ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.09.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

у відритому судовому засіданні в м. Харкові розглянув кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не одружена, з середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
за ч. 1 ст. 286 КК України;
встановив:
ОСОБА_5 , 04.06.2015 року, о 16:20, керуючи технічно справним автомобілем «МІТSUBISНІ МОNТЕRО» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , на якому рухалась зі швидкістю 20 км/г по пр. Московському, зі сторони площі Повстання в напрямку площі Руднєва в м. Харкові, та під час руху перед трамвайною зупинкою «вул. Нікітіна», що розташована на проїзній частині навпроти буд. 91, по пр. Московському в м. Харкові, виявила трамвай та не зупинилася, щоб дати дорогу пішоходам, які йдуть з боку відчинених дверей чим, грубо порушила вимоги пп. 18.8 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
«Водій транспортного засобу повинен зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, які йдуть з боку відчинених дверей до трамваю (або від трамваю), який стоїть на зупинці, якщо посадка чи висадка проводиться з проїзної частини чи посадкового майданчика, розміщеної на ній.,
та скоїла наїзд па пішохода ОСОБА_4 , 1967 року народження, який вийшов з відчинених дверей зазначеного трамваю, здійснюючого висадку-посадку пасажирів та перетинав проїжджу частину зліва направо за напрямком руху автомобіля «МІТSUBISНІ МОNТЕRО» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_4 спричинені наступні тілесні ушкодження:
закриті переломи поперечних відростків 2-3-4 поперекових хребців зліва, які відносяться до категорії пошкоджень середнього ступеня тяжкість по ознаці тривалості розладу здоров`я (п. 2.2.2. Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень».)
закрите часткове пошкодження зв`язкового апарату лівого колінного суглоба, гемартроз лівого колінного суглоба, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які призвели за собою короткочасний розлад здоров`я (п. 2.3.3 Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».
Порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_5 знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками ДТП, та виразилась в тому, що остання керуючи технічно справним автомобілем «МІТSUBISНІ МОNТЕRО» виявивши попереду за напрямком руху свого автомобілю трамвай, який здійснює висадку-посадку пасажирів з проїжджої частини, не зупинилась , щоб дати дорогу пішоходам, які ідуть збоку відчинених дверей від трамваю, що стоїть на зупинці, в наслідок чого допустила наїзд на пішохода ОСОБА_4 , заподіявши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обвинувачена себе винною у пред`явленому кримінальному правопорушенні визнала повністю і підтвердила факт наїзду на пішохода при вказаних обставинах. Завдані потерпілому тілесні ушкодження не спростовує. Вказала, що винною себе визнає добровільно.

Оскільки обвинувачена розуміючи зміст обставин кримінального правопорушення, в яких вона себе визнала винною, і визнає ці обставини в повному обсязі і добровільно, суд, зі згоди учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі і розглянув справу без дослідження доказів.

Суд вважає вину обвинуваченої у пред`явленому їй обвинуваченні доказаною повністю.

Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Вивченням даних про особу обвинуваченої судом встановлене, що вона раніше не засуджувалась, і ні в яких негожих проступках помічена не була, не працює, на обліку в диспансерах не знаходиться, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяння в скоєному, що виразилось в надання допомоги слідству і суду у встановленні обставин злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлене.

З урахуванням обставин справи, характеру і ступені тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої і пом`якшуючих покарання обставин, суд призначає їй покарання не пов`язане із позбавленням волі, оскільки її перевиховання та виправлення можливі без ізоляції від суспільства.

Оскільки обвинувачена грубо порушила Правіла дорожнього руху, що привело до спричинення потерпілому тілесних ушкоджень під час коли він виходив із стоячого трамваю на зупинці громадського транспорту і мав перевагу в русі, то суд призначає обвинуваченої додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілим заявлений цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинуваченої моральну шкоду в сумі 45 000,00 грив., яка була завдана йому протиправними діями обвинуваченої.

Обвинувачена даний позов визнала частково і не заперечувала проти того, що в результаті вказаних в обвинувальному акті подій потерпілому завдана моральна шкода. Але вона не згодна з вказаною потерпілим судомою і вказує, що з урахуванням її матеріального становища вона згодна виплатити потерпілому моральну шкоду в сумі 5 000,00 грив., яку вона пропонувала потерпілому сразу після ДТП, а він відмовився від її отримання.

Судом встановлене, що в результаті порушення обвинуваченою ПДР України потерпілому буле причинене пошкодження здоров`я у вигляді закритих переломів поперечних відростків 2-3-4 поперекових хребців зліва, а також закритого часткового пошкодження зв`язкового апарату лівого колінного суглоба, гемартроз лівого колінного суглоба.
В результаті вказаного пошкодження здоров`я потерпілому було завдано моральної шкоди, яка виразилась в тривалих фізичних стражданнях, а також в тому, що він змушений тривалий час знаходиться в лікарні і продовжує лікування, не може вести активний образ життя, влаштуватися на роботу і заробляти на своє життя, змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

З урахуванням наведеного, а також з урахуванням матеріального становища обвинуваченої, суд встановлює суму моральної шкоди в 30 000,00 грив.. Вказану суму суд стягує з обвинуваченої, як винної особи, на користь потерпілого ОСОБА_4 ..

Прокурор, який підтримує обвинувачення, також подав цивільний позов, в якому просить стягнути з обвинуваченої на користь держави 5 175,28 грив., які були витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_4 і лікарні.

Обвинувачена проти позову прокурора заперечувала з тих підстав, що лікування в України безкоштовне. Вона не скоювала ніяких протиправних дій відносно держави або лікарні, де знаходився на лікуванні потерпілий.

Суд задовольняє даний позов з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього Кодексу.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи в результаті неправомірних дій обвинуваченої, яка порушила ПДР України і скоїла наїзд на потерпілого, чим причинила йому тілесні ушкодження, потерпілий з 04.06.2015 року по 26.06.2015 року був змушений лікуватись в КЗОЗ «ХМКЛШМНД ім. проф. Мєщанінова» і на його лікування було витрачено 5 175,28 грив., що підтверджується довідкою лікарні.

Оскільки КЗОЗ «ХМКЛШМНД ім. проф. Мєщанінова» є комунальним закладом і фінансується з бюджету, то вказана сума підлягає стягненню на користь держави.

Під час досудового слідства обвинуваченій міра запобіжного заходу не обиралась, а тому суд таку міру не обирає.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною за ч. 1 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шости) місяців обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком в 1(один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену від відбування призначеного їй основного покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком в 1 (один) рік.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково, прокурора повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 30 000,00 грив..

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 5 175,28 грив., витрачений на лікування потерпілого ОСОБА_4 ..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: