Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/1122/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2015 року.
Цією ухвалою щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новгородка Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.09.2010 року вироком Новгородського районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 27.12.2010 року вироком Новгородського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 28.05.2013 року вироком Новгородського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 3 роки;

- 19.11.2013 року вироком Новгородського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 24.12.2013 року вироком Новгородського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. 12.02.2015 року ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» невідбуту частину строку покарання 3 роки 9 місяців, скорочено на ? , а саме на 1 рік 10 місяців 19 днів,
залишено без задоволення заяву про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Кримінальне провадження розглянуто з участю прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
У апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить переглянути ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції , просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.10.2015 року, заяву засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільненні від відбування покарання залишено без задоволення. Рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_6 поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки за час відбування покарання мав 2 заохочення та 4 стягнення із них: 3 попередження; 15 діб ДІЗО за вилучення бражної закваски.

Також, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах особової справи відсутні дані про те, що ОСОБА_6 залучений до праці на підприємствах, у майстернях колоній, на державних або інших форм власності підприємства, що свідчить тільки лише про формальне право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, і не є фактом зміни поведінки засудженого на краще.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Дослідженням матеріалів провадження, колегією суддів встановлено, що за період відбування покарання засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні його заяви про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2013 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. Даний вирок суду першої інстанції звернено до виконання.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.02.2015 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» засудженому ОСОБА_6 невідбуту частину покарання 3 роки 9 місяців, скорочено на ? , а саме на 1 рік 10 місяців 19 днів.
Отже, на час звернення із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, ОСОБА_6 фактично відбув 2/3 строку призначеного покарання, за вчинення тяжкого злочину, тобто у засудженого були передбачені законом підстави для звернення із заявою про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Проте, згідно характеристики, затвердженої начальником Кіровоградської виправної колонії №6, засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо. За час перебування в Кіровоградському СІЗО, з 26.10.2013 року допустив 2 порушення режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО.

З 16.05.2014 року засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в Кіровоградській виправній колонії № 6. За час відбування покарання в установі, допустив 2 порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи.

Однак, незважаючи на те, що накладені на ОСОБА_6 під час перебування в СІЗО і в Кіровоградській виправній колонії № 6, стягнення погашені у встановленому законом порядку, за висновками комісії, засуджений не довів свого виправлення та не заслуговує на умовне-дострокове звільнення від відбування покарання.

При цьому, колегія суддів враховує, що хоча засуджений ОСОБА_6 дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, але робить це з метою отримати поблажливість, через особисту неорганізованість не завжди сумлінно ставиться до виконання передбачених законом вимог персоналу.

На виробництві установи не працевлаштований, проявляє негативне ставлення до праці.

За вироком суду, засуджений ОСОБА_6 має відшкодувати завдану шкоду в сумі 1165 грн. 42 коп., але шкоду не відшкодував.

Таким чином, незважаючи на те, що відповідно до положень ст. 81 КК України у ОСОБА_6 формально виникли передбачені законні підстави для звернення до суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, але матеріали провадження не містять даних, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, що об`єктивно підтверджується характеристикою (м.п.12-13).

З огляду на викладене та на особу засудженого ОСОБА_6 , який п`яті разів притягувався до кримінальної відповідальності, з них : - два рази за вчинення тяжких корисних злочинів; - два рази за вчинення злочинів середньої тяжкості; - один раз за вчинення злочину невеликої тяжкості, колегія суддів дійшла переконання, що суд першої інстанції на підставі всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого розгляду провадження правильно встановив, що засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні подання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставин апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.10.2015 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання її копії.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4