АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5558/14-к Номер провадження 11-кп/786/669/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 30 червня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, освіта середня, не одруженого, інвалід 3 групи, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 17.04.2003 року Октябрьським районним судом м. Полтава, за ч. 2 ст. 309, ст. 76 КК України до позбавлення волі строком 2 роки
- 04.12.2007 року Октябрьським районним судом м. Полтава, за ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
- 09.12.2009 року Октябрьським районним судом м. Полтава, за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. В силу ст. 71 КК України приєднано 3 роки 1 місяць позбавлення волі за вироком Октябрьським РС м. Полтава від 04.12.2007 року. Остаточним покаранням вважати 5 років 1 місяць позбавлення волі, строк обчислювати з 05.08.2009 року. 07.03.2013 року умовно-достроково звільнений з ВК № 64, рішенням Ленінського РС м. Полтава в силу ст. 81 КК України з не відбутою частиною покаранням строком 1 рік 6 місяців 8днів. Встановлено адміністративний нагляд строком 1 рік.
засуджений за ч.2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 1 рік позбавлення волі .

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 09.12.2009 року, і за сукупністю вироків визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік і 7 місяців.
За вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим у скоєнні злочинів за наступних обставин.

07.08.2014 року, близько 08:30 год. ОСОБА_8 перебуваючи неподалік від зупинки громадського транспорту «ЗБВ-7», що по вул. М.Бірюзова в м. Полтаві знайшов пачку з-під цигарок у якій знаходилась речовина білого кольору у вигляді порошку та зрозумів, що це наркотичний засіб метадон, оскільки постійно вживає його. Таким чином, ОСОБА_8 умисно, незаконно, повторно, достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, придбав наркотичний засіб - мета дон, після чого помістив знайдену ним наркотичну речовину у барсетку, де умисно зберігав для власного вживання без мети збуту.

07.08.2014 року, близько 10:00 год. біля під`їзду №2, будинку № 52, що по вул. М.Бірюзова в м. Полтаві, працівниками міліції, з добровільної письмової згоди, у присутності двох запрошених понятих було проведено огляд особистих речей ОСОБА_8 , в ході якого було виявлено та вилучено барсетку, в одному з відділень якої знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору у розсипаному стані, що містить метадон, який відноситься до наркотичних засобів обіг яких обмежено. Маса метадону в порошкоподібній речовині становить 0,0832 г. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_8 умисно, незаконно, повторно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

В своїй апеляційній скарзі із доповненнями обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції змінити з підстав обрання суворого покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. Просить пом`якшити покарання за ст. 309 ч.2 КК України з застосуванням ст. 75 КК України та призначити йому покарання без позбавлення волі. У своїх доповненнях ОСОБА_8 звертає увагу на те, що він не є соціально-небезпечною особою для суспільства, хворіє на тяжкі хвороби та щиро розкаюється у вчиненому.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого, захисника, які підтримали апеляційну скаргу із доповненнями і просили пом`якшити покарання, застосувавши ст. 75 КК України, прокурора, який вважає апеляційну скаргу безпідставною, а вирок суду законним та обґрунтованим, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_8 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України.
Призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст.ст. 65, 66 КК України. Воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, суд врахував, що ОСОБА_8 в минулому судимий за злочини проти обігу наркотичних засобів, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно спряв розкриттю злочину. Разом з тим суд також врахував, що ОСОБА_8 має ряд хронічних захворювань такі як ВІЛ-інфекція, 3 клінічна стадія, хронічний вірусний гепатит-С, хвороба Бєхтєрєва, є інвалідом 3 групи з дитинства і призначив йому покарання за ч. 2 ст.309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті закону.
В свою чергу також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 07.03.2013 року був умовно-достроково звільнений з ВК № 64, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави відповідно до ст. 81 КК України з не відбутою частиною покаранням строком 1 рік 6 місяців 8 днів та йому було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік.
Під час умовно-дострокового звільнення обвинувачений ОСОБА_8 вчинив новий злочин.

Відповідно до положень ст.71 КК України та постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання« (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду N 18 (v0018700-04) від 10.12.2004 N8 (v0008700-09) від 12.06.2009N11(v0011700) від 06.11.2009) при застосуванні правил ст. 71 КК ( 2341-14 ) судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба

вважати:

- покарання, від відбування якого особу звільнено з

випробуванням (статті 75, 79, 104 КК), за винятком

часу тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або

затримання, перебування в медичному закладі тощо;

- частину покарання, від відбування якого особу звільнено

умовно-достроково (статті 81, 107 КК) ;

- невідбуту частину більш м`якого покарання, призначеного

судом особі в порядку заміни невідбутої частини покарання більш

м`яким (ст. 82, ч. 3 ст. 86 КК);

- частину покарання, від відбування якого звільнено вагітну

жінку або жінку, яка має дитину (дітей) віком до трьох років (ст.

83 КК);

- невідбуту частину певного строку позбавлення волі, яким

замінено довічне позбавлення волі (ст. 87 КК);

- невідбуту засудженим частину будь-якого основного

покарання;

- додаткове покарання (або його невідбуту частину) за

попереднім вироком;

- покарання, від відбування якого звільнено неповнолітнього

із застосуванням примусових заходів виховного характеру (ст. 105

КК).

Отже, посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 про призначення йому більш м`якого покарання виходить за межі повноважень суду.
З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Всі обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції при обранні покарання обвинуваченому були враховані.

За таких обставин вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу із внесеними доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 30 червня 2015 року щодо нього - без змін.
с у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4