пр. № 1-кп/759/148/14
ун. № 759/1592/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у режимі відеоконференції під час судового розгляду кримінального провадження питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 27.10.2011 Шевченківським районним судом м. Києва за .2 ст. 205, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205 КК, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 3 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 , -

встановив:
До Святошинського районного суду м. Києва 03.02.2014 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000025 від 30.01.2014 року, з додатками стосовно ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 11.02.2014 в тому числі продовжено запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, обраний під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді та відповідно продовжений ухвалою слідчого судді до 21.03.2014 року.

Судовий розгляд даного кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не завершено, а строк дії вказаного запобіжного заходу спливає 21.03.2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене д його спливу.

Прокурор ОСОБА_6 , вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що ризики, які враховувались під час обрання запобіжного заходу продовжують існувати на даний час.

Захисник ОСОБА_7 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , заперечив щодо доцільності продовження тримання її підзахисного під вартою, посилаючись при цьому на те, що прокурор не навів жодних доказів, які б свідчили про необхідність тримання її підзахисного під вартою. У зв`язку з чим, просив змінити її підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на інший (менш суворий) запобіжний захід, зокрема, домашній арешт або заставу в меншому розмірі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний ОСОБА_5 з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів та даних про його особу, в тому числі і повідомлених свідком ОСОБА_8 , який виключно позитивно характеризував свого брата.

При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд бере до уваги те, що він, опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; мотиви, за яких він, будучи раніше судимим, вчинив дії, що ставляться йому у провину, в період іспитового строку, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується. За сукупності таких обставин, суд, враховуючи дані про його особу, сімейний стан, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в т.ч. домашній арешт або особисте зобов`язання, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку.

Крім того, на даний час строк тримання обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності поваги до особистої свободи та публічних інтересів.

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ст.. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_5 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, при цьому зменшивши її розмір.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 21 березня 2014 року, тобто по 19 травня 2014 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 250 (двісті пятдесят) розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 304 500 (триста чотири тисячі п`ятсот) грн., після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками даного кримінального провадження;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Копію ухвали надіслати до Київського слідчого ізолятора № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - Суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

А ОСОБА_9