Ухвала іменем україни 06 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5,

суддів: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 06 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

Вироком, залишеним без зміни ухвалою суду апеляційної інстанції,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, не судимого в силу ст. 89 КК,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 01.30 год., знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, під час сварки, яка виникла з ОСОБА_3 на ґрунті ревнощів до ОСОБА_4, бажаючи заподіяти смерть, умисно наніс ножем три удари в область шиї та голови ОСОБА_3, спричинивши останньому різану рану голови в скуловій області справа, дві колото-різані рани на боковій поверхні шиї, від яких потерпілий ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 02.40 год. помер. Причиною смерті ОСОБА_3 стала крововтрата, що розвинулася в результаті колото-різаних поранень із пошкодженням крупних кровоносних судин.

У касаційній скарзі захисник просить змінити вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, пом'якшити призначене ОСОБА_2 покарання, застосувавши положення ст. 69 КК. Вважає згадані судові рішення незаконними через істотні порушення судами вимог кримінального процесуального закону, а також зазначає, що призначене ОСОБА_2 покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого через суворість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені у скарзі доводи та перевіривши долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у касаційній скарзі, немає з огляду на таке.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація діяння за ч. 1 ст. 115 КК у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до статей 50 , 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності і даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом'якшують і обтяжують. Підстави для призначення більш м'якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинений злочин, визначаються ст. 69 вказаного Кодексу.

Призначаючи покарання засудженому, суд відповідно до вимог згаданої норми цього Кодексу врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2 злочину (відповідно до ст. 12 КК є особливо тяжким), обставини та мотив злочину, дані про особу засудженого (в силу ст. 89 КК не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та посередньо - дільничним інспектором), наявність пом'якшуючих покарання обставин (щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку), думку потерпілої. При цьому, за наявності кількох обставин, що пом'якшують покарання, однак обґрунтовано не визнаних судом такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, місцевий суд призначив основне покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 115 КК.

Таким чином, суд першої інстанції дотримався приписів статей 50 , 65 КК . Призначене ОСОБА_2 покарання є справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для пом'якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає.

Зміст вироку відповідає вимогам ст. 374 КПК.

Крім того, аналогічні за змістом доводи про пом'якшення призначеного покарання були предметом перевірки суду апеляційної інстанції. Зазначені доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд належно розглянув і відмовив у їх задоволенні, навівши обґрунтування прийнятого рішення. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК .

Отже, з наведених у скарзі мотивів та наданих до неї копій судових рішень підстав для задоволення касаційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 06 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7