Справа № 344/8819/15-к
Провадження № 1-кп/344/378/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

представника відділу у справах дітей ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9-класу Солотвинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату, непрацюючого, неодруженого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 01.03.2015 року приблизно о 17.38 год. ОСОБА_5 перебуваючи по вул. 24 серпня в м.Івано-Франківську, діючи умисно, підбіг до малолітньої ОСОБА_9 та відкрито, без застосування фізичного насильства, вирвав з її рук мобільний телефон «Леново» А-560, що належить її матері ОСОБА_10 вартістю 1860 гривень, у якому знаходилась сім-карта оператора мобільною зв`язку ПрАТ «МТС» вартістю 10 гривень. Заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік та у подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1870 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, обвинувачений суду показав, що він 01.03.2015 року приблизно о 17.00 на вул. 24 серпня в м.Івано-Франківську підійшов до потерпілої ОСОБА_9 і відкрито викрав у неї мобільний телефон «Леново». Викраденим мобільним телефоном - користувався, а у подальшому даний телефон був вилучений працівниками міліції. У вчиненому розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, злочин вчинив вперше, має постійне місце проживання, навчається, хворіє, має матір-інваліда, яка виховує його самостійно, відсутність претензій матеріального характеру зі сторони потерпілої, думку потерпілої щодо несуворого покарання обвинуваченого, та обставини, що обтяжують і пом`якшують його покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - не встановлено. Обставинами, які пом`якшують його покарання, є щире каяття у вчиненому та вчинення злочину неповнолітнім. Крім того, суд враховує умови життя і виховання неповнолітнього обвинуваченого, вплив на нього дорослих, рівень його розвитку, соціально-психологічні риси та особливості його особи.

За таких обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.186 КК України з врахуванням правил, встановлених ст.102 КК України. Одночасно суд вважає, що відповідно до ст.105 КК України, неповнолітній ОСОБА_5 , який вчинив злочин середньої тяжкості, може бути звільнений від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, оскільки судом встановлено, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки неповнолітній обвинувачений на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

При обранні неповнолітньому примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини провадження, дані про його особистість, а саме те, що більша частина навчальних та виховних позитивних впливів здійснюється на дитину в межах сім`ї. Суд також вважає, що мати здатна забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього та постійний контроль за його поведінкою. За таких обставин, на підставі п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього обвинуваченого слід застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 під нагляд його матері ОСОБА_6 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі п.3 ч.2 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру - передати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 під нагляд його матері ОСОБА_6 строком на 1 (один) рік.
Речові докази: мобільний телефон ««Леново» А-560» (а.с.90) повернути за належністю його законному володільцю ОСОБА_10 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1