Справа № 1-688/11
Провадження № 1/1015/3924/11
В И Р О К

іменем України

06.10.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Юркової Ю.В., Дядюк Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком від 08.07.2009 року Канівського міськрайонного суду Черкаської області за ч.2 ст.186 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

08.08.2011 року приблизно о 18 годині ОСОБА_1, перебуваючи неподалік кафе бару «Калина», що розташований по вул. Святошинська, 40 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, зустрів наглядно знайомого ОСОБА_2, який перебував у стані алкогольного спяніння. Під час розмови з ОСОБА_1 у ОСОБА_3 з кишені випав мобільний телефон. Скориставшись відсутністю сторонніх осіб поблизу та неуважністю ОСОБА_3, коли той відвернувся, ОСОБА_1 таємно викрав мобільний телефон «Нокіа 1800» вартістю 301,21 грн., із вставленою в нього сім-карткою мобільного оператора «МТС» вартістю 9,4 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 310,61 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю та суду пояснив, що 08.08.2011 року близько 18 години він проходив по вул. Святошинська в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, поблизу кафе бару «Калина», де зустрів наглядно знайомого на імя ОСОБА_3, привітався з ним і в ході розмови зрозумів, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. Розмовляючи так близько 5 хвилин, він побачив, як у ОСОБА_3 з кишені випав мобільний телефон. Скориставшись тим, що ОСОБА_3 не помітив цього, він підняв мобільний телефон та поклав собі до кишені, коли ОСОБА_3 відвернувся. Потім вони попрощалися і він пішов у своїх справах. По вул. Жовтневій у м. Вишневе він зустрів знайомого ОСОБА_4, якого попросив допомоги у здачі телефону до ломбарду, на що той погодився. Про те, що телефон крадений, він ОСОБА_4 не сказав. За телефон вони отримали у ломбарді 50 грн., які в подальшому витратили на продукти харчування. У вчиненому підсудний щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Окрім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані у справі та досліджені під час судового слідства, а саме:

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст.ст. 306, 308, 314 КПК України показами потерпілого ОСОБА_3, який на досудовому слідстві пояснив, що 08.08.2011 року близько 17 години він зі своїми товаришами відпочивав у кафе «Калина», розташованому по вул. Святошинська в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області. Приблизно о 17 годині 30 хвилин він вийшов на вулицю, підпалив цигарку, помітив знайомого на імя ОСОБА_1, поздоровався з ним, почали спілкуватися. При собі у кишені штанів він мав мобільний телефон «Нокіа 1800» чорного кольору. Після того, як вони поспілкувалися, він пішов у кафе, а ОСОБА_1 пішов у невідомому напрямку. І десь за 5 хвилин після їх розмови він виявив відсутність телефону, який він придбав у 2011 році за 369 грн., у якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «МТС безлімітний легкий 2008» вартістю 20 грн. У вчиненні крадіжки підозрює ОСОБА_1. Під час розгляду справи, потерпілий звернувся до суду із заявою про відсутність претензій до підсудного, з приводу призначення міри покарання поклався на розсуд суду;

- постановою від 12.08.2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.185 КК України (а.с. 1); заявою ОСОБА_3 від 08.08.2011 року на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням прийняти міри до невідомої особи, яка 08.08.2011 року близько 18 години викрала у нього мобільний телефон із сім-карткою (а.с. 5); протоколами огляду місця події від 09.08.2011 року (а.с. 6, 7); копією вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2009 року (а.с. 17-19); протоколом огляду речових доказів від 12.08.2011 року (а.с. 29-30); постановою про приєднання до справи речових доказів від 12.08.2011 року (а.с 31); звітом про проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновків якого вартість викраденого мобільного телефону марки «Нокіа 1800» чорного кольору та комплектуючих до нього (сім-картки оператора «МТС безлімітний легкий 2008») станом на 08.08.2011 року становить з врахуванням ПДВ 310,61 грн. (а.с. 45-48); постановою про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ст. .198 КК України (а.с. 51-52); протоколом очної ставки від 15.08.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 53-55); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 18.08.2011 року за участю ОСОБА_1 (а.с. 66).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що підсудний під час розгляду справи в суді та потерпілий на досудовому слідстві давали правдиві послідовні покази, які підтверджуються дослідженими у справі письмовими доказами.

Суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена повністю, дії ОСОБА_1 кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує, що злочини за ч.2 ст.185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_1 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставиною, що помякшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Тому, з урахуванням викладеного, ставлення підсудного до вчиненого, вважає за можливе призначити ОСОБА_1 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді арешту в межах санкцій відповідної статті, оскільки приходить до переконання, що саме така міра покарння буде достатня для випарвлення підсдуного.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чорирьох) місяців арешту.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області, до набранням вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з дня його затримання з 01.09.2011 року.

Речовий доказ у справі: мобільну сім-картку оператора «МТС безлімітний легкий 2008», яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_3 (а.с. 32) залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором та потерпілою, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко