гСправа № 187/1520/15-к Провадження №1-кп/0187/247/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рудківці Новоушицького району Хмельницької області, громадянин України, освіта середня, не працює, розлучений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимий; паспорт НОМЕР_1 ;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,-
за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
07.09.2015 близько 10:30 год. ОСОБА_3 (далі Чабан), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зайшов на територію домоволодіння гр. ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_1 , де шляхом демонтажу із стіни господарського приміщення, викрав три металеві кутники довжиною 150 см., шириною 5 см. кожен, вартістю 52 грн. 00 коп. за один кутник, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 156 гривень 00 копійок.
Допитаний в судовому засіданні Чабан свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що у вересні зайшов на територію домоволодіння своєї сусідки ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , де із стіни господарського приміщення демонтував три металеві кутники, які здав на металолом. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати. Викрадене повернув, а також допомогав потерпілій по господарству.
На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.
Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 своїми діями, вчинив кримінальне правопорушення передбачене частино 1 статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання ОСОБА_6 , враховуючи дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він за місцем мешкання характеризується негативно, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, при цьому вчинив злочин, який в силу ст. 12 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості, проте засвідчив свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 Кримінального кодексу України, його мети, суд вважає, що виправлення підсудної можливе без відбування покарання при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України та покладанням на нього обов`язків передбачених в статті 76 КК України.
Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись статтями 349, 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_3 встановити 1 (один) рік.
Згідно статті 76 частини 1 пунктів 2, 3 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази три металеві кутники довжиною 150 см., шириною 5 см. кожен - вважати повернутими ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1