У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Леона О.І.,

суддів Валько Н.М., Яременка О.Д.,

з участю прокурора Шубін І.О.,

підозрюваного ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали за апеляцією ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 04 березня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою скаргу ОСОБА_1 на постанову прокурора Личаківського району м. Львова ОСОБА_3 від 10 січня 2008 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України залишено без задоволення.

В мотивах постанови зазначено, що в прокурора було достатньо приводів і підстав для порушення кримінальної справи. При цьому зазначено, що підставою для порушення кримінальної справи були дані перевірки прокуратурою Личаківського району, звернення депутата Винниківської міської ради ОСОБА_4 від 10 серпня 2007 року.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій вважає постанову суду незаконною, вказує, що в його діях відсутній склад злочину як і відсутня сама подія злочину. Покликається на те, що судом не було надано оцінки фактам, які існували на момент винесення прокурором постанови про порушення кримінальної справи щодо нього, що свідчить про неповноту дослідження судом обставин порушення кримінальної справи.

Враховуючи викладене, просить постанову суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримання поданої апеляції, та які просили скасувати постанову та закрити провадження у справі, виступ прокурора, який вважав за необхідне відмовити в задоволенні апеляції та залишити постанову суду першої інстанції без зміни, розглянувши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Як видно із постанови про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 від 10 січня 2008 року ОСОБА_1, працюючи начальником ЖЕК м. Винники 03.11.2006 року виписав рахунок № 11.06-1 про закупівлю у ОСОБА_5 обладнання та інструментів на суму 7290 гривень. Платіжним дорученням від 07 листопада 2006 року ЖЕК міста Винники на рахунок ОСОБА_5 перераховано 7 290 гривень. Однак проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_5 жодного обладнання та інструментів не мав та не продавав, а перераховані на його рахунок кошти в сумі 7 290 гривень це гроші за надану ОСОБА_1 у травні-червні 2006 року позику.

Відповідно до вимог ст. 236-8 КПК України суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови й законність джерел отримання даних, що стали підставою для прийняття такого рішення.

Цих вимог закону Личаківський районний суд м. Львова дотримався не в повній мірі.

Як видно із протоколу судового засідання ( а.с. 82), суд оглянув не всі документи, які були надані прокуратурою і які стали підставою для порушення кримінальної справи. Суд взагалі не досліджував постанову про порушення кримінальної справи від 10 січня 2008 року, хоча на цей недолік вказував у своїй ухвалі від 8 грудня 2009 року Верховний Суд України.

В звязку з викладеним постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд в цей же суд в іншому складі суду для її розгляду з дотриманням вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляцію ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 04 березня 2010 року щодо ОСОБА_1 скасувати а матеріли справи повернути на новий судовий розгляд в цей же суд в іншому складі суду.

Головуючий :

Судді :