ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2011 року Справа №1/0624/50/2011

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Моніча Б.С.

при секретарі: Юрченко Т.Р.

з участю прокурора: Полюги Ю.М.

підсудного: ОСОБА_1

потерпілого: ОСОБА_2

захисника: ОСОБА_3

законного представника неповнолітнього

підсудного: ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього

потерпілого: ОСОБА_5

представника служби в справах

неповнолітніх: ОСОБА_6

представника міліції в справах

неповнолітніх: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не працюючого, такого, що не є інвалідом, депутатом, постраждалим від аварії на ЧАЕС, раніше не судимий

за ч.1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

27.09.2010 року о 14.00 годині неповнолітній ОСОБА_1 перебував в шкільному класі Андріївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с.Андріївка Черняхівського р-ну Житомирської обл. Побачивши у ОСОБА_2 мобільний телефон, який той поклав у свій портфель, у ОСОБА_1 виник умисел на його викрадення.

Дочекавшись поки ОСОБА_2 та інші учні вийдуть з класної кімнати, ОСОБА_1 таємно з портфеля вчинив крадіжку мобільного телефону «Нокіа-6120» вартістю 550, 00 грн., сімкартки оператора «КиївСтар» вартістю 25,00 грн. та картки памяті 4 ГБ вартістю 149,00 грн., після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Даною крадіжкою ОСОБА_1 заподіяв потерпілому ОСОБА_2 матеріального збитку на загальну суму 724,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в скоєному визнав повністю та пояснив, що проживає в с.Стирти із своїми батьками, навчається в 11 класі Андріївської школи разом з потерпілим ОСОБА_2 Близько 14 год. 27.09.2010 року вони

вдвох перебували у класі. На перерві всі учні вийшли,а ОСОБА_2, який залишився, витяг з кишені свій мобільний телефон та поклав його у портфель. В цей час у нього виник умисел викрасти телефон. Коли ОСОБА_2 теж вийшов з класу, він вчинив крадіжку його мобільного телефону «Нокіа». Одразу після цього телефон вимкнув та вийняв з нього сімкартку. Сімкарту викинув по дорозі додому. Через деякий час, а саме 08.10.2010року працівники міліції вилучили у нього викрадений телефон разом з картою памяті.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що проживає зі своїми батьками. Батьки купили йому мобільний телефон «Нокіа-6120» вартістю 1578,00 грн. з стартовим пакетом «Київ-Стар», та картою памяті 4ГБ, в подальшому цей телефон зник після того, як у класі залишався підсудний. Після звернення із заявою про злочин працівники міліції зясували, що телефон викрав ОСОБА_1 та повернули його.

Допитана в судовому засіданні як свідок законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 пояснила, що є матірю підсудного, який навчається в 11 класі ЗОШ с.Андріївка. Навчається посередньо, але слухняний, вдома постійно допомагає по господарству. В жовтні 2010 року, а саме 08 числа в їх присутності у сина був вилучений мобільний телефон. Представник зазначила, що підсудний піддається її виховному впливу і вона спроможна забезпечити його належну поведінку в майбутньому.

Оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, суд, згідно ст.299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, зясувавши, що учасники судового розгляду вірно розуміють зміст цих обставин і що сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, розяснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Окрім повного визнання підсудною своєї вини, його вина в інкримінованому злочині стверджується матеріалами справи, а саме:

Протоколом усної заяви про злочин ОСОБА_5 про те, що 27.09.2010 року в її сина ОСОБА_2 викрадено мобільний телефон «Нокіа-6120» та карткою памяті 4 ГБ (а.с.3).

Копіями документів на мобільний телефон стверджено, що його власником являвся ОСОБА_2 (а.с.6-7).

Протоколом огляду місця події 08.10.2010 року, в ході якого у ОСОБА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон Нокіа-6120» з сім карткою та карткою памяті 4 ГБ (а.с.8).

Протоколом огляду вилученого у ОСОБА_1 мобільного телефону з карткою памяті та постановою про приєднання їх як речових доказів (а.с.17-18).

Довідкою, згідно якої вартість викрадених у ОСОБА_2 телефону, сім картки та карти памяті складає 724 грн. (а.с.7, 14).

Оцінивши зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину і кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Підсудний є неповнолітнім, батьками забезпечуються умови для його нормального фізичного розвитку, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, злочин вчинив вперше (а.с.45-48).

Обставин, що обтяжують покарання підсудного згідно ст.67 КК України не встановлено, обставинами, що пом'якшують покарання підсудного згідно ст.66 КК України суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.

Обираючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, відсутність обставин що обтяжують його покарання, обставини, що помякшують покарання підсудного, його особу, і приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у виді громадських робіт, вважаючи, що воно буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлено, судових витрат немає. Арешт на майно підсудного не накладався.

Мобільний телефон та карту памяті, визнані речовими доказами, суд вважає за необхідне залишити потерпілому ОСОБА_2 (а.с.8, 17-18, 25).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу суд лишає попередній підписку про невиїзд (а.с.37-38).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Мобільний телефон та карту памяті, визнані речовими доказами залишити потерпілому ОСОБА_2

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області протягом 15 днів після його проголошення.

Головуючий суддя: Б.С. Моніч

Копія: вірно

Суддя: