АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 2190/3345/2012
Справа № 11/2190/1059/2012 Головуючий в 1-й інстанції Яценко А.М.
Категорія: ч. 2 ст. 121 ст. КК України Доповідач Бугрименко В.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року серпня місяця «14» дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
СуддівОСОБА_2, ОСОБА_3
З участю прокурораОСОБА_4
АдвокатівОСОБА_5, ОСОБА_6
Засудженого ОСОБА_7

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді, засуджених ОСОБА_8 і ОСОБА_7, адвокатів ОСОБА_5 і гараненка В.О. на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21 травня 2012 року,-

в с т а н о в и л а:

вироком засуджено

ОСОБА_8, 10 липня 1976

гоку народження; громадянина України., раніше не судимого

у відповідності до положень ст, 89 КК України,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на сім років шість місяців з

поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Запобіжний захід - взяття під варту з 02.08.2010 р.

ОСОБА_7, 18 вересня 1984

року народження, громадянина України, раніше судимого

22.09.2003 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області

за ч, 3 ст, 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки, звільнений

16.07. 2005 р. на підставі ст. З ЗУ " Про амністію" від 31.05. 2005р.3

30.08,2006 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст, 187

КК України до позбавлення волі на 5 років і на підставі ст, 75 КК України

звільненого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий

строк 3 роки,

03.12. 2008 р. Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 1 ст. 122

КК України до позбавлення волі на 2 роки і на підставі ст. 75 КК

України звільненого від відбування покарання з випробуванням на

іспитовий строк 2 роки,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на сім років шість місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано не відбуте

покарання, призначене за вироком Суворовського районного суду м, Херсона від 03.12.

2008 р і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на вісім років шість

місяців з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Запобіжний захід - взяття під варту з 07.10. 2010 р.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 і ОСОБА_8 О В, солідарно судові витрат за

проведення експертизу розмірі 1439 гривень 54 копійки і на користь ОСОБА_9 15

000 гривень за матеріальну шкоду і 40 000 гривень за моральну шкоду.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 і ОСОБА_7. визнано внкнимм і вони

засуджені за те, що 01 серпня 2010 року близько двадцять першої години, перебуваючи

в стані алкогольного сп'яніння, в районі розташування перехрестя вулиць Телеграфної і

Пролетарської в с.м.т. Н.Маячка Дюрупинського району Херсонської області під час

сварки з ОСОБА_10 умисно спричинили останньому тяжкі тілесні ушкодження, від

яких настала смерть потерпілого.

На вирок суду засуджені ОСОБА_8 і ОСОБА_7, адвокати ОСОБА_5

ОСОБА_6 подали апеляції, в яких покликаються на незаконність та

необґрунтованість вироку внаслідок порушення судом вимог процесуального

законодавства щодо повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи.

Зокрема, судом не дано оцінки поясненням судово-медичного експерта щодо часу

смерті потерпілого, та показанням допитаних по справі свідків. Судом не зясовано

місце перебування потерпілого після конфлікту із засудженими і до його смерті

Засуджені ОСОБА_8В, і ОСОБА_7В, просять справу направити на додаткове

розслідування, а адвокати ОСОБА_5 І О. і ОСОБА_6 - вирок скасувати, а справу

направити на новий судовий розгляд.

В апеляції прокурора міститься прохання про скасування вироку у звязку з

порушеннями судом при постановленні вироку положень ст. 334 КГХК України так як

мотивувальна частина вироку повинна містити формулювання обвинувач

визнаного судом із зазначенням доказів, на яких грунтується вирок. Крім того, суд

помилково у вступній частині вироку послався на попередні судимості ОСОБА_8В, та

помилково стягнув із засуджених судові витрата за проведення експертиз в

солідарному порядку.

Заслухавши міркування прокурора про необхідність задоволення поданої прокуром

апеляції, адвокатів ОСОБА_11 і гараненка В.О., засудженого ОСОБА_7, які

підтримали, подані ними апеляції, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи

апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених і адвокатів не підлягають

задоволенню, а апеляцію прокурора необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8В, і ОСОБА_7 у

вчиненні злочину за зазначених у вирою/ обставин відповідає фактичним обставинам

справи та підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, які

спростовують доводи апеляцій.

Самі засуджені на досудовому слідстві і в судовому засіданні не заперечували факту

виниклого конфлікту з односельчанами ОСОБА_10 і ОСОБА_12, який переріс у

бійку.

Доводи засуджених, що саме вказані особи наносили їм удари, а вони лише

пися спростовуються показаннями потерпілої та свідків, достовірність та

обєктивність яких у суду не викликали сумнівів, так як вони послідовні і

підтверджуються рядом інших перевірених в судовому засіданні доказів. Незначні

розбіжноті в показаннях цих осіб не заперечують фактичні обставини справи і

пояснюються виниклою нестандартною ситуацією.

Так, свідок ОСОБА_12 показав, що 01 серпня 2012 року він разом з знайомим

ОСОБА_10 на автомобілі рухалися по вулиці в селищі Нова Маячка коли їх

автомобіль обігнали на мотоциклі брати ОСОБА_8 і ОСОБА_7. При цьому останній

показав їм рукою непристойний жест і вони для зясування причини образи обігнали

мотоцикл засуджених, зупинили його та підійшли до братів, Під час розмови з ними

Роман неочікувано наніс ОСОБА_10 декілька ударів рукою в область обличчя після

чого між ними виникла бійка і вони упали на дорожнє покриття де продовжували

наносити один одному удари. Він намагався припинити бійку однак ОСОБА_7 почав

бити його та одночасно наше удар в обличчя ОСОБА_10 від чого у того з носа і рота.

пішла кров. Брати почали бити його і в цей час до них підійшла його сестра ОСОБА_12

та повідомила, одо викликана міліцію і тільки після цього брати ОСОБА_8 перестали

їх бити.

Свідок ОСОБА_13 підтвердила, що 01 серпня 2012 року перебувала дома за

адресою вул.. Пролетарська, 69 в селищі Нова Маячка коли близько двадцять першої

години почула на вулиці сварку чоловіків і коли вийшла на вулицю то побачила брата

Дениса і його товариша ОСОБА_14, які сварилися з братами ОСОБА_8 - Романом

ОСОБА_15. Вона була очевидцем як ОСОБА_8 та ОСОБА_10 почали битися і до

ни підбігли її брат та ОСОБА_7, яких ногою наніс удар ОСОБА_14 в область

обличчя.

Потерпіла ОСОБА_9 і свідок ОСОБА_16 показали, що вказані свідки

аналогі у день смерті ОСОБА_10 розповідали їм про обставини спричинення

останньому тілесних ушкоджень.

За висновком судово-медичної експерта під час експертизи трупа ОСОБА_10 виявлено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді синців на правій передньо боковій поверхні голови, шиї, переломів кісток носа, правої щелепної кістки, верхньої і нижньої щелеп, крововиливів під мяку мозкову оболонку і шлуночки головного мозку. Смерть ОСОБА_10 настала від закритої черепної травми у вигляді чисельних переломів кісток лицевого черпа і забиття головного мозку. Спричинення потерпілому тілесних ушкоджень можливе при вказаних свідком ОСОБА_12 обставинах (а.с. 63-64). Висновок експерта про можливість спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень за одну дві години до настання смерті носить не безпричинний характер і є лише припущеням. Розяснюючи свій висновок, експерт в судовому засіданні пояснив, що потерпілий на протязі приблизно двох годин міг рухатися і вчиняти активні дії.

Що стосується доводів апеляції засуджених щодо місяця перебування потерпілого після конфлікту і о його смерті, то це питання перевірялося судом. З пояснень чебукіна Д. видно, що після того як його сестра припинила бійку ОСОБА_10 самостійно відійшов від місяця конфлікту і причів на узбіччі, де він його через деякий час і побачив, коли їхав на автомобілі додому. Він підібрав його, посадив в автомобіль, привіз до себе додому де той почав втрачати свідомість і тоді він повіз його у лікарню.

Доводи апеляції прокурора про порушення судом процесуального законодавства, зокрема, положень ст. 344 КПК України, при розгляді справи в суді не вмотивовані і суперечать даним матеріалам справи. Мотивувальна частина вироку відповідає вимогам ст. 334 КПК України. У ній міститься формулювання обвинувачення із зазначенням всіх фактичних обставин спарви як і викладено в обвинуваченні. Що стосується доводів апеляції прокурора щодо помилковості посилання суду у вступній частині вироку на попередні судимості ОСОБА_8 і незаконність стягнення із засуджених судових витрат саме в солідарному порядку то вони заслуговують уваги. ОСОБА_8 мав судимості у 1994, 1999 і 2001 роках і на час вчинення злочину, за який він засуджений цим вироком, судимості його погашені у відповідності до вимог ст. 89 КК України. Усунення цього недоліку можливе шляхом зміни вироку, а не його скасування. Аналогічно може бути вирішено питання і щодо стягнення із засуджених судових витрат. Відповідно до положень ст. 93 КК України в тому разі, якщо винними буде визнано декількох осіб, суд постановлює, в якому розмірі повинні бути стягнуті витрати з кожного з них, ураховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан засуджених. Вказана норма процесуального парва свідчить про необхідність стягнення із декількох засуджених по одному обвинуваченню судових витрат у довольнгому порядку, а не солідарному. Стягнувши судові витрати із засуджених в солідарному порядку, суд допустився помилки, а тому вирок суду і в цій частині підлягає зміні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив

фактичш обставини справи, повно та всебічно дослідив докази по справі та д.

належну правову оцінку, правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_8 і ОСОБА_7 за ч. 2

ст, 121 КК України.

Призначене засудженим судом покарання відповідає вимогам ст. 65 КК Укт-

щодо його справедливості необхідності і достатності. Вони вчинили тяжкий злочин в

стані алкогольного сп'яніння. Раніше ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до

кримінальної відповідальності і цей злочин вчинив в період іспитового строку при

звільненні його від відбування покарання за попередній злочин. Призначене їм

покарання за ч. 2 ст. 121 КК України справедливе і воно є необхідним і достатнім для

виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Підстав для задоволення поданих на вирок апеляцій засудженими та адвокатами і

скасування вироку з наведених у них підстав немає.

Керуючись ст.ст. 365.366 КГЖ України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляції засуджених ОСОБА_8В, і ОСОБА_8 О,В., адвокатів ОСОБА_5 і ОСОБА_6

В.О. залишити без задоволення, а апеляцію прокурора, який приймав участі

розгляді справи в суді, задовольнити частково.

Вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21 травня 2012 року

щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_7 змінити,

виключивши із вступної частини вироку посилання суду на попередні судимості

ОСОБА_8, вказавши, що ОСОБА_8 судимості не має у

відповідності до положень ст. 89 КК України.

Вказати, що судові витрати за проведення експертиз стягнуті з ОСОБА_8

Володимировича і ОСОБА_7 не солідарно у розмірі 1439 гривень 54 копійки, а по 719 ( сімсот дев'ятнадцять) гривень 77 копійок з кожного

В решті цей вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя