АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
законного представника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_9 , погоджене старшим прокурором відділу захисту прав і свобод дітей прокуратури Київської області ОСОБА_5 та продовжено строк тримання під вартою до 20 серпня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздолля, Компаніївського району Кіровоградської області, громадянина України, студента 3-го курсу Київського національного коледжу технологій та дизайну, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за задресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 146 КК України.

Згідно повідомленої підозри 19 березня 2015 року ОСОБА_8 за попередньою змово групою осіб викрали ОСОБА_10 та шляхом нанесення численних ударів руками і ногами в життєво важливі органи по голові та тулубу, спричинили смерть останнього.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, а також те, що для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, з метою отримання доказів причетності ОСОБА_8 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та вказав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На ухвалу слідчого судді захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою неповнолітнього ОСОБА_8 .
На думку захисника, ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, постановленою в порушення вимог КПК України, а обставини на які посилається прокурор жодними доказами не підтверджені.
Як стверджує сторона захисту, слідчому судді не було надано жодних доказів, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків на які вказує слідчий і прокурор чи про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Як зазначає апелянт, те що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, саме по собі ще не свідчить про наявність ризиків.
Так, на думку захисту, у зв`язку із відсутністю ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою.
Захисник в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що підозра має грунтуватись не тільки на відомостях про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, а й на фактичних даних, що з достатньою вірогідністю надають можливість прогнозувати поведінку особи з точки зору виконання нею в майбутньому процесуальних обов`язків.
Апелянт вважає, що відсутні законні підстави для продовження відносно ОСОБА_8 строку тримання під вартою.
Крім того, стверджує в апеляційній скарзі, що суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання і навчання, має постійне місце проживання в гуртожитку за місцем стаціонарного навчання.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою неповнолітнього ОСОБА_8 ; законного представника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника; доводи прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУМВС України в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000611 від 20 березня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 146 КК України.
27 березня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 146 КК України.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, є явно обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 перебував на місці вчинення кримінальних правопорушень з іншими особами.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень має грунтуватись не тільки на відомостях про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, а й на фактичних даних, що з достатньою вірогідністю надають можливість прогнозувати поведінку особи з точки зору виконання нею в майбутньому процесуальних обов`язків, є безпідставними, оскільки маються показання потерпілої ОСОБА_11 , дані: протоколу огляду місця події від 21 березня 2015 року, від 23 березня 2015 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , який на полі виявив тіло невідомого чоловіка; лікарського свідоцтва про смерть № 103 від 24 березня 2015 року; протоколу впізнання трупа від 24 березня 2014 року; протоколу огляду автомобіля «БМВ-750», в ході якого виявлені плями бурого кольору, схожі на кров; протоколу допиту свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , протоколами слідчих експериментів від 26 березня 2015 року, від 27 березня 2015 року.
Обставини та факти, інформація, про які міститься в зазначених доказах, втому числі ті, що підозрюваний перебував на місці вчинення вбивства, не повідомив уповноваженим органам про те, що став свідком злочину, підтверджують існування у справі безпосереднього зв`язку між особою ОСОБА_8 та подією злочину, пов`язаного з вбивством ОСОБА_10 , які в своїй сукупності є достатніми для продовження дії запобіжного заходу. Питання доведеності чи недоведеності вини, а також роль підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, є прерогативою суду, який розглядатиме справу по висунутому обвинуваченню та буде встановлювати вказані обставини при розгляді справи по суті.
Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають направленню обвинувального акту до суду до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання під вартою. Згідно клопотання у кримінальному провадженні необхідно: отримати висновки призначених у кримінальному провадженні судово-психіартичних експертиз щодо психічного стану підозрюваних; отримати висновки судово-медичної експертизи щодо трупа ОСОБА_10 ; отримати висновки молекулярно-генетичних експертиз по об`єктах вилучених в ході проведення досудового розслідування; отримати висновки судово-імунологічних експертиз по об`єктах вилучених в ході проведення досудового розслідування; отримати висновки судово-цитологічних експертиз по зрізам нігтів з рук ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та підозрюваних у кримінальному провадженні; за участю захисників додатково допитати підозрюваних ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 ; додатково допитати потерпілу ОСОБА_11 , підготувати та надати на погодження, згідно з вимогами ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна підозрюваних; додатково допитати як свідка ОСОБА_16 , провести з ним впізнання підозрюваних у кримінальному провадженні; додатково допитати свідка ОСОБА_20 ; провести впізнання зі свідком ОСОБА_20 ; допитати як свідка ОСОБА_21 ; допитати як свідків близьких родичів неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_18 ; встановити всіх свідків та очевидців кримінального правопорушення, провести з зазначеними особами необхідні слідчі дії; провести аналіз по витребуваній у мобільних операторів інформації за результатами проведеної радіорозвідки та абонентськими номерами ОСОБА_10 та підозрюваних; зібрати та долучити до матеріалів досудового розслідування повні дані, які характеризують підозрюваних; зібрати та долучити до кримінального провадження матеріали, які характеризують особу потерпілого ОСОБА_10 ; з метою усунення розбіжностей у показах підозрюваних, провести між ними одночасні допити; довести або спростовувати наявність в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 400 КК України; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, пов`язані з закінченням досудового розслідування.
Відповідно до змісту ст. ст. 177, 183, 492 КПК України, крім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні неповнолітньою особою тяжкого злочину, тримання під вартою має бути обумовлено доведеністю обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами, які б в сукупності свідчили про наявність підстав, що були достатніми для застосування запобіжного заходу.
Відправляючи правосуддя у справах щодо неповнолітніх суди повинні керуватися не тільки положеннями КПК України, а й міжнародними правовими актами щодо прав і свобод дитини, такими як: Конвенція про права дитини 1989 р.; Правила ООН щодо захисту неповнолітніх, позбавлених волі, 1990 р.
Зокрема, положення щодо затримання та взяття під варту неповнолітніх, закріплені в Конвенції про права дитини 1989 р., наголошують, що попереднє ув`язнення має бути винятковим заходом, якщо страва стосується дітей.
В правилах ООН щодо захисту неповнолітніх, позбавлених волі 1990 р., у пункті 17 вказується на необхідність уникати, наскільки це можливо, утримання під вартою до суду у вдаватися до цього у виняткових випадках.
В Рекомендаціях Rec (2003) 20 Ради Європи Комітету Міністрів державам-учасницям щодо нових підходів у вирішенні проблеми злочинності серед неповнолітніх та ролі ювенальної юстиції, зазначено, що тримання під вартою повинно застосовуватися, коли це жорстко необхідно, тобто тоді, коли судові органи не здатні ефективно попереджувати потенційні ризики для належного відправлення правосуддя та громадського порядку через застосування менш обмежувальних заходів щодо поведінки підозрюваної особи.
Крім того, зміст ст. 178 КПК України та Рекомендація R(80) 11 Комітету міністрів державам членам Ради Європи (прийнята представниками міністра 27 червня 1980 р.) говорить, що при вирішенні питання про застосування певного виду запобіжного заходу, судовий орган також повинен брати до уваги характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи і, зокрема, її зв`язки з суспільством, оскільки зазначені дані суттєвим чином впливають на визначення ступеню ризиків у кримінальному провадженні.

Підтвердженням таких висновків суду є матеріали провадження, які були дослідженні в судовому засіданні при застосуванні запобіжного заходу та при продовженні його дії. Зокрема, те, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання і навчання, має постійне місце проживання в гуртожитку за місцем стаціонарного навчання. Оцінка підозрюваним навколишнього суспільного середовища, його негативне відношення до суб`єктів суспільства, незважаючи на те, що він є неповнолітнім та кримінально переслідується, в контексті конкретних обставин справи, тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 та тих обставин, що він залишив місце події разом з іншими підозрюваними, дозволяють прогнозувати поведінку підозрюваного у разі зміни йому запобіжного заходу, а саме переконують суд у можливості вчинення підозрюваним дій, які заборонені вимогами ст. 177 КПК України. При цьому у справі немає жодних фактів, які б давали підстави вважати, що певні соціальні зв`язки, схильності підозрюваного до спорту, зможуть виступити превентивним засобом у його поведінці і сторона захисту не надала жодних конкретних даних, які б свідчили на користь належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що ризики не зменшились та існують на даний час.
Щодо оцінки ризиків, то вона повинна бути проведена за результатами всебічної та точної інформації про особу неповнолітнього та його соціальні обставини.
У даному кримінальному провадженні є абсолютно доведеним факт наявності ризиків з боку підозрюваного у можливостіпереховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, експерта у цьому ж кримінальному провадженні
Що стосується ризику переховування від органів досудового розслідування, то як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_8 підозрюється у вчинені тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, та усвідомлюючи можливість призначення відносно нього покарання, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може змінити місце проживання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Те, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерплого, свідків, експерта у даному кримінальному провадженні, підтверджується характером тяжких дій, у вчиненні яких він підозрюється, в тому числі здійснення групою осіб, що підтверджує існування зазначеного ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Аналіз вказаних обставин дозволяють прогнозувати поведінку підозрюваного у разі зміни йому запобіжного заходу, а саме переконують суд у можливості вчинення дій, які заборонено вимогами ст. 177 КПК України. При цьому у справі немає жодних фактів, які б давали підстави вважати, що певні соціальні зв`язки, схильності підозрюваного, зможуть виступити превентивним засобом у його поведінці.
Таким чином за матеріалами провадження відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Таке продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи - тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.
З урахуванням установлених підстав, а також конкретних обставин кримінального правопорушення, зокрема тих, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило смерть людини, слідчий суддя правильно не визначив підозрюваному розмір застави, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України.
Не заслуговують на увагу посилання захисника на відсутність ризиків та на відсутність обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.
Будь-яких істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено. Процесуальна процедура продовження дії запобіжного заходу була проведена на засадах справедливості та у відповідності до вимог КПК України.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника, з викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючисьст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 376, 407, 422 КПКУкраїни, колегіясуддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_9 , погоджене старшим прокурором відділу захисту прав і свобод дітей прокуратури Київської області ОСОБА_5 та продовжено строк тримання під вартою до 20 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1752/2015 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_22
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1