Справа № 755/8909/15-к
1-кс/755/2283/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2015 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 27 квітня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:
03 червня 2015 року прокурор прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, а саме об`єкту житлової нерухомості квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №66), що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (номер запису про право власності №9369888 від 14 квітня 2015 року).

З клопотання вбачається, що до прокуратури Дніпровського району м. Києва надійшло звернення адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 з приводу заволодіння шахрайським шляхом невстановленими особами квартири АДРЕСА_1 .

27 квітня 2015 року відомості, що містило звернення адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 14 квітня 2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9 (реєстровий номер №1133).

Під час укладення вказаного договору ОСОБА_8 та ОСОБА_5 надано, для посвідчення права власності, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 05 липня 2005 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11 (реєстровий номер 1810).

В ході проведення тимчасового доступу до реєстру нотаріальних дій за 2005 рік та нотаріальної справи з реєстровим №1810 від 05 липня 2005 року за фактом посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , встановлено, що приватним нотаріусом ОСОБА_11 05 липня 2005 року договір-купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не укладався та не посвідчувався, а реєстровий номер 1810 значиться в реєстрі за 06 липня 2005 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №38395162 квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №66) є приватною власністю ОСОБА_5 .

Досудовим розслідування встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та приватний нотаріус ОСОБА_9 .

Беручи до уваги, що на даний час існує постійна загроза подальшого незаконного відчуження квартири АДРЕСА_1 , виникла необхідність у арешті вказаної квартири.

Власник квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення можливого арешту майна, не викликався.

Вислухавши доводи прокурора, якими він обґрунтовує клопотання, дослідивши надані копії документів, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки з наявних матеріалів вбачається, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України.

Так, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним з заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном, відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України, можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Також, як вбачається з пояснень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 05 липня 2005 року, за реєстром № 1810 нею не посвідчувався. Реєстровий номер 1810 значиться в реєстрі за 06 липня 2005 року і за даним номером значиться інша нотаріальна дія.

Крім того, з вищевказаних пояснень ОСОБА_11 вбачається, що на копії договору поставлений підпис нотаріуса, який не відповідає її підпису, а печатку приватного нотаріуса з 05 липня 2005 року по теперішній час вона не втрачала.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт майна, з метою запобігання можливості відчуження або розпорядження зазначеним майном особою, причетною до вчинення суспільно небезпечного діяння, та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 131, 170-175 КПК України, -

у х в а л и в:
Клопотання прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: об`єкт житлової нерухомості, квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №66), що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (номер запису про право власності №9369888 від 14 квітня 2015 року).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: