Путивльський районний суд Сумської області
Справа № 1-68 10
ВИРОК

Іменем України

25 червня 2010 року Путивльський районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Толстого О.О.

при секретарі - Фостовій М.М.

з участю: прокурора - Стеценка О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученої, повна загальна середня, не працюючої, раніше судимої: 24.12.2009 р. Путивльським райсудом Сумської області за ч.І ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Путивльського районного суду Сумської області від 24 грудня 2009 року ОСОБА_1 засуджена за ч.І ст.185 КК України до 240 громадських робіт.

18 січня 2010 року ОСОБА_1 взята на облік в Глухівському підрозділу кримінально- виконавчої інспекції у Путивльському районі (далі - КВІ), де їй було розяснено порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт, визначені ст. 37 КВК України.

Відбуваючи призначене покарання за місцем свого проживання - на території Манухівської сільської ради Сумської області, в порушення встановлених порядку та умов його відбування, ОСОБА_1 з 11.02.2010 р. по 17.02.2010 р. відпрацювала 20 годин, після чого без поважних причин перестала виходити на роботи.

Після винесення 26.02.2010 р. офіційного попередження інспектором КВІ відпрацювала з

11.03.2010р. по 26.03.2010 р. 48 годин, після чого на роботу виходити відмовилася без поважних причин, умисно порушуючи умови та порядок відбування призначеного покарання.

Не вийшла на роботи не зважаючи на винесення офіційного попередження інспектором КВІ

29.04.2010р.

Умисно ухиляючись у такій спосіб від відбування громадських робіт за період з 11.02.2010 р. по 29.04.2010 р. відпрацювала лише 68 годин з 216 годин, встановлених за графіком обліку робочого часу.

Відповідно до ч. З ст. 40 КВК України ухиленням засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт є: невиконання встановлених обовязків, порушення порядку та умов відбування покарання, а а також не вихід більш двох разів протягом місяця на громадські роботи.

Підсудна ОСОБА_1 свою вину в цьому злочині визнала повністю, суду підтвердила, що дійсно за вироком суду була засуджена до громадських робіт, які повинна була відбувати за місцем проживання - на території Манухівської сільради. В січні 2010 р. стала на облік до КВІ, де їй було розяснено порядок і умови відбування призначеного покарання. Спочатку виходила на роботу постійно, але згодом стала вживати спиртні напої і перестала відбувати покарання. Не виходила на роботу без поважних причин не зважаючи на попередження інспектора КВІ, сільського голови. У вчиненому щиро кається.

Беручи до уваги те, що такі показання підсудної відповідають фактичним обставинам справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, сумнівів в правильності розуміння останніми змісту цих обставин, добровільності та істинності їх позицій у суду немає, тому обмеживши дослідження доказів у справі в порядку частини 3 статті 299 КПК України допитом підсудної і оголошенням характеризуючих її матеріалів, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього злочину за обставин викладених у вироку.

Злочинні дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт, особою засудженою до цього покарання.

Водночас, суд виключає з обвинувачення як помилкову вказівку органу досудового слідства про наявність кваліфікуючих ознак цього злочину - ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, яке виразилось в навмисному невиконанні встановлених обовязків, порушення порядку та умов відбування покарання, невихід більш двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, оскільки наведене складає обєктивну сторону злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, який є простим за своїм складом.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної - за місцем проживання характеризується негативно, не працює, має малолітню дитину (ІНФОРМАЦІЯ_3), на обліку у лікарів психіатра-нарколога не перебуває, раніше судима.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд визнає обставинами, які помякшують її покарання.

Обставин, які обтяжують покарання підсудної, не вбачається.

За відсутності обтяжуючих обставин та наявності помякшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, з урахуванням особи підсудної, яка має малолітню дитину, суд приходить до висновку про застосування ч. 1 ст. 69 КК України і призначення їй більш мякого покарання, не передбаченого санкцією ч.2 ст. 389 КК України, у виді штрафу.

Вироком Путивльського районного суду Сумської області від 24 грудня 2009 року ОСОБА_1 засуджена за ч.І ст.185 КК України до 240 громадських робіт, яке повністю не відбула. За даними КВІ не відбута частина складає 172 години.

Згідно з вимогами ст. 71, ч. З ст. 72 КК України у разі вчинення особою після постановления вироку, але до повного відбуття покарання нового злочину, остаточне покарання призначається особі за сукупністю вироків, і це покарання повинно бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком. При цьому основне покарання у виді штрафу за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити їй покарання із застосуванням ч.І ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України до цього покарання повністю приєднати невідбутну частину покарання за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 24.12.2009 року у виді 172 годин громадських робіт та за сукупністю цих вироків остаточно визначити ОСОБА_1 до відбування покарання у виді штрафу в розмірі 850 ( вісімсот пятдесят) грн. та у виді громадських робіт строком 172 ( сто сімдесят дві) години, які виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набранням вироку суду законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя підпис:

Копія вірна:

Суддя О.О.Толстой

Путивльського районного суду