печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 19.11.2015 року про закриття кримінального провадження №0001106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що по справі фактично встановлено відсутність події злочину, а не складу злочину.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги з викладених в ній підстав та доповнень до неї, зазначив, що постанова винесена з порушенням кримінально-процесуального законодавства, просив скасувати постанову слідчого від 19.11.2015 року в частині закриття кримінального провадження №0001106 від 10.10.2014 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в інший частині залишити без змін, винести ухвалу про зобов`язання слідчого вчинити дію на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України та зобов`язати слідчого ОСОБА_4 внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена після проведення всебічного, повного і неупередженого провадження досудового розслідування, є законною і обґрунтованою, оскільки під час досудового розслідування не було встановлено наявності збитків, завданих діями службових осіб Антимонопольного комітету України, тобто в їх діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст. 364 КК України.

Вивчивши скаргу, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали закритого кримінального провадження, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу та слідчого, приходжу до наступного висновку.

У провадженні ГСУ Генеральної прокуратури України знаходиться кримінальне провадження №0001106 від 10.10.2014 року щодо вчинення колишнім Головою та членами Антимонопольного комітету України кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Конституції України «Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».
Згідно п.1 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 25.12.1997 року у справі за зверненням жителів м. Жовті води частину першу ст. 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку, суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно даних Єдиного реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001106 від 10.10.2014 року ОСОБА_5 23.07.2013 року, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах третіх осіб, а саме ПрАТ «Фанери та плити», діючи умисно в порушення вимог ст.ст. 58, 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та всупереч рішення господарських судів виніс протиправне рішення №613 «Про перегляд рішення комітету від 13.06.2012 №355-р», яким змінив розмір штрафних санкцій ПрАТ «Фанери та плити» з 15 903 000 грн. до 30 000 грн., чим спричинив тяжких наслідків, які виразились у заподіянні збитків Державному бюджету України, на загальну суму 15873000 грн., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме: клопотань слідчого про проведення обшуку, ухвалах слідчого судді від 24.10.2014 року та 15.07.2015 року ,в останніх містяться відомості, що голова Антимонопольного комітету України ОСОБА_5 , та члени Комітету ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, в інтересах третіх осіб, а саме, ПрАТ «Фанери та плити», в порушення вимог ст.ст. 58, 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та всупереч рішень господарських судів України, 23.07.2013 виніс завідомо протиправне рішення №613-р «Про перегляд рішення комітету від 13.06.2012 №355-р», яким змінив розмір штрафних санкцій ПрАТ «Фанери та плити» з 15903000 грн. до 30000 грн., чим спричинив тяжких наслідків, які виразились у заподіянні збитків Державну бюджету України, на загальну суму 15873000 грн.

З урахуванням викладено вище слідчий суддя приходить до висновку, що внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування, що саме ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем і спричинив збитки, проведення у нього за місцем проживання обшуків на підставі ухвал слідчого судді, висвітленні у ЗМІ відомостей, що саме стосовно ОСОБА_5 розслідуються кримінальні провадження є свідченням того, що органи досудового розслідування проводили розслідування стосовно саме ОСОБА_5 за нормами які у кримінальному процесі притаманні для статусу підозрюваного і залишаючи його в статусі свідка не гарантували йому належний захист своїх прав і свобод.

Виходячи з наведеного та на підставі ч.1 ст. 55 Конституції України ОСОБА_5 мав право, як особисто, так і через свого представника звернутись до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Також слідчим суддею встановлено, що 19.11.2015 року старшим слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 винесена постанова про закриття кримінального провадження №0001106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до ст.ст.2,284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Рішення слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя вважає обґрунтованим, виходячи з наступного.

Вимоги, які ставляться до процесуального рішення слідчого - постанови, передбачені ст. 110 КПК України дотримані.

Як на підставу закриття провадження слідчий посилається на те, що факт зловживання колишнім Головою Антимонопольного комітету України ОСОБА_5 та членами Комітету своїм службовим становищем в ході винесення 23.07.2013 року рішення №613-р «Про перегляд рішення комітету від 13.06.2012 №355-р», яким зменшено розмір штрафних санкцій ПрАТ «Фанери та плити» з 15903000 грн. до 30000 грн., не підтвердився та у ході повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 365 КК України, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Доводи скарги про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення до уваги не приймаються, з огляду на наступне.

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у ході досудового розслідування були допитані особи, які зазначені в постанові, а саме, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , проведені обшуки в ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , проведено ряд негласних слідчих дій стосовно службових осіб Антимонопольного комітету, досліджено Закон України « Про Антимонопольний комітет України», «Про захист економічної конкуренції», проаналізовано висновок позапланової документальної податкової перевірки фінансово-господарської діяльності ПрАТ «Фанплит» №1610/26-53-22-02-09 від 24.02.2015 року, висновок спеціаліста Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України від 03.06.2015 року №16/7, повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №10938/15-45 щодо неможливості надання висновку щодо визначення розміру завданих в результаті прийняття службовими особами АМКУ рішення №613-р збитків та ін.

Дослідженими в суді матеріалами кримінального провадження не встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_29 та інші члени Антимонопольного комітету України при прийнятті рішення №613-р від 23.07.2013 року «Про перегляд рішення комітету від 13.06.2012 року №355-р» діяли всупереч закону, давали будь-які незаконні вказівки, мали корисну чи іншу зацікавленість, а тому орган досудового розслідування обґрунтовано прийшов до висновку, що в їх діях відсутній склад кримінального правопорушення.

На день прийняття рішення слідчим про закриття кримінального провадження, а також на момент розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 в суді рішення №613-р «Про перегляд рішення комітету від 13.06.2012 року №355-р» залишається чинним. Будь-які збитки спричинені ОСОБА_5 державі органами досудового розслідування не встановлені.

При винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчим дотримані всі вимоги кримінально-процесуального законодавства щодо всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України і підстав для скасування постанови слідчого не вбачається.

На підставі викладеного, суд вважає, що скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 19.11.2015 року про закриття кримінального провадження №0001106 від 10.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 19.11.2015 року про закриття кримінального провадження №0001106 від 10.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, -відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя :