АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Гол. у І інст. ОСОБА_1 ; ЄУ № 727/602/15-к; Доп. ОСОБА_2 ; пров. № 11-кп/794/377/15; пров. перереєстр. № 11-кп/794/14/16; катег.: 1) ст.ст. 115 ч.2 п.6; 187 ч.4; 304 ч.1 КК України; 2) ст. 187 ч.2. КК України.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2016 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого, судді ОСОБА_2 ,
СуддівОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участю:

секретаряОСОБА_5 ,

прокурораОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченихОСОБА_10 ,
ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 листопада 2015 року по кримінальному провадженню № 0000633 від 16 серпня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.6, 187 ч.4, 304 ч.1 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працюючий, раніше судимий:

1. вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 22 грудня 2010 року за ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі;

2.вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09 березня 2011 року за ст.ст. 190 ч.1, 70 ч.4 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі,-

засуджений:

за ст. 115 ч.2 п.6 КК України на десять років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

за ст. 187 ч.4 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

за ст. 304 ч.1 КК України на п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточна міра покарання ОСОБА_10 призначена у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою, строк відбуття покарання обчислюється з 16 серпня 2014 року.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, учень першого курсу Чернівецького професійного ліцею залізничного транспорту, раніше не судимий,

засуджений за ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено домашній арешт, строк відбуття покарання обчислювати з часу його фактичного затримання.
Зараховано в строк відбуття покарання час його тримання під вартою в ході досудового розслідування з 16 по 19 серпня 2014 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 , задоволено частково.

Стягнуто солідарно з обвинуваченого ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , на користь потерпілої ОСОБА_12 за завдану злочином моральну шкоду 50 000 грн. 00 коп.
Стягнуто солідарно з обвинуваченого ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 36 092 грн. 70 коп.
Вирішено питання про речові докази.
Два ножі упаковані в сейф-пакет повернуто обвинуваченому ОСОБА_10 .
Згідно з вироком, ОСОБА_10 визнаний винним в тому, що 15 серпня 2014 року, приблизно о 19 годині, на автостанції по вул. Галицький шлях, 4, в м. Чернівці, познайомився з ОСОБА_14 , разом з яким розпивав алкогольні напої в кафе, що розташоване на території автостанції. Побачивши у ОСОБА_14 грошові кошти та золоті вироби ОСОБА_10 вирішив заволодіти ними, для реалізації умислу запросив потерпілого до себе додому, де продовжили вживання спиртних напоїв після чого скориставшись станом сп`яніння ОСОБА_14 за допомогою свого племінника неповнолітнього ОСОБА_7 вчинити на нього розбійний напад.
Біля 23 год. 00 хв. ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_14 заночувати у нього, разом з ним, придбавши для спільного вживання алкогольні напої, біля 23 год. 30 хв. приїхали до нього додому, в будинок по АДРЕСА_1 , де на той час знаходився неповнолітній ОСОБА_7 .
По приїзду додому, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_7 , запропонував йому вчинити розбійний напад, для чого повідомив про свій план і сказав, що буде розпивати з потерпілим спиртні напої, а ОСОБА_7 в цей час очікував у сусідній кімнаті, поки він його не покличе щоб допомогти заволодіти майном потерпілого ОСОБА_14 .
Діючи відповідно до розробленого плану узгодженого з неповнолітнім ОСОБА_7 , ОСОБА_10 перебуваючи в окремій кімнаті продовжив розпивати з ОСОБА_14 спиртні напої щоб довести його до сильного алкогольного сп`яніння, чим позбавити можливості чинити опір.
Приблизно о 01 год. 00 хв. 16 серпня 2014 року ОСОБА_10 усвідомлюючи, що ОСОБА_14 перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, напав на потерпілого ОСОБА_14 і утримуючи того покликав із сусідньої кімнати неповнолітнього ОСОБА_7 та попросив його подати йому ніж за допомогою якого мав намір застосувати насильство щодо потерпілого.

Обвинувачений - неповнолітній ОСОБА_7 передав обвинуваченому ОСОБА_10 кухонний ніж, яким той наніс потерпілому ОСОБА_14 17 ударів по різних частинах тіла, заподіявши тілесні ушкодження у виді ран: на спині зліва на відстані 7 см від остистого відростка 7 шийного хребця та 45 см від куприкової кістки у горизонтальному напрямку 9-3 згідно умовного циферблату годинника, на 9-гострий, на 3-П подібний, на спині зліва на відстані 5,0 см від остистого відростка 7 шийного хребця та 43 см від куприкової кістки у горизонтальному напрямку згідно умовного циферблату годинника 9-3, на 9-гострий, на 3-П подібний: на спині зліва на відстані 9,0 см від остистого відростка 7 шийного хребця та 41,5 см від куприкової кістки у косовертикальному напрямку згідно умовного циферблата годинника 11-5 на 11-гострий, на 5-11 подібний; на передній поверхні 1 пальця лівої руки; на першому пальці лівої руки; на першому пальці правої руки; на тильній поверхні першого пальця правої руки; в нижній третині правого передпліччя; в нижній третині правого передпліччя по передній поверхні у кількості 3-х; в середній третині правого передпліччя по задньо-зовнішній поверхні; в скроневій ділянці справа по задній поверхні правого вуха у кількості 3-х; по задній поверхні лівого вуха у кількості 2-х, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_10 за попередньо змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , в його присутності наніс скляною попільницею потерпілому ОСОБА_14 близька чотирьох ударів по голові, та руками і ногами біля десяти ударів по голові та іншим частинам тіла, заподіявши тілесні ушкодження у виді синців, що розташовуються: на верхній повіці правого ока з переходом на нижню повіку у внутрішнього кута; на верхній повіці лівого ока з переходом на зовнішню повіку у зовнішнього кута; на чолі справа з переходом на волосяну частину голови; на щоці справа; на щоці зліва; у верхній третині лівого плеча по задній поверхні, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень; крововиливи в м`які тканини волосяної частин голови збоку внутрішньої поверхні в лобній ділянці справа; в лобній ділянці зліва; в тім`яної скроневій ділянці справа; тім`яної скроневій ділянці зліва, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень; крововиливи в м`які тканини грудної клітки, переломи 8-9 ребер по середньо аксілярній лінії зліва з крововиливами темно-червоного кольору в оточуючій м`які тканини, закритий перелом ключиці зліва, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, подолавши таким чином повністю опір потерпілого, що надало їм змогу вільно заволодіти його майном.
Після цього, ОСОБА_10 з метою заволодіння майном ОСОБА_14 вирішив позбавити його життя, і самостійно не обумовлюючи свої дії з неповнолітнім обвинуваченим, ОСОБА_7 , став здавлювати руками шию потерпілого ОСОБА_14 , перекривши таким чином дихальні шляхи та заподіявши тілесні ушкодження у виді синців у середній третині шиї на передній поверхні, повного поперечного зламу правого великого ріжка під`язикової кістки, повного поперечного зламу щитоподібного хряща по між пластинковому з`єднанню, крововиливів у м`які тканини шиї, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя від яких настала смерть потерпілого ОСОБА_14 .

Після цього обвинувачений ОСОБА_10 , за попередньою змовою з неповнолітнім обвинуваченим, ОСОБА_7 , заволоділи майном потерпілого ОСОБА_14 , зокрема, ОСОБА_10 утримував труп потерпілого, а ОСОБА_7 зняв з лівої руки потерпілого ОСОБА_14 золотий перстень, вартістю 3000 грн., ОСОБА_10 зняв з правої руки потерпілого ОСОБА_14 золоту каблучку, вартістю 1000 грн. а також заволоділи мобільним телефоном потерпілого марки «Нокія», вартістю 431 грн. 46 коп., двома сім-картами вартістю 10 грн. кожна, картою пам`яті вартістю 85 грн., чохлом від мобільного телефону фірми «Валента» вартістю 48 грн., всього майном на загальну суму 4 584 грн. 46 коп.

В подальшому, з метою приховати вчинені злочини ОСОБА_10 з ОСОБА_7 винесли труп потерпілого ОСОБА_14 з помешкання та віднесли його на відстань біля 150 м від будинку і скинули з мосту через струмок по вул. Нахімова, в м. Чернівці, де його згодом було виявлено перехожими.

В апеляційних скаргах:
Прокурор відділу ювенальної юстиції прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 ставить питання про скасування вироку та постановлення нового, внаслідок м`якості призначеного обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_7 покарання.
В апеляційній скарзі прокурора, зокрема, зазначено, що обвинувачений ОСОБА_10 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, до ОСОБА_7 раніше застосовувались примусові заходи виховного характеру у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, проте суд ці обставини до уваги не взяв, внаслідок чого призначив їм надто м`яке покарання.
Також в апеляційній скарзі прокурора зазначено, що суд при ухваленні щодо обвинувачених вироку не взяв до уваги досліджені в ході судового розгляду докази, зокрема висновки судово-імунологічної, судово-медичної та молекулярно-генетичної експертиз (Т. № 2: а.с. №№ 138-142; Т. № 1: а.с. №№ 111-118, 68-73, 236, 234), протоколи огляду місця події (Т. № 1: а.с. №№ 93-99, 242-244, Т. № 2: а.с. №№ 2-5), протоколи добровільної видачі ОСОБА_10 та ОСОБА_7 речових доказів (Т. № 4: а.с. №№ 11-14), а також, інші докази в яких викладені відомості, що підтверджують винуватість обвинувачених у вчиненні поставлених їм у вину злочинів.
Крім цього, прокурор зазначає, що суд невірно стягнув із обвинувачених на користь держави судові витрати пов`язані із проведенням експертиз в солідарному порядку, оскільки згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» вони повинні визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
Представник потерпілої ОСОБА_12 , адвокат ОСОБА_13 , просить вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_10 скасувати і постановити новий внаслідок м`якості призначеного йому покарання, посилаючись на те, що він вчинив особливо тяжкий злочин з корисливих мотивів у стані алкогольного сп`яніння, втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність, вину не визнав.
Адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати і кримінальне провадження щодо нього закрити за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, посилаючись на те, що з його показів, які суд поклав в основу вироку видно, що обвинувачений ОСОБА_10 є його дядьком з боку матері та тимчасово проживав в їх будинку і 15 серпня 2014 року повернувся в будинок близько 23 год. 00 хв. разом з потерпілим ОСОБА_14 , де стали розпивати спиртні напої, участі в яких він не брав, а весь час знаходився в іншій кімнаті і зайшов в кімнату, де ОСОБА_10 з ОСОБА_14 , розпивали спритні напої тільки тоді коли його про це попросив ОСОБА_10 , після заподіяння ним потерпілому тілесних ушкоджень. ОСОБА_14 ще був живий, за вказівкою ОСОБА_10 він передав йому ніж, який вже був у крові та приніс води, яку стали лити на обличчя ОСОБА_14 , щоб він опритомнів, вони хотіли викликати автомобіль швидкої медичної допомоги, однак потерпілий через деякий час помер, і тоді за вказівкою ОСОБА_10 , якого він боявся, допоміг йому винести труп потерпілого з дому, щоб приховати сліди злочину.
Ці покази ОСОБА_7 , які суд поклав в основу вироку повністю узгоджуються із іншими дослідженими доказами, тому суд першої інстанції на думку захисника ОСОБА_8 прийшов до необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України.
Також в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 ставить питання про суворість призначеного ОСОБА_7 покарання і просить звільнити його від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.
Потерпіла ОСОБА_12 29.12.2015 року в ході розгляду даного кримінального провадження в апеляційному суді була повідомлена про відкладення розгляду справи на 10 год. 00 хв. 13 січня 2016 року, вона отримала на цю дату повістку, тобто належним чином була повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, її представник адвокат ОСОБА_13 заявив суду, що вона не заперечує проти розгляду справи у її відсутність, тому апеляційний суд, беручи до уваги думку інших учасників судового провадження, які не наполягають на явці потерпілої в судове засідання вважає за можливе проведення апеляційного розгляду за її відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи прокурора, представника потерпілої ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, думку з приводу поданих апеляційних скарг, захисника обвинуваченого ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 , провівши судові дебати та заслухавши обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_7 в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 підлягають задоволенню, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.
Апеляційним судом установлено, що ОСОБА_10 15 серпня 2014 року, приблизно о 19 годині, на автостанції по вул. Галицький шлях, 4, в м. Чернівці, познайомився з ОСОБА_14 , разом з яким розпивав алкогольні напої в кафе, що розташоване на території автостанції. Побачивши у ОСОБА_14 грошові кошти та золоті вироби ОСОБА_10 вирішив заволодіти ними, для реалізації умислу запросив потерпілого до себе додому, де продовжили вживання спиртних напоїв, після чого скориставшись станом сп`яніння ОСОБА_14 за допомогою свого племінника неповнолітнього ОСОБА_7 вчинити на нього розбійний напад.
Біля 23 год. 00 хв. ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_14 заночувати у нього, разом з ним, придбавши для спільного вживання алкогольні напої, біля 23 год. 30 хв. приїхали до нього додому, в будинок по АДРЕСА_1 , де на той час знаходився неповнолітній ОСОБА_7 .
По приїзду додому, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_7 , запропонував йому вчинити розбійний напад, для чого повідомив про свій план і сказав, що буде розпивати з потерпілим спиртні напої, а ОСОБА_7 в цей час очікував у сусідній кімнаті, поки він його не покличе щоб допомогти заволодіти майном потерпілого ОСОБА_14 .
Діючи відповідно до розробленого плану узгодженого з неповнолітнім ОСОБА_7 , ОСОБА_10 перебуваючи в окремій кімнаті продовжив розпивати з ОСОБА_14 спиртні напої щоб довести його до сильного алкогольного сп`яніння, чим позбавити можливості чинити опір.
Приблизно о 01 год. 00 хв. 16 серпня 2014 року ОСОБА_10 усвідомлюючи, що ОСОБА_14 перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, напав на потерпілого ОСОБА_14 і утримуючи того покликав із сусідньої кімнати неповнолітнього ОСОБА_7 та попросив його подати йому ніж за допомогою якого мав намір застосувати насильство щодо потерпілого.

Обвинувачений - неповнолітній ОСОБА_7 передав обвинуваченому ОСОБА_10 кухонний ніж, яким той наніс потерпілому ОСОБА_14 17 ударів по різних частинах тіла, заподіявши тілесні ушкодження у виді ран: на спині зліва на відстані 7 см від остистого відростка 7 шийного хребця та 45 см від куприкової кістки у горизонтальному напрямку 9-3 згідно умовного циферблату годинника, на 9-гострий, на 3-П подібний, на спині зліва на відстані 5,0 см від остистого відростка 7 шийного хребця та 43 см від куприкової кістки у горизонтальному напрямку згідно умовного циферблату годинника 9-3, на 9-гострий, на 3-П подібний: на спині зліва на відстані 9,0 см від остистого відростка 7 шийного хребця та 41,5 см від куприкової кістки у косовертикальному напрямку згідно умовного циферблата годинника 11-5 на 11-гострий, на 5-11 подібний; на передній поверхні 1 пальця лівої руки; на першому пальці лівої руки; на першому пальці правої руки; на тильній поверхні першого пальця правої руки; в нижній третині правого передпліччя; в нижній третині правого передпліччя по передній поверхні у кількості 3-х; в середній третині правого передпліччя по задньо-зовнішній поверхні; в скроневій ділянці справа по задній поверхні правого вуха у кількості 3-х; по задній поверхні лівого вуха у кількості 2-х, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_10 за попередньо змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , в його присутності наніс скляною попільницею потерпілому ОСОБА_14 близька чотирьох ударів по голові, та руками і ногами біля десяти ударів по голові та іншим частинам тіла, заподіявши тілесні ушкодження у виді синців, що розташовуються: на верхній повіці правого ока з переходом на нижню повіку у внутрішнього кута; на верхній повіці лівого ока з переходом на зовнішню повіку у зовнішнього кута; на чолі справа з переходом на волосяну частину голови; на щоці справа; на щоці зліва; у верхній третині лівого плеча по задній поверхні, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень; крововиливи в м`які тканини волосяної частин голови збоку внутрішньої поверхні в лобній ділянці справа; в лобній ділянці зліва; в тім`яної скроневій ділянці справа; тім`яної скроневій ділянці зліва, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень; крововиливи в м`які тканини грудної клітки, переломи 8-9 ребер по середньо аксілярній лінії зліва з крововиливами темно-червоного кольору в оточуючій м`які тканини, закритий перелом ключиці зліва, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, подолавши таким чином повністю опір потерпілого, що надало їм змогу вільно заволодіти його майном.
Після цього, ОСОБА_10 з метою заволодіння майном ОСОБА_14 вирішив позбавити його життя, і самостійно не обумовлюючи свої дії з неповнолітнім обвинуваченим, ОСОБА_7 , став здавлювати руками шию потерпілого ОСОБА_14 , перекривши таким чином дихальні шляхи та заподіявши тілесні ушкодження у виді синців у середній третині шиї на передній поверхні, повного поперечного зламу правого великого ріжка під`язикової кістки, повного поперечного зламу щитоподібного хряща по між пластинковому з`єднанню, крововиливів у м`які тканини шиї, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя від яких настала смерть потерпілого ОСОБА_14 .

Після цього обвинувачений ОСОБА_10 , за попередньою змовою з неповнолітнім обвинуваченим, ОСОБА_7 , заволоділи майном потерпілого ОСОБА_14 , зокрема, ОСОБА_10 утримував труп потерпілого, а ОСОБА_7 зняв з лівої руки потерпілого ОСОБА_14 золотий перстень, вартістю 3000 грн., ОСОБА_10 зняв з правої руки потерпілого ОСОБА_14 золоту каблучку, вартістю 1000 грн. а також заволоділи мобільним телефоном потерпілого марки «Нокія», вартістю 431 грн. 46 коп., двома сім-картами вартістю 10 грн. кожна, картою пам`яті вартістю 85 грн., чохлом від мобільного телефону фірми «Валента» вартістю 48 грн., всього майном на загальну суму 4 584 грн. 46 коп.

В подальшому, з метою приховати вчинені злочини ОСОБА_10 з ОСОБА_7 винесли труп потерпілого ОСОБА_14 з помешкання та віднесли його на відстань біля 150 м від будинку і скинули з мосту через струмок по вул. Нахімова, в м. Чернівці, де його згодом було виявлено перехожими.

Винуватість ОСОБА_10 в розбійному нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_14 з корисливих мотивів та втягненні неповнолітнього ОСОБА_7 в злочинну діяльність, за обставин зазначених у вироку, повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюється в апеляційних скаргах.
Також повністю доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб.

Беручи до уваги, що в апеляційних скаргах прокурора, представника потерпілої ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 не оспорюється винуватість ОСОБА_10 у вчиненні ним злочинів передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.6, 187 ч.4, 304 ч.1 КК України, апеляційний суд керуючись ст. 404 КПК України та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 1 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» не наводить доводи на підтвердження вини ОСОБА_10 у вчиненні поставлених йому у вину злочинів та їх кваліфікації.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_14 поєднаним з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, за обставин зазначених у вироку, повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Так, сам ОСОБА_7 в суді першої та апеляційної інстанції пояснив, що ОСОБА_10 є його дядьком, з яким він підтримував нормальні стосунки, і з дозволу матері більше місяця до вчинення злочину проживав в їх будинку по АДРЕСА_1 . 15 серпня 2014 року, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_10 приїхав додому на таксі з потерпілим ОСОБА_14 , він вийшов на вулицю зустріти їх, в розмові ОСОБА_10 сказав йому що потім все пояснить і дав пакет та телефон, після чого зайшов з потерпілим до будинку, де в окремій кімнаті розпивали алкогольні напої, з кімнати доносився шум і крики, а він в цей час знаходився в іншій кімнаті говорив з другом по телефону, грав у ігри в телефоні та виходив на вулицю.

Через деякий час, на прохання ОСОБА_10 , він зайшов в кімнату і побачив що той сидить на дивані, руки у нього були в крові, попільниця зі слідами крові перевернута, а потерпілий лежав на підлозі з ножовими пораненнями на тілі, кривавим обличчям, навколо нього було багато крові. ОСОБА_10 попросив його принести води і ніж та нікому про побачене не розповідати.

Він подав ОСОБА_10 ніж, приніс відро води, потерпілий був ще при свідомості та намагався щось сказати. ОСОБА_10 облив обличчя ОСОБА_14 водою, за його вказівкою зняв з пальця потерпілого каблучку, після чого ОСОБА_10 говорив з кимось по телефону та сказав йому, коли приїде таксі вийти на вулицю і сказати, що ОСОБА_10 тут не живе.

Після цього, потерпілого, який був ще живий вони загорнули в простирадло і коли він помер понесли до мосту через струмок по вул. Нахімова, в м. Чернівці, де злякавшись перехожих не втримали і тіло впало з мосту, а коли повернулись додому, переодягнулись та пішли в напрямку центра міста і по дорозі були затримані працівниками міліції. У вчиненому розкаюється, просив суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину у вчинених злочинах частково, підтвердив, що 15 серпня 2014 року, приблизно о 19 годині, в кафе на автостанції по вул. Галицький шлях, 4, в м. Чернівці познайомився з ОСОБА_14 , розпивав з ним спиртні напої, а коли гроші закінчились зняли кошти із заробітної карточки потерпілого ОСОБА_14 , придбали спиртне і приїхали до нього додому в будинок по АДРЕСА_1 , де продовжили вживати алкогольні напої.
Тілесні ушкодження потерпілому наносив він ножем, який йому на його прохання подав ОСОБА_7 .
Коли потерпілий помер, він з ОСОБА_7 віднесли його до мосту, через річку по вул. Нахімова, в м. Чернівці, по дорозі забрали золоту каблучку та мобільний телефон, опинившись на мосту злякались людей, які появились і не втримавши тіло потерпілого, воно впало з мосту.

Свідок ОСОБА_15 показав суду, що 15 серпня 2014 року приблизно о 24 год. 00 хв. йому зателефонував ОСОБА_10 і запросив в гості, сказав, що є можливість погуляти за рахунок знайомого.
Близько 01 год. 00 хв. 16 серпня 2014 року він приїхав до будинку по АДРЕСА_1 , де жив ОСОБА_10 , зателефонував йому, однак він на телефонні дзвінки не відповідав, а обвинувачений ОСОБА_7 сказав що ОСОБА_10 в цьому будинку не проживає.
Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пояснили суду, що близько 2 год. 00 хв. 16 серпня 2014 року вони повертались додому, і побачили двох чоловіків, які скинули з моста через струмок, що по вул. Нахімова, в м. Чернівці, чоловіка, після чого втекли, а вони про це повідомили правоохоронні органи.
З протоколу огляду місця події (Т. № 1, а.с. №№ 54-66) видно, що під лівим краєм автомобільного мосту через струмок по вул. Нахімова, в м. Чернівці, виявлено труп потерпілого ОСОБА_14 .
З протоколу огляду житлового будинку по АДРЕСА_1 (Т. № 1, а.с. №№ 78-87) вбачається, що обстановка в кімнати порушена, з місця події вилучено два ножі, попільницю, три мобільних телефони, сліди руки та наволочки з нашаруваннями речовини бурого кольору.
З висновку експертизи № 317 від 23 грудня 2014 року (Т. № 2, а.с. №№ 138-141) видно, що генетичні ознаки клітин на руків`ї ножа (об`єкт) збігаються з генетичними ознаками зразка крові обвинуваченого ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразків крові потерпілого ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_10 .
Даний факт свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_7 з метою заволодіння майном ОСОБА_14 теж брав участь в заподіянні йому тілесних ушкоджень ножем.
Згідно з висновком експерта (Т. № 1, а.с. №№ 211-220) від 19 січня 2015 року, сліди трьох суміжних пальців руки та долоні руки вилучені в ході огляду місця події з кімнати АДРЕСА_3 , де було вчинено розбійний напад на потерпілого ОСОБА_14 належить обвинуваченому ОСОБА_7 .
З протоколів пред`явлення речей для впізнання (Т. № 1, а.с. №№ 146-163) видно, що потерпіла ОСОБА_12 впізнала належні потерпілому ОСОБА_14 золотий перстень, каблучку та чехол від мобільного телефону, які були вилучені в обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 при їх затриманні 16 серпня 2014 року (Т. № 4, а.с. №№ 11-14).
З висновку судово-медичної експертизи (Т. № 1, а.с. №№ 106-110) видно, що у потерпілого ОСОБА_14 було виявлено тілесні ушкодження у виді ран: на спині зліва на відстані 7 см від остистого відростка 7 шийного хребця та 45 см від куприкової кістки у горизонтальному напрямку 9-3 згідно умовного циферблату годинника, на 9-гострий, на 3-П подібний, на спині зліва на відстані 5,0 см від остистого відростка 7 шийного хребця та 43 см від куприкової кістки у горизонтальному напрямку згідно умовного циферблату годинника 9-3, на 9-гострий, на 3-П подібний: на спині зліва на відстані 9,0 см від остистого відростка 7 шийного хребця та 41,5 см від куприкової кістки у косовертикальному напрямку згідно умовного циферблата годинника 11-5 на 11-гострий, на 5-11 подібний; на передній поверхні 1 пальця лівої руки; на першому пальці лівої руки; на першому пальці правої руки; на тильній поверхні першого пальця правої руки; в нижній третині правого передпліччя; в нижній третині правого передпліччя по передній поверхні у кількості 3-х; в середній третині правого передпліччя по задньо-зовнішній поверхні; в скроневій ділянці справа по задній поверхні правого вуха у кількості 3-х; по задній поверхні лівого вуха у кількості 2-х, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у виді: синців, що розташовуються: на верхній повіці правого ока з переходом на нижню повіку у внутрішнього кута; на верхній повіці лівого ока з переходом на зовнішню повіку у зовнішнього кута; на чолі справа з переходом на волосяну частину голови; на щоці справа; на щоці зліва; у верхній третині лівого плеча по задній поверхні, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень; крововиливи в м`які тканини волосяної частин голови збоку внутрішньої поверхні в лобній ділянці справа; в лобній ділянці зліва; в тім`яної скроневій ділянці справа; тім`яної скроневій ділянці зліва, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень; крововиливи в м`які тканини грудної клітки, переломи 8-9 ребер по середньо аксілярній лінії зліва з крововиливами темно-червоного кольору в оточуючій м`які тканини, закритий перелом ключиці зліва, які відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що призвели до довготривалого розладу здоров`я.
Досліджені судом першої та апеляційної інстанції докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про недоведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_14 .
Таким чином, сукупністю зібраних у справі доказів досліджених в суді першої та апеляційної інстанцій, винуватість ОСОБА_10 у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_14 з корисливих мотивів та втягненні неповнолітнього ОСОБА_7 в злочинну діяльність, неповнолітнього ОСОБА_7 у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, повністю доведені, тому дії ОСОБА_10 за ст.ст. 115 ч.2 п.6, 187 ч.4, 304 ч.1 КК України та ОСОБА_7 за ст. 187 ч.2 КК України кваліфіковані правильно.

Що стосується міри покарання, призначеної обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , то вона не відповідає тяжкості вчинених ними злочинів та даних про їх особи, і є явно несправедливою через її м`якість.
У відповідності до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з п. 3 Постанови Пленуму верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Обвинувачений ОСОБА_10 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, звільнившись 14 травня 2014 року з місць позбавлення волі, протягом трьох місяців після звільнення знову, у стані алкогольного сп`яніння вчинив три умисних, корисливих злочини, два з яких відносяться до корисливих особливо тяжких.
Згідно з ст. 34 КК України, рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Як вбачається з наявних у кримінальному провадженні копій вироків та документів (Т. № 4, а.с. №№ 83-93), ОСОБА_10 22 грудня 2010 року був засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі та 09 березня 2011 року за ст.ст. 190 ч.1, 70 ч.4 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі, судимості за які не впливають на кваліфікацію злочинів передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.6, 187 ч.4, 304 ч.1 КК України, тому утворюють рецидив злочинів, однак суд цю обставину, а також вчинення корисливих злочинів у стані алкогольного сп`яніння не визнав такими, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , і своє рішення в порушення вимог ч. 2 ст. 67 КК України у вироку не мотивував, внаслідок чого необґрунтовано призначив ОСОБА_10 за ст.ст. 115 ч.2 п.6, 187 ч.4 КК України покарання передбачене найнижчою межею встановленою санкціями цих законів.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисний, корисливий, тяжкий злочин, тікав з дому, до нього застосовувалися заходи виховного характеру за вчинення суспільно небезпечних діянь.

У характеристиці на ОСОБА_7 зі школи (Т. № 4, а.с. № 178) зазначено, що він часто прогулював уроки, до громадських доручень ставився недбало та безвідповідально, відносини з шкільним колективом у нього негативні, більшість учнів його ігнорує тому висновки суду в вироку, що ОСОБА_7 посередньо характеризується не відповідають дійсності.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_7 покарання через м`якість, внаслідок невідповідності його тяжкості вчинених ними злочинів та їх особам.

При призначенні ОСОБА_10 та ОСОБА_7 покарання апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, дані про їх особи та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, при обранні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання апеляційний суд враховує, що він будучи раніше судимим, протягом трьох місяців після звільнення з місць позбавлення волі, у стані алкогольного сп`яніння вчинив три умисних, корисливих, закінчених злочини, два з яких відносяться до особливо тяжких.
Рецидив злочину та вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 злочинів у стані алкогольного сп`яніння апеляційний суд визнає обставинами, що обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 апеляційний суд враховує, що він вчинив умисний, корисливий, закінчений злочин, негативно характеризується.

Часткове визнання ОСОБА_7 вини у вчиненому злочині, сприяння його розкриттю та скоєння злочину у неповнолітньому віці, колегія суддів визнає обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, які дають підстави для застосування до нього ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої ст. 187 ч. 2 КК України.

У зв`язку з м`якістю призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, не підлягає задоволенню апеляційна скарга ОСОБА_8 про застосування до нього ст. 75 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково повернув ножі, якими потерпілому ОСОБА_14 наносились тілесні ушкодження обвинуваченому ОСОБА_10 , тому їх необхідно знищити.

Також суд невірно стягнув з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 судові витрати в солідарному порядку, оскільки згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
Беручи до уваги ці обставини, суд визначає частку обвинуваченого ОСОБА_10 в судових витратах в сумі 30 000 грн. 00 коп. і обвинуваченого ОСОБА_7 в сумі 6 092 грн. 70 коп.
Колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, нова редакція якої набрала чинності 24 грудня 2015 року.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 409, 414, 418, 420 ч.1 п.2 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляційні скарги прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 та представника потерпілої ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 задовольнити, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 листопада 2015 року щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, а також в частині стягнення солідарно з обвинуваченого ОСОБА_10 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 , на користь держави, коштів за проведення судових експертиз, в сумі 36 092 грн. 70 коп., скасувати.

Призначити ОСОБА_10 покарання:

за ст. 115 ч.2 п.6 КК України у виді дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

за ст. 187 ч.4 КК України у виді дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

за ст. 304 ч.1 КК України у виді п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання ОСОБА_10 призначити у виді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

Призначити ОСОБА_7 за ст. 187 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді чотири роки позбавлення волі.

Взяти обвинуваченого ОСОБА_7 під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_10 обчислювати з 16 серпня 2014 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення в період з 16 серпня 2014 року по 13 січня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з 13 січня 2016 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в період з 16 по 19 серпня 2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 30 000 грн. 00 коп.
Стягнути із законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 6 092 грн. 70 коп.
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 листопада 2015 року в частині повернення речових доказів, двох ножів, які упаковані в сейф-пакет, змінити, ці два ножі знищити.

В решту частині вирок залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які утримуються під вартою в той самий строк з дня вручення їм копії вироку.

Головуючий, суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4

13.01.2016 року

ОСОБА_2