В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Ратне 17 грудня 2010 року

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Савчука М.А.

за участю секретаря Кульбачинської А.Ф.

прокурора Ігнатчука Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ратнівського районного суду кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, жительки с. Замшани Ратнівського району Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючої, не судимої,

у вчинені злочинів, передбачених ст.ст.383 ч.1, 384 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудна ОСОБА_1 Н,Ф. 27 серпня 2010 року, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомила у чергову частину Ратнівського РВ УМВС України у Волинській області про те, що 22.08.2010 року на ринку в смт. Ратне у неї особисто викрали мобільний телефон "Нокіа", свідомо знаючи, що вказаний мобільний телефон 20.08.2010 року було викрадено в її сина ОСОБА_2 Викрадення відбулось коли її син перебував в будинку ОСОБА_3 в с. Замшани. Так як ОСОБА_1 хотіла знайти викрадений мобільний телефон, з метою не відривання свого сина від навчання, написала заяву в Ратнівський РВ УМВС України у Волинській області про крадіжку 22.08.10 мобільного телефону на ринку в смт. Ратне у неї, достовірно знаючи, що даний телефон викрадено в с. Замшани у її сина ОСОБА_4 набагато раніше.

Крім того, в подальшому за повідомленням ОСОБА_1 Ратнівським РВ УМВС України у Волинській області 03.09.2010 року було порушено кримінальну справу про таємне викрадення чужого майна, за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України. В ході розслідування вказаної справи ОСОБА_1 була викликана для допиту в якості потерпілої. Перед початком допиту слідчий Ратнівського РВ попередив ОСОБА_1 про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. В ході проведення допиту ОСОБА_1 повідомила, що телефон викрали у неї особисто 22.08.10 на ринку в смт. Ратне достовірно знаючи, що даний телефон викрадено в с. Замшани у її сина ОСОБА_4 набагато раніше. Перед початком допиту ОСОБА_1 попереджалась про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, під чим відповідно поставила свій підпис. Однак, усвідомлюючи, що її свідчення є неправдивими, остання умисно дала неправдиві показання.

В судовому засіданні підсудна винною себе визнала повністю, розкаялась та по суті предявленого обвинувачення показала, що восени 2010 року її син ОСОБА_2 мав у користуванні мобільний телефон "Нокіа". Приблизно 20 серпня 2010 року їй стало відомо, що у нього викрадено мобільний телефон в с. Замшани коли він перебував в будинку ОСОБА_3

З метою не відривання сина від навчання та знайти телефон, в Ратнівському райвідділі міліціїї особисто в протоколі усної заяви (повідомленні) про злочин від 27.08.2010 року вказала, що мобільний телефон викрали у її 22.08.2010 року на ринку в смт. Ратне, хоча насправді вказаного факту не було, а мобільний телефон викрали у її сина ОСОБА_2 в с. Замшани 20.08.2010 року. При повідомленні про вказаний злочин була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин та в заяві поставила свій підпис. Усвідомлювала, що вказує неправдивий факт, тобто повідомлення про злочин, яке не відповідає дійсності. Коли за даним фактом було порушено кримінальну справу було викликано її в міліцію для допиту як потерпілу.. Перед початком допиту слідчий попередив про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, про що поставила свій підпис в протоколі допиту потерпілої. В ході допиту повідомила, що телефон вкрали у неї 22.08.2010 року коли вона перебувала на ринку в смт. Ратне, хоча насправді вказаного факту не було.

Крім повного визнання своєї вини, винність підсудної у вчиненні вказаних злочинів повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні обєктивними доказами і зокрема :

- копією протоколу усної заяви (повідомлення) про вчинення злочину від 27.08.2010 року. (а. с. 43 )

-копією постанови про порушення кримінальної справи № 24-122-10 по факту таємного викрадення чужого майна, за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України від 03.09.2010 року. (а. с. 44 )

-копіями Журналу реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються по Ратнівському РВ УМВС України у Волинській області.

(а. с.51-52 )

-копією протоколу допиту ОСОБА_1 в якості потерпілої від 03.09.10 по кримінальній справі № 24-122-10 порушеної по факту таємного викрадення чужого майна, за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.

(а. с. 42 )

Таким чином, даючи аналіз зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення підсудною злочинів, передбачених ст. ст. 383 ч. 1 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення органу дізнання про вчинення злочину, а також ст. 384 ч.1 КК України, тобто завідомо неправдиве показання потерпілого.

Призначаючи покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу підсудної та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

З врахуванням обставин, які помякшують покарання, визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість призначення підсудний покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.383 ч.1 КК України, з застосуванням ст. 75 КК України, а за ст.384 ч.1 КК України звільнити ОСОБА_1 від покарання, з застосуванням ст. 7 КПК України, яке буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, відповідно до довідки Замшанівської сільської ради №510 від 27 жовтня 2010 року, свідоцтва про народження ОСОБА_5, який народився 08.01.2010 року, ОСОБА_1 має дитину віком до одного року, а тому передбачені покарання санкцією ст.384 ч.1 КК України арешт та обмеження волі відповідно до ст.ст.60, 61 КК України не можуть бути їй призначені. Передбачене покарання у виді виправних робіт також не може бути призначене, оскільки підсудна не працює.

Як передбачено п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 с послідуючими змінами «Про практику призначення судами покарання», у випадках, коли передбачені покарання за санкцією закону не можуть бути призначені засудженому, суд відповідно до ст.7 КПК України повинен постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ст. 383 ч. 1, ст. 384 ч. 1 КК України, призначивши покарання за ст. 383 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

За ст. 384 ч. 1 КК України ОСОБА_1 звільнити від покарання, з застосуванням ст. 7 КПК України.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, звільнивши від покарання за ст. 384 ч. 1 КК України.

На підставі ст. 75 КК України, засуджену ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вона на протязі одного року не вчинить нового злочину і в силу ст. 76 КК України виконає покладені на неї обов'язки у вигляді:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи,

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

роботи.

Запобіжний захід на час вступу вироку в законну силу засудженій залишити попередній, підписку про невиїзд.

Вирок суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 15 діб з дня проголошення через Ратнівський районний суд.

Головуючий підпис ОСОБА_6

Оригіналу відповідає.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_6