Справа №10-375/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Лугового М.Г.,

суддів Захарченка О.П., Лантушенка Ю.Ф.,

з участю прокурора Мірошниченка А.А.,

захисника ОСОБА_2,

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу за апеляцією помічника прокурора Зарічного району м. Суми на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2010 року, якою відмовлено в обранні щодо обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не працюючого, не одруженого, не

судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1 )

запобіжного заходу у вигляді взяття під варту,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 обвинувачується в тім, що він 03 жовтня 2010 року перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння поблизу виставкового центру "Укрросметал" на вулиці Харківській в місті Суми, за попередньою змовою групою осіб відкрито, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровая потерпілих, відкрито заволодів мобільним телефоном і грошима в сумі 2 грн., належними ОСОБА_4, завдавши майнової шкоди потерпілому на суму 1002грн., а також грошима в сумі 2 грн., належними ОСОБА_5

Слідчий, у провадженні якого знаходиться, порушена щодо ОСОБА_3 кримінальна справа за вищевказаним фактом, звернувся 06 жовтня 2010 року до Зарічного районного суду міста Суми з погодженим з заступником прокурора Зарічного району міста Суми поданням про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту з мотивів вчинення ним тяжкого злочину, а також запобігання вчинення ним нових злочинів та перешкоджання встановленню істини по справі.

Постановою Зарічного районного суду міста Суми від 13 жовтня 2010 року в задоволенні зазначеного подання слідчого відмовлено з мотивацією такого рішення повним визнанням обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, наявності у нього постійного місця проживання, позитивними характеристиками його особи, відсутністю у нього судимості та наявністю у нього хронічного захворювання, а також думкою суду про відсутність об'єктивних підстав вважати, що обвинувачений буде ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі чи продовжувати злочинну діяльність.

У поданій апеляції прокурор просить постанову суду першої інстанції про відмову в обранні щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд скасувати, як незаконну, а подання слідчого направити на новий судовий розгляд з мотивів того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, і знаходячись на волі, може негативно вплинути на потерпілих і свідків, вступити в зговір з іншими співучасниками вчинення злочину та перешкодити встановленню істини по справі.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи та заміст апеляції, прокурора, який підтримує апеляцію та просить її задовольнити, обвинуваченого і його захисника, які проти апеляції заперечують, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.148 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти його спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність.

Статтею 155 КПК України передбачено, що взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч.2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Разом з цим, закон не передбачає можливості застосовувати запобіжний захід у вигляді взяття під варту лише з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Згідно вимог ст.150 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у статі 148 КПК України, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров"я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

В ході розгляду подання слідчого суд, не даючи оцінки зібраним по справі доказам, повністю дотримався вимог ст.ст. 148, 150, 155 КПК України, об'єктивно дослідив обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, страждає на хронічне захворювання. За результатами оцінки зазначених обставин суд дійшов до обгрунтованого висновку про відсутність у кримінальній справі об'єктивних підстав вважати, що обвинувачений матиме намір ухилятися від слідства та суду, перешкодить встановленню істини у справі чи продовжить злочинну діядьність.

Також, з матеріалів справи вбачається, що слідчим, у провадженні якого перебуває кримінальна справа, а не постановою суду, на яку прокурором подана апеляція, обрано обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, який обвинувачений не порушував і зазначений більш м"який, ніж взяття під варту, запобіжний захід забезпечує належну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли скасування чи зміну постанови суду щодо відмови в задоволенні подання слідчого про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Постанову Зарічного районного суду міста Суми від 13 жовтня 2010 року, якою відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_3, залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_1 ОСОБА_7