У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2015 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову від 07.12.15 р. про відмову у визнанні потерпілим та бездіяльність прокурора військової прокуратури ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 від 07.12.15 р. про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000002 від 22.01.15 р. ; постановити ухвалу, якою залучити його як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні та допустити до участі у справі ; зобов`язати військову прокуратуру Львівського гарнізону , а також процесуальних керівників у вказаному кримінальному провадженні допустити до участі у вказаному кримінальному провадженні адвоката ОСОБА_3 , як представника потерпілого ОСОБА_5 та надати для ознайомлення потерпілому або його представнику ОСОБА_3 всі матеріали кримінального провадження № 0000002 від 22.01.15 р. Свої вимоги мотивує тим, що військовою прокуратурою Львівського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 з приводу незаконного отримання у власність квартир колишнім суддею військового суду Львівського гарнізону ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. У одній з цих квартир за адресою

АДРЕСА_1 і на даний час проживає сім`я ОСОБА_8 . Заволодівши вказаним житлом ОСОБА_7 спричинив сім`ї заявника матеріальну та моральну шкоду. Проте 07.12.15 р. прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_9 відмовив у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні . Між тим саме ОСОБА_5 подав заяву про вчинення злочину, на підставі чого 22.01.15 р. було внесено відомості до ЄРДР. З 1993 р. сім`я заявника проживає у квартирі АДРЕСА_2 ., ними внесено повну вартість паю у ЖБК. У вересні 2014 р. заявнику стало відомо про заочне рішення Сихівського райсуду м. Львова про усунення перешкод у користуванні даною квартирою та виселення його без надання іншого житла. Оскільки неправомірними діями ОСОБА_7 його позбавили власності просив задовольнити скаргу.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав вказані вимоги з підстав, наведених у скарзі. Просив розглядати скаргу у відсутності ОСОБА_5 .

Прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечив проти скарги та пояснив , що 22.01.15 р. до ЄРДР було внесено відомості за фактом незаконного отримання колишнім суддею військового суду Львівського гарнізону ОСОБА_7 кількох квартир у м. Львові , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. ОСОБА_10 не було надано жодних доказів на підтвердження того, що йому спричинено будь-яку матеріальну чи моральну шкоду діями ОСОБА_7 .

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000002 , вважаю , що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів оглянутого кримінального провадження вбачається, що 27.11.14 р. ОСОБА_5 звернувся з заявою на ім`я Заступника Голови Спілки офіцерів України ОСОБА_11 , в якій просив скерувати її за належністю з метою перевірки фактів незаконного отримання колишнім суддею військового суду Львівського гарнізону ОСОБА_7 у приватну власність квартир у м. Львові за адресами : АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 .

22.01.15 р. прокуратурою м. Львова до ЄРДР за № 0000002 було внесено відомості за фактом незаконного отримання колишнім суддею військового суду Львівського гарнізону ОСОБА_7 квартир у м. Львові за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

03.12.15 р. ОСОБА_5 звернувся з заявою до прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону, в якій просив визнати його потерпілим по вказаному кримінальному провадженню з тих підстав, що одна із квартир, якою заволодів ОСОБА_7 , що розташована на АДРЕСА_1 , була виділена його сім`ї у 1993 році як члену ЖБК , що повністю вніс свій пайовий внесок.

Постановою від 07.12.15 р. у задоволенні вказаної заяви було відмовлено. Вважаю, що оскаржувана постанова прийнята з дотриманням вимог КПК України.

Так, ст. 55 КПК України врегульовано, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа , якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної чи майнової шкоди .

Як на підставу для задоволення заяви про визнання його потерпілим ОСОБА_5 покликається на ту обставину, що квартира на АДРЕСА_1 на праві власності належить його сім`ї, оскільки ними внесено пайовий внесок у ЖБК . Між тим як в матеріалах кримінального провадження, так і у ОСОБА_5 відсутні будь-які документи, які стверджують право його чи членів його сім`ї на користування чи розпорядження вказаним майном. Сам по собі факт проживання ОСОБА_5 без реєстрації за згаданою адресою не породжує прав та обов`язків щодо житла.

Так, ОСОБА_5 зареєстрований за адресою АДРЕСА_7 . Рішенням Галицького райсуду м. Львова від 14.03.97 р., що набрало законної сили , було відмовлено дружині заявника - ОСОБА_12 у визнанні недійсним рішення Львівського міськвиконкому від 02.02.95 р. про її виключення з членів ЖБК та рішення від 03.08.95 р. про надання спірної квартири ОСОБА_7 . Згідно наявних у матеріалах кримінального провадження бухгалтерських документах, як ОСОБА_12 , так і ОСОБА_7 внесли повну вартість пайового внеску за згадане житло у ЖБК. Дружина ОСОБА_5 ОСОБА_12 померла ще у 2004 році і як зазначив представник скаржника, з заявою про прийняття спадщини по її смерті ніхто не звертався.

Крім того, на даний час в провадженні Сихівського райсуду м. Львова знаходиться цивільний спір щодо права власності на вказану квартиру, в ході якого ЖБК № 243 просить повернути згадане житло у власність ЖБК.

Враховуючи наведене вважаю, що оскільки на даний час відсутні правовстановлюючі документи, які стверджували б право ОСОБА_5 на володіння , користування та розпорядження спірною квартирою, немає підстав вважати, що йому спричинена будь-яка шкода діями ОСОБА_7 в рамках даного кримінального провадження . Всі інші вимоги, заявлені у скарзі є похідними від вимоги щодо визнання ОСОБА_5 потерпілим по вказаному кримінальному провадженню,відтак також не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 55, 56 ,303 КПК України, -

У Х В А Л И Л А :

скаргу ОСОБА_5 на постанову від 07.12.15 р. про відмову у визнанні потерпілим та бездіяльність прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Суддя ОСОБА_1