Справа № 591/6761/14-к Провадження № 1-кс/591/1065/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2014 року м. Суми
Скаржник до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність.
Слідчий проти задоволення скарги заперечував.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Тимчасово вилученим також є майно отримане в результаті огляду (ч.2 ст.168 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (ч.5 ст.171 КПК України).
Зазначені положення КПК України регламентують загальний порядок використання як доказів вилучених слідчим речей і документів.
Однак, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення в ході обшуку врегульовано спеціальними нормами, а саме ст.234-236 КПК України.
В силу ч.7 ст.236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Тобто, до тимчасового вилученого в ході обшуку майна відносяться лише речі, вилучення яких не санкціоновано слідчим суддею при винесенні ухвали про дозвіл на обшук.
Судом встановлено, що Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19.06.2014р. по справі №591/4297/14-к містить пряму вказівку на можливість вилучення мобільних телефонів, сім - карток за адресою: АДРЕСА_1 , для відшукання знарядь і засобів вчинення злочину.
Обов`язок слідчого звертатися з клопотанням про накладення арешту на речі, котрі визначені в ухвалі про обшук КПК України не передбачений.
Положення ч.2 ст.168 КПК України, на застосуванні якого наполягав захисник, про те, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду слід розуміти як можливість слідчого в ході проникнення до володіння особи вилучати інші речі, які не вказані в ухвалі слідчого судді про обшук, і саме такі речі вважатимуться тимчасового вилученим майном.
Таким чином, суд не вбачає суперечностей в застосуванні ч.2 ст.168 КПК України та ч.7 ст.236 КПК України.
На підставі ч.2 ст.321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Тому, суд вважає, що норми КПК України, які надають право обмежити користування майном особи в інтересах кримінального провадження є спеціальними по відношенню до норм ст.321 ЦК України та власне і є визначеним законом випадком обмеження права власності.
В зв`язку з цим, скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.97, 167, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Слідчий суддя ОСОБА_1