справа №619/658/15-к
провадження №1-кп/619/38/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2016 року Дергачівський районний суд
Харківської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4
ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6
ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8
ОСОБА_9
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дергачі кримінальне провадження у відношенні
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, раніше судимого: 31.07.2014 року Люботинським міським судом Харківської області за ст.185 ч.3 КК України на строк 3 роки позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше судимого: 22.06.2010 року Люботинським міським судом Харківської області за ст.185 ч.3, 186 ч.2, 289 ч.2, 69, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі; 23.11.2012 року Люботинським міським судом Харківської області за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, 01.12.2014 року на підставі ст. 81 КК України ухвалою Харківського районного суду, Харківської області звільненого умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців 01 добу,
у вчинені злочинів передбачених ст.ст.185 ч.3,186 ч.3 КК України, суд-
24 грудня 2014 року в 21 годину 30 хвилин ОСОБА_9 , знаходячись в місті Люботин, Харківської області, після вживання слабоалкогольного напою пива, з корисливих мотивів, вступив в злочинний зговір з ОСОБА_8 та двома невстановленими досудовим слідством особами, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме бензину та інших матеріальних цінностей з автомобілів, які знаходяться на охоронюваній автомобільній стоянці, розташованої на території санаторія «Березівські мінеральні води», в с. Березівське, Дергачівського району, Харківської області.
При цьому, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 разом з двома невстановленими досудовим слідством особами, розробили злочинний план, розподілив між собою ролі, згідно яким ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і одна з невстановлених досудовим слідством осіб є виконавцями таємного викрадення чужого майна, а інша невстановлена досудовим слідством особа пособляє їм у цьому, тобто надає автомобіль, за допомогою якого доставляє всіх до місця скоєння злочину, очікує їх безпосередньо біля автомобільної стоянки, приймає викрадене, а потім відвозить всіх назад до м. Люботин, Харківської області, де відбувається розподіл викраденого майна. Крім цього, невстановлена досудовим слідством особа надає ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і іншій невстановленій досудовим слідством особі каністру і шланг, призначені для зливу бензину з бензобаків автомобілів громадян, тобто забезпечує знаряддям злочину.
Діючи згідно розробленому злочинному плану 24.12.2014 року в 23 години 00 хвилин ОСОБА_9 , в групі з ОСОБА_8 та двома невстановленими досудовим слідством особами, на невстановленому досудовим слідством автомобілі, виїхали з м. Люботин, Харківської області, в напрямку охоронюваній автомобільної стоянки, розташованої на території санаторія «Березівські мінеральні води», в с. Березівське, Дергачівського району, Харківської області, до якої прибули 25.12.2014 року близько о 01 годин 00 хвилин.
Достовірно знаючи, що вказана автомобільна стоянка обладнана огорожею та знаходиться під фізичною охороною, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 в групі з двома невстановленими досудовим слідством особами, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна,повторно, поєднаний з проникненням у сховище, за попередньою змовою між собою, почали діяти навмисно і узгоджено, заздалегідь розробленому злочинному плану і розподіленим ролям. А саме, невстановлена досудовим слідством особа навмисно передала ОСОБА_9 та ОСОБА_8 і іншій невстановленій досудовим слідством особі каністру і шланг, призначені для зливу бензину з бензобаків автомобілів, які знаходяться на вказаній автомобільній стоянці, залишившись біля належного їй, невстановленого досудовим слідством автомобіля, очікуючи злочинного результату від дій ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і іншої невстановленої досудовим слідством особи.
Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та двоє невстановлених досудовим слідством осіб завдали збитків потерпілому ОСОБА_7 на суму 970 гривень 11 копійок.
З викраденим майном ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і невстановлена досудовим слідством особа повернулися до автомобіля, де їх очікувала інша невстановлена досудовим слідством особа, передав останній каністру з викраденим бензином у кількості 10 літрів, а також викрадену авто магнітолу марки «CYCLON». В свою чергу невстановлена досудовим слідством особа, усвідомлюючи, що бензин і авто магнітола марки «CYCLON», принесені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і іншою невстановленою досудовим слідством особою є викраденими, навмисно, одразу перелила бензин із каністри у бензобак належного їй невстановленого досудовим слідством автомобіля, а викрадену авто магнітолу марки «CYCLON» поклала у салон вказаного автомобіля, тобто розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_9 в групі з ОСОБА_8 та двома невстановленими досудовим слідством особами, 25.12.2014 року в 01 годину 30 хвилин , розробили злочинний план, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, а саме бензину та інших матеріальних цінностей з автомобілів, які знаходяться на охоронюваній автомобільній стоянці, розташованої на території санаторія «Березівські мінеральні води», в с. Березівське, Дергачівського району, Харківської області.
Згідно розробленому плану та розподіленим ролям, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і одна з невстановлених досудовим слідством осіб є виконавцями таємного викрадення чужого майна, а інша невстановлена досудовим слідством особа пособляє їм у цьому, а саме, надає каністру і шланг, призначені для зливу бензину з бензобаків автомобілів громадян, тобто забезпечує їх знаряддям злочину, очікує їх безпосередньо біля автомобільної стоянки, приймає викрадене, а потім на належному їй невстановленому досудовим слідством автомобілі відвозить всіх до м. Люботин, Харківської області, де відбувається розподіл викраденого майна.
Через утворений таким чином отвір, ОСОБА_9 навмисно відчинив двері вказаного автомобіля, таємно проник у його салон, де маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_8 і двома невстановленими слідством особами, повторно, таємно викрав наступні документи, що належать ОСОБА_6 , а саме:
-посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 ;
Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і двоє невстановлених досудовим слідством осіб, завдали збитків потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 695 гривень 11 копійок.
У цей час злочинні дії ОСОБА_9 і ОСОБА_8 були почуті охоронцем автомобільної стоянки ОСОБА_10 , який попрямував у бік ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , намагаючись ужити необхідних заходів до їх затримання.
Опасаючись бути затриманими ОСОБА_9 і ОСОБА_8 усвідомлюючи, що їх злочинні дії помічені охоронцем ОСОБА_10 , але переслідуючи корисливу мету наживи, маючи намір на утримання викраденого чужого майна, а саме бензину, документів і грошей, тобто усвідомлюючи відкритість своїх подальших противоправних дій, направлених на відкрите викрадення чужого майна, побігли в напрямку автомобіля, де їх очікували двоє невстановлених досудовим слідством осіб, але охоронець ОСОБА_10 завадив ОСОБА_8 втекти, затримавши останнього.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 , діючи навмисно, з метою звільнити затриманого ОСОБА_8 і надати можливості останньому втекти, повернувся на територію автомобільної стоянки, де з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я охоронця ОСОБА_10 , умисно наніс останньому ззаду удар шлакоблоком в область голови, від якого ОСОБА_10 впав на землю, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на волосяній частині голови і в тім`яній області, а також садна на підборідді зліва та на зовнішній поверхні правої гомілки в ніжній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи №161/14/Д від 26.12.2014 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Злочинні дії ОСОБА_9 , змусили ОСОБА_10 відпустити затриманого ОСОБА_8 , який звільнившись таким чином від охоронця ОСОБА_10 , разом із ОСОБА_9 побігли в напрямку невстановленого досудовим слідством автомобіля, де згідно з домовленістю їх повинні були очікувати двоє невстановлених досудовим слідством осіб, але останні опасаючись бути затриманими, з метою уникнути покарання за скоєне, на невстановленому досудовим слідством автомобілі, з місця злочину зникли, залишив ОСОБА_9 і ОСОБА_8 на території санаторія «Березівські мінеральні води», де вони через нетривалий час були затримані охоронцями автомобільної стоянки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочинів, так як це зазначено вище.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочинів, так як це зазначено вище.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України обмежився допитом обвинувачених та дослідженням доказів, які характеризують їх особи.
Вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні вище зазначених злочинів доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченими не оспорюються.
Дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, а також у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, суд кваліфікує за ст.ст.185 ч.3 та 186 ч.3 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує їх покарання.
Вивченням даних про особи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 встановлено, що вони раніше судимі, за місцем проживання характеризуються негативно.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, групою осіб за попередньою змовою.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_9 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, групою осіб за попередньою змовою.
При призначенні покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, їх наслідки, а також дані про особи обвинувачених, думку потерпілих та стан здоров`я ОСОБА_9 .
З урахуванням вимог ст.ст.176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжні заходи щодо обвинувачених.
Відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України, суд стягує в рівних частинах з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Керуючись ст.ст. 182, 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В
ОСОБА_8 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3 та 186 ч.3 КК України та призначити йому покарання по :
ст.185 ч.3 КК України у виді трьох років позбавлення волі,
ст.186 ч.3 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі
На підставі ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_8 покарання шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Згідно ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_8 покарання, частково приєднати не відбуте ним покарання згідно вироку Люботинського міського суду Харківської області від 31.07.2014 року, остаточно призначивши йому до відбуття покарання у вигляді чотирьох років і чотирьох місяців позбавлення волі..
ОСОБА_9 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3 та 186 ч.3 КК України та призначити йому покарання по :
ст.185 ч.3 КК України у виді трьох років позбавлення волі,
ст.186 ч.3 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі
На підставі ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_9 покарання шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким у вигляді чотирьох років позбавлення волі
Згідно ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_9 покарання, частково приєднати не відбуте ним покарання згідно вироку Люботинського міського суду Харківської області від 23.11.2012 року, остаточно призначивши йому до відбуття покарання у вигляді чотирьох років і чотирьох місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 25 грудня 2014 року.
Запобіжний захід ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зарахувати строк їх попереднього ув`язнення з 25 грудня 2014 року по 28 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягти з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в рівних частинах в дохід держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 884 гривні 52 копійки.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1