АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/246/2016 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0009836 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (тимчасово зареєстрований як біженець за адресою АДРЕСА_2 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладено на нього обов`язки у відповідності до п.п.2, 3, 4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Згідно з вироком суду, в невстановленому слідством місці за невстановлених слідством обставинах ОСОБА_6 вступив із невстановленою слідством особою у злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення майна громадян, поєднане з проникненням у житло та подальше його звернення на свою користь. При цьому ОСОБА_6 з невстановленою слідством особою розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких їм необхідно було знайти помешкання громадян, де невстановлена слідством особа повинна була за допомогою завідомо заготовлених знарядь, відкрити замки вхідних дверей та, проникнувши таким чином до помешкання, вчинити з нього крадіжку. ОСОБА_6 в свою чергу повинен був сприяти будь-яким шляхом вчиненню крадіжки, зокрема, слідкувати за зовнішньою обстановкою та у разі появи небезпеки викриття їх злочинного умислу, одразу повідомити про це невстановлену слідством особу.
Так, 21 серпня 2015 року, приблизно о 11 годині 40 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел та діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_6 разом із невстановленою слідством особою прибули до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 . Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_6 разом з невстановленою слідством особою зайшли до під`їзду № 1 вищевказаного будинку.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, ОСОБА_6 разом із невстановленою слідством особою, відповідно до раніше розподілених ролей, усвідомлюючи, що за їхніми діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає та вони носять таємний характер, приблизно об 11 годині 45 хвилин, 21 серпня 2015 року піднялися на четвертий поверх будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_4 та підійшли до дверей квартири АДРЕСА_4 .
В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на особисте збагачення за рахунок чужого майна, припускаючи, що в вказаній квартирі знаходяться цінні речі, невстановлена слідством особа за допомогою спеціально приготованого знаряддя відчинила вхідні двері до кв. АДРЕСА_5 та проникла до неї.
В цей час ОСОБА_6 , діючи узгоджено з невстановленою слідством особою, згідно розроблених злочинних ролей, вийшов з під`їзду та, перебуваючи на вулиці, спостерігав за діями перехожих з метою попередження невстановленої слідством особи в разі виникнення небезпеки викриття їх злочинного умислу.

Перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , невстановлена слідством особа за попередньою змовою з ОСОБА_6 таємно викрала золоте кільце вагою 1,5 грами, вартістю 1228 гривень, дві сережки вартістю 100 гривень, накопичувач електронної інформації (флешку) «Silikon power» вартістю 100 гривень, банківські картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 , «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , «Правексбанк» № НОМЕР_3 , які матеріальної цінності не становлять, гаманець світло-коричневого кольору, який матеріальної цінності не с ановить, грошові кошти в сумі чотири гривні, жетон Київського метрополітену вартістю чотири гривні, які належать ОСОБА_9 .

Всього ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, з проникненням у приміщення, таємно викрали майно, що належить ОСОБА_9 , на загальну суму 1436 гривень, після чого з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли та розпорядилися викраденим на власний розсуд, завдавши потерплій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 16.09.2013 та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що як вбачається з вимоги про судимість, ОСОБА_6 вчинив новий злочин у період відбування покарання з випробуванням за вироком Центрально-міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 16.09.2013, за яким його засуджено за ч.3 ст. 185 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від його відбування з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

У зв`язку з наведеним, вказує, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суд має розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, чого суд першої інстанції не дотримався, що призвело до не призначення ОСОБА_6 остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України та, як наслідок, до призначення м`якого за розміром остаточного покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, і, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту, формулювання обвинувачення висунуто ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.2015, винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водночас, в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що анкетні відомості особи обвинуваченого, вказані в обвинувальному акті та у вироку суду, не відповідають дійсності.

Згідно наявної в матеріалах кримінального провадження копії паспорта, паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий Ц.-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області від 23.06.2004, на ім`я ОСОБА_6 .

В суді апеляційної інстанції обвинувачений зазначив, що в обвинувальному акті та у вироку суду, яким його засуджено, невірно зазначено, що він ОСОБА_6 , та вказав, що правильним прізвищем, ім`ям та по батькові його є - ОСОБА_6 , що підтверджується наданим ним для огляду суду апеляційної інстанції паспортом громадянина України.

Таким чином, суд 1-ї інстанції при постановленні вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_6 належним чином не встановив дані про особу обвинуваченого.

Неналежне з`ясування судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 при постановленні вироку є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - поверненню на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, під час якого суду першої інстанції слід звернути увагу на необхідність перевірки відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України в частині встановлення анкетних відомостей обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року у кримінальному провадженні № 0009836 щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді 1-ї інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Судді: