Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/552/15-к
провадження № 1-кп/368/4/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.01.2016 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4
з участю прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисників обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9
та обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000567 від 07 серпня 2014 року стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлика Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта неповна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
?05.01.2001 р. Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 44, ст. 42 КК України до 1 року позбавлення волі;
?11.12.2001 р. Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
?30.11.2007 р. Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
?15.08.2011 р. Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2013 р., не відбуту частину покарання замінено на обмеження волі. На підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 13.05.2014 р. звільненого умовно-достроково на не відбутий термін покарання 7 місяців 18 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_10 , повторно, 07.08.2014 року, приблизно о 1 год. 30 хв., з метою незаконного збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домогосподарства, що знаходиться в АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_11 , де реалізовуючи свої злочинні наміри, шляхом відкриття металопластикового вікна, проник до будинку, перебуваючи у якому, був упевнений, що його ніхто не бачить. Після чого, вважаючи, що мешканці будинку сплять, почав здійснювати пошуки майна, яке мав намір, таємно викрасти. Так, він виявив у веранді будинку, на тумбочці грошові кошти в сумі в сумі 460 грн. та мобільний телефону «Нокіа Asha» 305, вартістю 694 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Life» з абонентським номером НОМЕР_1 , вартістю 15 грн., на рахунку якої перебували кошти в сумі 40 грн., які належать ОСОБА_7 , які викрав, забравши їх з собою.
Так він, маючи вже при собі, грошові кошти та мобільний телефон, які належать ОСОБА_7 , вибіг через вхідні двері з будинку, тим самим вчинив їх викрадення з приміщення житла ОСОБА_11 .
З викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки па загальну суму 1209 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..185 ч. 3 КК України не визнав повністю та відмовився давати показання та відповідати на запитання відповідно до ст. 63 Конституції України. Проте раніш суду пояснив, що він познайомився із потерпілим ОСОБА_7 , вживаючи з ним спиртні напої. Він його п`яним приводив до додому, і останній запропонував йому залишитися у нього вдома. На наступний день він, проходячи повз магазину, знов побачив потерпілого і з ним продовжив вживати спиртні напої. Він вирішив його провести, та коли привів його до дому, то поклав спати. В цей же день він вживав спиртні напої у дома потерпілого з ОСОБА_12 . На наступний день він прийшов до потерпілого, але йому було зле і вони похмелилися. Після цього вирішили поїхати до його співмешканки ОСОБА_13 . Дячок сказав, що не поїде, і він запропонував йому, щоб він сяде за руль. Але машина не заводилася і вони її товкали. Вранці до ОСОБА_14 приїхала дочка, якій він віддав ключі від машини та пішов. На наступний день він відпочивав і до нього прийшов ОСОБА_12 разом з потерпілим, які поцікавилися у нього чи не брав він телефон потерпілого. На що він повідомив їх, що не брав. Була ситуація з обміном телефонів. Він попросив у ОСОБА_15 телефон, щоб подзвонити. Він був тоді п`яним і його телефон впав у клумбу і вони його почали шукати. Його телефон був у руках. ОСОБА_15 вихватив у нього телефон та втік. Він намагався його догнати. Він знайшов телефон ОСОБА_15 і йому повернув. Стосовно сім картки ОСОБА_15 , то він не пам`ятає, чи повертав її йому. Перебуваючи у потерпілого вдома він варив їсти, відкривав вікно, тому сліди його рук могли залишитися на вікні. Він телефон не викрадав та такого наміру у нього не було.
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_10 вину не визнав, його вина доведена наданими стороною обвинувачення та дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:
?показаннями потерпілого ОСОБА_7 про те, що 07 серпня 2014 року він знаходився по АДРЕСА_3 , де він доглядав свою матір, якій було зроблено операцію. Близько 1 год. 30 хв. ночі він прокинувся від того, що його покликала мати, яка повідомила, що по хаті хтось ходить. Потім вона йому сказала, що це був ОСОБА_16 . Вказати на ОСОБА_17 він не може, оскільки він бачив людину зі спини, на якій була його сорочка, в якій він щоранку порався, та яку він зранку не знайшов. Він мав у користуванні телефон марки Нокіа, який був на дві сім карти, але у телефоні була одна сімкарта. Вказаний телефон він поклав біля свого ліжка. Кошти в сумі 460 грн. він поклав у веранді ввечері, оскільки мав зранку їх віддати. Коли зранку він прокинувся, то помітив відсутність коштів в сумі 460 грн. та телефону. Зранку він про цей випадок розповів сусіду ОСОБА_12 , з яким він поїхав до ОСОБА_18 . Під час розмови вони між собою сварилися, зрозумівши, що нічого не буде він їх покинув та собі поїхав. Коли вранці він спробував подзвонити на свій телефон, то він був вже відключений. Саме його мама впізнала у особі, яка була в них у ночі, ОСОБА_18 . Сітка на вікні стояла завжди, але вона була порізана, коли була вчинена крадіжка. Стосовно того, що ОСОБА_19 в нього декілька днів проживав, то він цього не пам`ятає. Він лише один раз дозволив йому ночувати у нього. Коли він був, то на кухні їсти він не варив, вікон не відкривав. Коли проводили огляд будинку, то відбитки пальців знімали там, де була сітка. Претензій до ОСОБА_17 не має. Щодо покарання, то покладається на погляд суду.
Відповідно до норм ст. 56 КПК України - потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні.
Посилання обвинуваченого на недопустимість як доказу показання потерпілого ОСОБА_7 з чужих слів даних ним в судовому засіданні є необґрунтованими, суд відхиляє та визнає показання потерпілого з чужих слів як допустимий доказ виходячи з того, що судом встановлено, що мама потерпілого ОСОБА_20 в дійсності йому говорила про те, що вона бачила ОСОБА_17 , про що ним було повідомлено під час судового засідання. Потерпілого ОСОБА_7 суд попереджав про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання, тому підстав сумніватися у суду щодо показань потерпілого ОСОБА_7 не має. Окрім того, вони узгоджуються з іншими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_10 на те, що матеріали даного кримінального провадження не містять даних про те, які були викрадені речі у потерпілого, є надуманими, суд відкидає, оскільки під час досудового слідства потерпілий ОСОБА_7 в протоколі допиту зазначав як перелік викрадених у нього речей, так і вартість (т.1 а.с. 61-62), про які також підтвердив у судовому засіданні. Зокрема, що у його користуванні був мобільний телефон марки ASHA 305 із сім картою Лайф, що підтверджується копією товарного чеку та гарантійним талоном, який він купив 02.08.2014 року, а тому суд вважає, що показання потерпілого, дані ним в судовому засіданні є належним та допустимим доказом у справі, не є порушенням вимог діючого КПК України, та відповідно не можуть бути визнані дані докази недопустимими.
Окрім того, вина обвинуваченого ОСОБА_10 також підтверджується допитаними в судовому засіданні свідками обвинувачення, а саме:
?показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що мав у власності мобільний телефон «Нокіа С-100». В один із днів середини липня місяця 2014 року, дату він точно не пам`ятає, приблизно о 22 - 23 год. він йшов по вул. Миру в м. Кагарлик. Там він зустрів тоді ще незнайомого йому чоловіка, як він потім, він дізнався, це був ОСОБА_22 , який попросив в нього мобільний телефон, щоб зателефонувати, але він з ним відійшов і через деякий час повідомив, що він його втратив і запропонував йому свій телефон. Телефон, який забрав у нього ОСОБА_10 був сенсорний мобільний телефон разом з його сім - карткою оператора лайф, номер якої він не пам`ятає, ОСОБА_19 же надав телефон без сім-картки. В подальшому наданим ОСОБА_23 йому телефоном він не користувався. Приблизно через 2 тижні після цього ОСОБА_19 , повернув йому телефон, але без його сім картки. В м. Ірпінь він не телефонував і ОСОБА_24 він не знає;
?показаннями свідка ОСОБА_25 , яка пояснила, що у день крадіжки в неї гавкала собака, тому вона виходила на двір, але нічого не бачила. У пів на сьому ранку її погукав потерпілий ОСОБА_26 та повідомив, що його обікрали, а саме: вкрали телефон та гроші. Мати потерпілого їй говорила, що по їх хаті ходив ОСОБА_19 , а вона його в цей день не бачила. Лише на городі ввечері знайшла сорочку потерпілого ОСОБА_27 , яку він одягав, коли йшов поратися;
?показаннями свідка ОСОБА_24 про те, яка пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_23 вона проживала певний час, а саме: з червня по початок серпня. У них є син, батьком якого зазначений обвинувачений. У її користуванні є телефон, на який ОСОБА_19 часто дзвонив з різних сім карток. Як говорив він їй, що в нього, то вкрали телефон, то він його загубив. У її користуванні був номер НОМЕР_2 , що яким вона користувалася з грудня 2013 року. У кінці серпня чи вересня він приїжджав до неї, але вже з нею не жив. Жив він в інших людей. Ніяких грошей вона від нього не отримувала. По факту крадіжки нічого не знає;
?показаннями свідка ОСОБА_28 , який пояснив, що ОСОБА_17 знає давно. Потерпілий ОСОБА_7 одного разу із ОСОБА_23 пив спиртні напої, а потім останній його проводив його до додому. Він попереджав потерпілого про ОСОБА_29 . Того ж дня, коли відбулася крадіжка потерпілий йому повідомив про це і вони разом з ним поїхали до ОСОБА_17 він думає, що це зробив ОСОБА_19 , хоча при розмові з ним він це заперечував;
?показаннями свідка ОСОБА_30 про те, що вона була залучена в якості понятої при огляді місця події. Вона пам`ятає, що була у будинку, номер якого не пам`ятає, в середині якого була стара жінка. Вона нічого не говорила. Працівники міліції у приміщені писали протокол. Відбитки пальців були вилучені, але де не пам`ятає. Стосовно іншої понятої не пам`ятає;
?показаннями експерта ОСОБА_31 про те, що ним була проведена дактилоскопічна експерта на підставі наданих йому слідів рук, які були вилучені під час огляду місця події від 07.08.2014 року та дактилокарти на ОСОБА_10 . При проведені експертизи він не має права сам збирати дані, оскільки це заборонено їхньою інструкцією;
?показаннями свідка ОСОБА_32 про те, що вона була слідчою при огляді місця події від 07.08.2014 року. Вони приїхали на місце події та оглядали будинок. Біля вікна знаходилась сітка. На вікні були виявлені сліди, які експертом були вилучені. При огляді місця події були присутні двоє понятих, спочатку прийшла одна, а згодом інша. Вони були весь час у двох. Відбитки пальців знімали як із зовнішньої сторони, так і з внутрішньої сторони. Повідомлення надійшло від ОСОБА_33 . Також вона проводила допит потерпілого ОСОБА_33 . Щодо дактилокарти на ОСОБА_17 , то її надали оперативні працівники. Коли приїхали до будинку ОСОБА_26 спочатку провели візуальний огляд, а потім разом з понятими;
?показаннями експерта ОСОБА_34 про те, що він був викликаний та присутнім в якості спеціаліста. Під час огляду місця події він фіксував виявлені ним сліди. Сліди упаковуються у конверт і віддаються слідчому. Сліди папілярних ліній під час огляду вилучалися. Є загальна база по відбитках пальців. Структура ліній не міняється. Він відбирає всі сліди, які були виявлені на місці події. Основні вимоги до заповнення дактилокарти є;
?показаннями свідка ОСОБА_35 про те, що він проводив досудове слідство. Призначивши другу експертизу він направляв дактилокарту на потерпілого. По роздруківці телефону було відомо, де він знаходився та хто до кого дзвонить. Вказаний документ є офіційним документом оператору зв`язку.
Стосовно свідка ОСОБА_11 , то вказаного свідка під час судового розгляду допитано не було, оскільки допитана в судовому засіданні лікар ОСОБА_36 пояснила, що вказаного свідка допитати не можливо, оскільки ОСОБА_20 перенесла операцію, сама рухатися не може. Окрім того, свідок ОСОБА_37 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому покази вказаного свідка дані нею на досудовому слідстві судом до уваги не беруться.
Стосовно заяви свідка ОСОБА_24 про те, що вона відмовляється від наданих показань та просить її більше не викликати, так і заява обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що судом свідка ОСОБА_24 було не попереджено її про ст. 63 Коституції України, суд відкидає, оскільки під час судового розгляду свідку ОСОБА_24 було роз`яснено ст. 63 Конституції України. Проте, вона погодилась давати показання, тому її також було попереджено про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України та приведено до присяги. Підстав відмови від наданих раніше показань свідка в судовому засіданні нормами КПК України не передбачено. Але передбачено притягнення свідка до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві показання.
Стосовно твердження обвинуваченого ОСОБА_10 про те, яким боком тут свідок ОСОБА_21 , суд вважає, що саме після отримання після деталізації телефонних дзвінків, що здійснювалися з мобільного телефону «Нокіа Asha 305» з ІМЕІ -1: НОМЕР_3 та ІМЕІ - 2: НОМЕР_4 , в період часу з 05.08.2014 р. по 20.08.14 р., стала необхідність у допиті свідка ОСОБА_38 , у володінні якого перебував номер, з якого були здійснені дзвінки із мобільного телефону потерпілого, який було викрадено 07.08.2014 року.
Стосовно показань свідка ОСОБА_28 , які обвинувачений вважає недопустимими доказами, то суд вважає, що показання свідка ОСОБА_28 щодо характеристики обвинуваченого, суд не приймає. Проте щодо подій злочину, то вони узгоджуються з іншими доказами, в тому числі показаннями самого обвинуваченого.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що при проведенні огляду місця події була присутня лише одна понята, суд відкидає, оскільки допитання в судовому засіданні ОСОБА_39 яка була понятою, була запрошена першою, а іншою понятою була інша особа ОСОБА_40 , яку було викликано в судове засідання, проте остання не з`явилася, оскільки перебуває на території Росії, про що нею прислано лист на електрону пошту суда, який було оголошено. В кінці протоколу містяться підписи понятих.
Показання експерта ОСОБА_41 про те, що дактилокарта на ОСОБА_10 була складена з порушення і що він міг відмовитися проводити експертизу, суд не може взяти до уваги, оскільки вказане твердження спростовується висновком експерта № 3-02/1592 від 02.12.2015 року про те, що відбитки пальців рук на дактилоскопічній карті на ім`я гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дактилоскопійованого 23.01.2014 р., ідентичні відбиткам пальців рук на ксерокопії дактилоскопічної карти, заповненої на ім`я гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дактилоскопійованого 17.10.1997 р. Дактилоскопічну карту можливо використати для проведення дактилоскопічної експертизи.
Окрім показань свідків, які були допитані в судовому засіданні, винність обвинуваченого ОСОБА_10 доводиться й письмовими доказами по справі, зокрема:
?згідно картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону (т. 1 а.с. 37) вбачається, що до Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області по телефону запис № 2767 від 07.08.2014 р. надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що 07.08.2014 р. близько 2 год. невідома особа через незачинене вікно проникла в будинок по АДРЕСА_3 , звідки скоїла крадіжку;
?згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (т. 1 а.с. 38) вбачається, що слідчий СВ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області прийняла усну заяву від ОСОБА_7 про те, що 07 серпня 2014 року близько 1 год. 30 хв. ночі невідома особа проникла до домогосподарства, що в АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_11 , звідки викрала мобільний телефон «Nokia» та грошові кошти в сумі 460 грн.;
?згідно копії свідоцтва про право власності серії НОМЕР_5 від 30.09.2009 року (т. 1 а.с. 42) вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_4 належить ОСОБА_11 ;
?протоколом огляду місця події від 07.08.2014 р. (т. 1 а.с. 43) та ілюстративною таблицею до протоколу ОМП (т. 1 а.с. 44 - 46), який було проведено в присутності двох понятих, спеціаліста ОСОБА_42 та потерпілого ОСОБА_7 про те, що місцем огляду є домогосподарство, яке належить ОСОБА_11 та розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Вхід до домогосподарства здійснюється через одностворчату металеву хвіртку, яка має врізний замок. На території домогосподарства розташований будинок одноповерхова цегляна споруда, вкрита шифером. Вхід до будинку здійснюється через двостворчаті дерев`яні двері, які на момент огляду є відчинені та пошкоджені. З правого боку від вхідних дверей на лаві під металопластиковим вікном на момент огляду зачинене, мається москітна сітка. За вхідними дверима розташована веранда, в якій з лівого боку мається дерев`яна тумба та телевізор. З веранди мається прохід до кухні з якої є прохід до прихожої кімнати з якої через відчинені двері мається прохід до спальної кімнати справа та до зали зліва. В приміщенні зали з правого боку мається шафа та диван поблизу якого мається два стільці з одягом та рушниками, на яких знаходився викрадений мобільний телефон. В будинку обстановка не порушена. З вікна кухні вилучено десять слідів рук, з них 1-6 із зовнішньої сторони, 7-10 із внутрішньої сторони;
?копією товарного чеку від 02.08.2014 року (т. 1 а.с. 46), з якого вбачається, що вартість мобільного телефону ASHA 305 складає 694 грн. та вартість стартового пакету становить 15 грн., а всього 709 грн.;
?копією гарантійного талону на мобільний телефон ASHA 305 (т. 1 а.с. 47) вбачається, що є додатком до телефону та на якому вказано два імейла телефону, що вказує, що він був на дві сім карти та куплений 02.08.2014 року;
?висновком експерта № 171 від 12.08.2014 року (т. 1 а.с. 51-55) про те, що серед 10 слідів папілярних ліній вилучених під час проведення огляду місця події 07.08.2014 р. в м. Кагарлик по вул. 97 Стрілецької Дивізії, 21 придатними для ідентифікації по них особи являються сліди № 1; 2; 3; 4; 5; 7; 8; 10, що залишені нігтьовими фалангами пальців рук. Сліди № 6; 9 не являються придатними для ідентифікації по них особи. Слід пальця рук № 3 залишений великим пальцем правої руки, сліди № 7 та № 1 залишені вказівним пальцем правої руки, слід № 2 залишений середнім пальцем правої руки, слід № 10 залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_10 ;
?постановою про визнання та приєднання до справи речовими доказами (т. 1 а.с. 56), а саме: десять слідів папілярних ліній, які поміщені в паперовий конверт та передані під час судового розгляду до Кагарлицького районного суду Київської області;
?ухвалою про тимчасовий доступ до речей і документів від 01.09.2014 року (т. 1 а.с. 73) надано доступ до документів, а саме: «Деталізації телефонних дзвінків, що здійснювалися з телефону марки «Hokia Asha 305» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 в період часу з 05.08.2014 р. по 20.08.2014 р.» з зазначенням даної інформації на паперових та електронних носіях, а саме: даних про вхідні та вихідні дзвінки, СМС, переадресація з вказуванням адрес розташуванням базових станцій, дата, час та тривалість з`єднань;
?деталізацією телефонних дзвінків, що здійснювалися з мобільного телефону «Нокіа Asha 305» з ІМЕІ -1: НОМЕР_3 та ІМЕІ - 2: НОМЕР_4 , в період часу з 05.08.2014 р. по 20.08.2014 р., згідно якої останній дзвінок з телефону з абонентського номера, який належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: НОМЕР_1 здійснено 07.08.2014 р. о 4 год. 42 хв. Наступний дзвінок здійснено, з вказаного телефону 11.08.2014 р., тобто після вчинення його крадіжки з абонентського номера НОМЕР_6 , який на той час перебував у користуванні у ОСОБА_10 та який у ОСОБА_10 залишився після обміну телефонами з ОСОБА_21 . Крім того, з зазначеного телефону з 12.08.2014 р. йшли дзвінки на телефон з № НОМЕР_7 , що належав співмешканці ОСОБА_10 ОСОБА_24 ;
?висновком експерта № 3-02/1592 від 02.12.2015 року про те, що на десяти прозорих липких стрічах зі слідами папілярних узорів, які були виявлені та вилучені 07.08.2014 року під час огляду домогосподарства в АДРЕСА_3 , наявні одинадцять слідів папілярних узорів з найбільшими розмірами по вісях. 13x14мм, 13x15мм, 20x34мм, 6x17мм, 11x24мм, 18x21мм, 11x14мм, 13х16мм, 13x17мм, 11x15мм та 14x16мм. Вісім слідів папілярних узорів з найбільшими розмірами по вісях 13x14мм, 13x15мм, 20x34мм, 6x17мм, 11x24мм, 13x16мм, 13х17ммта 14x16мм - придатні для ідентифікації по ним особи. Три сліди папілярних узорів з найбільшими розмірами по вісях 18х21мм, 11x14мм та 11x15мм - не придатні для ідентифікації по ним особи. Слід папілярного узору руки з найбільшими розмірами по вісях 11x24мм, залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сліди папілярних узорів рук з найбільшими розмірами по вісях: 13x14мм та 13x16мм залишені вказівним пальцем правої руки; слід папілярного узору руки з найбільшими розмірами по вісях 13x15мм залишений середнім пальцем правої руки; слід папілярного узору руки з найбільшими розмірами по вісях 20x34мм залишений великим пальцем лівої руки; два сліди папілярних узорів рук з найбільшими розмірами по вісях 6x17мм та 13x17мм залишені мізинним пальцем лівої руки; слід папілярного узору руки з найбільшими розмірами по вісях 14x16мм залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сліди папілярних узорів з найбільшими розмірами по вісях 13x14мм, 13x16мм, 13x15мм, 20x34мм, 6x17мм, 14x16мм співпадають за загальними та окремими ознаками деталей будови папілярних узорів (початків, закінчень, злиття та розгалужень папілярних ліній, тощо), їх формі та взаємному розташуванню з відбитками (відтисками) рук на дактилоскопічній карті на гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дактилоскопійованого 23.01.2014 та на ксерокопії дактилоскопічній карті на гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дактилоскопійованого 17.10.1997. Відповісти на питання: «Якщо можливо, то визначити положення тих осіб, чиї сліди є придатними та були виявлені під час огляду домогосподарства в АДРЕСА_3 та вказати по кожному сліду окремо» не можливо у зв`язку з тим, що дане питання не входить до переліку питань які вирішує дактилоскопічна експертиза. Відповісти на питання: «Чи можливо сліди папілярних ліній, які виявлені 07.08.2014 року під час огляду домогосподарства в АДРЕСА_3 , які виявлені ззовні, залишити перебуваючи не в середині будинку? Якщо так, то вказати, які саме сліди були залишені таким чином?» не можливо у зв`язку з відсутністю обґрунтованих методик. Відповісти на питання: «Чи можливо встановити, які саме сліди папілярних ліній, які виявлені 07.08.2014 року під час огляду домогосподарства в АДРЕСА_3 , можливо залишити лише перебуваючи ззовні будинку? Якщо так, то вказати, які саме сліди були залишені таким чином? не можливо у зв`язку з відсутністю обґрунтованих методик. Відбитки пальців рук на дактилоскопічній карті на ім`я гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дактилоскопійованого 23.01.2014, ідентичні відбиткам пальців рук на ксерокопії дактилоскопічної карти, заповненої на ім`я гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дактилоскопійованого 17.10.1997 р. Дактилоскопічну карту можливо використати для проведення дактилоскопічної експертизи. Структура папілярних узорів нігтьових фаланг пальців рук не змінюється протягом всього життя, лише збільшуючись в розмірах у залежності від віку людини та умов праці.
Згідно ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. За ч. 1 ст. 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.
Стосовно деталізації телефонних дзвінків, що здійснювалися з мобільного телефону «Нокіа Asha 305» з ІМЕІ -1: НОМЕР_3 та ІМЕІ - 2: НОМЕР_4 , в період часу з 05.08.2014 р. по 20.08.2014 р., було дзвінок здійснено, з вказаного телефону 11.08.2014 р., тобто після вчинення його крадіжки з абонентського номера НОМЕР_6 , який на той час перебував у користуванні у ОСОБА_10 та який у ОСОБА_10 залишився після обміну телефонами з ОСОБА_21 . Крім того, з зазначеного телефону з 12.08.2014 р. йшли дзвінки на телефон з № НОМЕР_7 , що належав співмешканці ОСОБА_10 . ОСОБА_24 , номер свого телефону нею було підтверджено в судовому засіданні.
Стосовно клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про визнання недопустимим доказом гарантійного талону та товарного чеку, оскільки походження їх невідоме та приєднання до матеріалів справи його здійснене не в установленому законом порядку, є воно є необґрунтованими і суд визнає їх допустимими доказами з огляду на те, що судом встановлено, що 02.08.2014 року в м. Києві потерпілим ОСОБА_7 було придбано телефон марки ASHA 305, вартістю 694 грн. та стартовий пакет вартістю 15 грн., що підтверджується товарним чеком та гарантійним талоном, та який вказані документи надав слідчому під час допиту його на досудовому розслідуванні, копії яких було приєднано до матеріалів кримінального провадження, що підтверджує наявність існування телефону марки ASHA 305 із сімкартом Лайф, яким користувався потерпілий, та яким було викрадено 07.08.2014 року.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що огляд місця події проведено з порушенням, оскільки була присутня одна понята, яка була допитана в судовому засіданні та про це повідомила та відсутній підпис спеціаліста, який зазначений в протоколі огляду місця події від 07.08.2014 року, суд вважає необґрунтованим з наступних підстав. Згідно змісту протоколу огляду місця події від 07.08.2014 року вбачається, що він був складений в АДРЕСА_3 , за участю потерпілого, двох понятих та спеціаліста, тобто за місцем знаходження домогосподарства, де було вчинено викрадення речей, які належали потерпілому ОСОБА_7 . Спеціалістом ОСОБА_43 була зроблена фототаблиця домоволодіння АДРЕСА_4 , яка в протоколі огляді місця події від 12.08.2014 року було детально описано. До вказаного протоколу зауважень від його учасників не надійшло. Окрім того, виявлення слідів події, що вимагає розслідування, завжди є подією, то і місце їх виявлення - місцем події, а їх огляд - оглядом місця події від 07.08.2014 року , слідчий діяла в межах вимог КПК України, а саме: провела невідкладні слідчі дії, що відповідає ст. 214 КПК України, оскільки зволікання з їх проведенням могло призвести до негативних наслідків для кримінального провадження - зникнення слідів кримінального правопорушення, об`єктів, які могли згодом стати речовими доказами.
Стосовно клопотань обвинуваченого ОСОБА_10 про визнання недопустимим доказами внаслідок істотного порушення прав та свобод, а саме: визнати спосіб отримання дактилокарт на ОСОБА_10 17.10.1997 р., 23.01.2014 р. незаконним способом, а отриманні висновки експертів від 12.08.2014 р. та 02.12.2015 р. недопустимими та його захисника ОСОБА_9 про визнання недопустимими доказами отриману слідчим Кагарлицького РВ дактилокарту 1997 року на обвинуваченого ОСОБА_17 та результати проведених на підставі вказаної дактилокарти експертиз від 12.08.2014 р. та від 02.12.2015 р. недопустимими доказами, суд вважає необґрунтованим та приймає дані висновки експертів як допустимі докази з наступних підстав. По даному кримінальному провадженню було проведено дві дактилоскопічні експертизи, а саме: перша на підставі постанови слідчого, якою було надано відбитки пальців, які були знайдені під час огляду місця події та дактилокарту на ОСОБА_10 , а друга - повторна експертиза була проведена за клопотання прокурора на підставі ухвали суду від 05.10.2015 року. Висновки експертиз проведені уповноваженою особою експертами, висновки яких узгоджуються з іншими доказами по справі. Окрім того, у висновку екперта від 02.12.2015 року було вказано, що відбитки пальців рук на дактилоскопічній карті на ім`я гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дактилоскопійованого 23.01.2014 р., ідентичні відбиткам пальців рук на ксерокопії дактилоскопічної карти, заповненої на ім`я гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дактилоскопійованого 17.10.1997 р. Дактилоскопічну карту можливо використати для проведення дактилоскопічної експертизи. Структура папілярних узорів нігтьових фаланг пальців рук не змінюється протягом всього життя, лише збільшуючись в розмірах у залежності від віку людини та умов праці. Тобто, висновки експертиз виконані повноважними особами, з наданням відповіді на поставлені як слідчим, так і судом питання та відповідає вимогам діючого законодавства.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що суд не має права проводити збір документів для проведення експертизи, суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи є клопотання експерта (т. 3 а.с. 22-23) про те, що експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи згідно п. 4.3 Інструкції про порядок функціонування дактилоскопічного обліку експертної служби МВС України і п. 1.16 Інструкції з організації функціонування криміналістичних обліків експертної служби МВС. Окрім того, за клопотанням сторони кримінального провадження судом було винесено ухвалу, згідно якої надано доручення начальнику сектору № 8 НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_44 на відібрання зразків пальців правої та лівої руки обвинуваченого ОСОБА_10 для проведення експертизи. Проте, згідно листа начальника сектору № 8 НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області № 6/16/251 від 14.09.2015 року обвинувачений відмовився добровільно надати зразки папілярних ліній долонь рук. Тобто, збір документів для проведення експертизи проводилось за клопотанням експерта та за клопотанням прокурора, що відповідає нормам КПК України.
Суд вислухав доводи сторін, дослідив всі обставини кримінального провадження, на підставі ст. 22 КПК України дотримуючись принципу змагальності сторін.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Стаття 84 КПК України регламентує - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 85 КПК України, докази є належними в разі, коли вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження. А також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, які визнаються, згідно ст. 86 КПК України допустимими, якщо вони отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.
Сторона захисту та сам обвинувачений ОСОБА_10 вважають за необхідне виправдати обвинуваченого ОСОБА_10 у зв`язку з недоведенням вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, оскільки на їх думку у справі відсутні докази які прямо вказують на вину обвинуваченого. Крім того, на думку захисту, в справі наявні багато протиріч, які не дають можливість встановити істину по справі, суд відкидає та вважає, що доказами винуватості обвинуваченого, які вказують на його причетність до вчиненого злочину сторона обвинувачення обґрунтовує, показаннями потерпілого, свідків, які безпосередньо допитувались в ході судового слідства та матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо досліджувались у судовому засіданні.
Суд, оцінюючи докази по справі, критично ставиться до пояснень обвинуваченого, наданих в судовому засіданні про те, що він крадіжки не вчиняв як телефону, так і грошей. Визнає його позицію захисту, спрямовану на ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки не дивлячись на невизнання своєї вини, об`єктивна вина ОСОБА_10 підтверджується зібраними по справі доказами, які вивчались в судовому засіданні, а саме: показаннями потерпілого, показаннями свідків, письмовими доказами, є послідовними, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, і які суд кладе в основу вироку.
Зазначених в ст. 87 КПК України підстав для визнання досліджених доказів недопустимими, судом не встановлено.
Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено подію кримінального правопорушення та доведено, що вказане кримінальне правопорушення вчинено саме обвинуваченим ОСОБА_10 .
Натомість суд вважає, що обвинуваченим не доведено суду його не причетність до вчинення злочину, а тому суд вважає достатніми зібрані у справі докази, для визнання обвинуваченого винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
Розглянувши та дослідивши під час судового слідства і інші усі докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_10 , що виразилось у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло, кваліфікуючою ознакою якого є повторність. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_10 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно паспорту серії НОМЕР_8 , виданого 22 травня 2014 року обвинувачений ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Кагарлику Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.
Згідно характеристики від 11.02.2015 року, виданою депутатом Ірпінської міської ради Київської області вбачається, що на ОСОБА_10 , 1985 року народження, характеризується як невідповідальна та конфлікта людина. Зловживає спиртними напоями. Не працює. Проживав за адресою: АДРЕСА_2 близько трьох місяців. В нетверезому стані поводиться неадекватно.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 виданого на ОСОБА_45 вбачається, що в графі батько записаний ОСОБА_10 , а в графі мати ОСОБА_24 .
Згідно вимоги про судимість № 7511 від 20.10.2014 року станом на 20.10.2014 року ОСОБА_10 вважає раніше судимим: 05.01.2001 р. Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 44, ст. 42 КК України до 1 року позбавлення волі;
?11.12.2001 р. Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
?30.11.2007 р. Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
?15.08.2011 р. Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2013 р., не відбуту частину покарання замінено на обмеження волі. На підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 13.05.2014 р. звільненого умовно-достроково на не відбутий термін покарання 7 місяців 18 днів.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 421 обвинувачений ОСОБА_10 за наркологічного допомогою не звертався та на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 303 обвинувачений ОСОБА_10 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_10 міри та виду покарання.
Так, санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Згідно ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Відповідно, згідно ч. 4 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_10 , є тяжким злочином.
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.
Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, злочин вченено під час умово дострокового звільнення, негативно характеризується за місцем тимчасового проживання, не працює, відсутність як пом`якшуючих покарання обставини, так і обтяжуючих обставин покарання, та прийшов до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавленні волі в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України . Крім того, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_10 , до якого було застосовано умовно-дострокове звільнення, протягом невідбутої частини покарання вчинив новий злочин, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, а саме: частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 15.08.2011 року.
Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_10 призначено судом відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання», відповідно до якого частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України викладено в новій редакції, а саме - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому відповідно до вимог зазначеного Закону суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті. У разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження".
З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 перебував під вартою згідно вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 15 серпня 2011 року з 30 січня 2011 року. Вказаний вирок набрав законної сили 02.09.2011 року, та по теперішньому кримінальному провадження обвинувачений ОСОБА_10 перебував під вартою з 22.01.2015 р. по 13.01.2016 року, що складає приблизно один рік сім місяців, а тому з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі, наразі є таким, що фактично відбув призначене за вироком суду покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі, внаслідок чого суд має звільнити засудженого від відбування покарання, оскільки строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, перевищує фактично призначене йому основне покарання.
З огляду на викладене, суд, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для звільнення засудженого від відбування покарання.

Цивільного позову по справі не заявлено.
Стягнути із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведених двох дактилоскопічних експертиз в сумі 393 грн. 12 коп. та в сумі 923грн. 30 коп., а всього 1 316 грн. 42 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню: (т. 1 а.с. 56) 10 папілярних ліній, які поміщені в паперовий пакет, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 15.08.2011 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, остаточно призначити до відбуття засудженому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 залишити попередню у вигляді домашнього арешту.
Зарахувати в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_10 термін його перебування під вартою з 30.01.2011 року по 02.09.2011 року, з 22.01.2015 року по 13.01.2016 року року включно.
Зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_10 , у відповідності до ст. 72 ч. 5 КК України строк попереднього ув`язнення з 30.01.2011 року по 02.09.2011 року, з 22.01.2015 року по 13.01.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання, оскільки строк попереднього ув`язнення відбутий засудженим у межах кримінального провадження перевищує фактично призначене покарання.

Стягнути із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведених двох дактилоскопічних експертиз в сумі 393 грн. 12 коп. та в сумі 923грн. 30 коп., а всього 1 316 (одної тисячі триста шістнадцять) грн. 42 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню: (т. 1 а.с. 56) 10 папілярних ліній, які поміщені в паперовий пакет, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1