заслухавши заявника та слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна

Крім цього, згідно з ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, брухт чорного металу вагою 39000 кг, вилучений 22.02.2014 року під час огляду місця події постановою слідчого від 27.02.2014 року визнано речовим доказом.

Крім того, вилучений 03 березня 2014 року на підставі ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області під час обшуку 59580 кг. брухту чорного металу та 133160 кг. брухту чорного металу постановою слідчого від 19.03.2014 року визнано речовим доказом.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.ст. 171-174 цього Кодексу.

При цьому слід критично оцінити посилання представника заявника на необхідність скасування арешту майна у зв`язку з наданням дозволу керуючому санацією ВАТ Оріана ОСОБА_5 на реалізацію виробничих запасів ВАТ Оріана, які не заподіяні у виробничій діяльності,а саме 325 тонн металобрухту оскільки підстави для скасування арешту чітко визначені ч.2 ст.174 КПК України.

Відтак, враховуючи вищенаведене, та те, що представником ВАТ Оріана ОСОБА_3 не доведено обставин,що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, вважаю, що підстав для задоволення клопотання немає.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання представника ВАТ Оріана ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1