Справа № 536/42/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження по обвинуваченню :

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хильківка, Хорольського району ,

Полтавської області , українця , громадянина України ,

пенсіонера , з середньою освітою, вдівця,

жителя

АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 01.11.2015 року близько 18 години 30 хвилин перебував на території свого домоволодіння : будинок АДРЕСА_1 . В цей час почув образливі слова на свою адресу від свого сина ОСОБА_4 , що перебував поза межами домоволодіння . ОСОБА_5 вийшов на вулицю за межі свого домоволодіння . ОСОБА_5 продовжував словесні образи на адресу ОСОБА_5 , після чого між ними почалася сварка . В цей момент у ОСОБА_5 на грунті тривалих неприязних відносин та з помсти за нанесену образу виник злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 наніс численні удари кулаками правої та лівої руки по обличчю та голові ОСОБА_4 .

Потім ОСОБА_5 відштовхнув від себе ОСОБА_4 , який впав на землю та знайшов порожню склянну пляшку та нею наніс останньому удар порожньою пляшкою по голові .

Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 були нанесені тілесні ушкодження у вигляді : закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку , множинних забійних ран обличчя і волосистої частини голови , гематоми м`яких тканин обличчя , навколо правого і лівого ока ; множинні забійні рани тилу правої і лівої кистей ; садна спини і нижніх кінцівок , які утворилися від не однократної дії тупого , твердого обмежено-контактуючого , граничного предмету , видовженого характеру , можливо в результаті нанесення ударів ним в дані анатомічні ділянки тіла , які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1252 від 18 12.2015 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень , що спричинили короткочасний розлад здоров`я .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, розкаявся , цивільний позов визнав повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, оскільки ним нанесено умисно легкі тілесні ушкодження потерпілому , що спричинили короткочасний розлад здоров`я .

Оскільки обвинувачення визнано обвинуваченим ОСОБА_5 фактичні обставини ніким не оспорюються , то в відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України ,суд вважає недоцільним досліджувати докази у відношенні фактичних обставин справи, розяснюючи обвинуваченому ОСОБА_4 , що він при таких обставинах позбавляється права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Призначаючи покарання , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки

скоєного , особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину , щиро кається в скоєному ,визнання цивільного позову , що є пом`якшуючими вину обставинами , думку потерпілого ОСОБА_4 відносно міри покарання ,

за місцем проживання характеризується позитивно , раніше не судимий .

Обтяжуючих вину обставин не встановлено .

За таких обставин ОСОБА_5 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались .

Цивільний позов прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи , яка потерпіла від злочину в сумі 1 743 гривни підлягає задоволенню, як доведений в судовому засіданні та підтверджений документально, так як витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Речові докази відсутні .

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом , встановленим законом , який вирішить спір .

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами , внесеними Протоколом № 11 - статтею 2 про право на оскарження в кримінальних справах кожен , кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення , має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку . Здійснення цього права , включаючи підстави , на яких воно може бути здійснене , регулюється законом .

Керуючись ст. ст. 349,373, 374, КПК України, Конвенції про захист прав

людини і основоположних свобод ,суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 статті 125 КК України, з застосуванням ст.. 69 КК України призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривен .

Цивільний позов прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи , яка потерпіла від злочину в сумі 1 743 гривни задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Кременчуцької центральної районної лікарні 1 743

( одну тисячу сімсот сорок три ) гривни .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1