В И Р О К
іменем України
"07" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

потерпілої ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-кп/755/559/15, кримінальне провадження під час досудового розслідування № 0008373 за обвинуваченням:
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харцизьк, Донецької області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працює, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 17 липня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 187 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України на 2 роки,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 121 КК України,-
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Яготин, Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 121 КК України,-
встановив:
ОСОБА_17 на початку літа 2014 року, під час праці на автомийці по вул. Зеленогірській, 4-А в м. Києві, яку орендувала його знайома особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, познайомився із ОСОБА_16 , який перебував у дружніх стосунках із особою матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження.
В подальшому, ОСОБА_16 та особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, знаходячись за адресою по вул.. Зеленогірській, 4-А в м. Києві повідомили ОСОБА_17 про спільне їх готування до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_18 , яка була родичкою особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та останній вирішив приєднатися до злочинних дій ОСОБА_16 , особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та ОСОБА_17 , знаходячись за адресою по АДРЕСА_4 , маючи єдиний злочинний намір, спрямований на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_18 , 1939 року народження, з метою заволодіння її грошовими коштами, тобто чужим майном, вступили між собою в злочинну змову та домовились про спільне виконання вказаного злочину.
Після чого, ОСОБА_16 , особа матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження та ОСОБА_17 , маючи корисливі мотиви, декілька разів приїздили до будинку АДРЕСА_5 проживала ОСОБА_18 , та оглядаючи навколишнє середовище продовжували обговорювати план сумісного вчинення розбійного нападу відносно потерпілої.
03 липня 2014 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_16 , особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження та ОСОБА_17 , реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення розбою, поєднаного з насильством небезпечним для життя ОСОБА_18 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння грошовими коштами останньої, під`їхали на автомобілі, за кермом якого перебувала особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, до будинку АДРЕСА_6 . Після чого, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , назвавшись працівниками ЖРЕО, зайшли до вказаної вище квартири, двері якої відчинила ОСОБА_18 , діючи згідно попередньо розробленого плану, ОСОБА_17 під вигаданим приводом, пройшов до ванної кімнати нібито записати показники лічильника, а ОСОБА_16 пішов із ОСОБА_18 до приміщення кухні де, відволікаючи останню, розпочав розмову.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_17 та особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи єдині корисливі наміри, провів ОСОБА_18 до ванної кімнати, де разом із ОСОБА_17 напав на потерпілу та наніс два удари металевим предметом, який попередньо взяв із автомобіля особи матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, в область голови останньої, від яких потерпіла втратила свідомість. Таким чином ОСОБА_16 , діючи сумісно з ОСОБА_17 та маючи єдиний злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_18 , застосував до потерпілої насильство яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, чим попередили можливість чинення опору потерпілою.
Після чого, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яка в цей час перебувала поблизу будинку та спостерігаючи за навколишнім середовищем з метою попередження останніх про небезпеку, сприяла останнім заволодіти чужим майном пройшли до кімнати квартири, де заволоділи металевим сейфом, в якому знаходились грошові кошти, що належали ОСОБА_18 в загальній сумі 2000 грн.
В подальшому, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили гр. ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 грн.
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, заподіяли ОСОБА_18 , згідно висновку експерта № 1712/2 від 29 серпня 2014 року, наступні тілесні ушкодження:
а) синці в ділянці правого ока з розповсюдженням на ділянку носа, в ділянці лівого ока, синець та забійна рана на його фоні в ділянці вушної раковини;
- масивна імбібіція м`яких тканин волосистої частини голови практично на всьому їх протязі, закритий перелом потиличної кістки, нерівно виражений субарахноїдальний крововилив, що покриває півкулі мозку та мозочку, в поєднанні з вогнищами забою тканини мозку в лобних та правій скроневій ділянках, наявність субдурально в ділянці середньої черепної ямки близько 20 куб. см. Крові, внутрішньо мозкова гематома в ділянці правої півкулі мозочку, кров в шлуночках мозку, добре виражена борозда вдавлена на нижній поверхні обох півкуль мозочку від краю великого потилочного отвору.
Виявлений комплекс ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критеріям небезпеки для життя. І між даним комплексом ушкоджень та причиною настання смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Б) синці в ділянці верхніх кінцівок, грудної клітки ліворуч мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчить про те, що всі вони виникли від неодноразової дії тупого предмету (-ів), що не відобразив своїх індивідуальних особливостей в ушкодженнях; і виходячи з їх зовнішнього вигляду та даних судово-гістологічного дослідження - не виключається можливим їх виникнення не менше 3 доби до настання смерті.
Смерть ОСОБА_18 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, у вигляді ушкодження шкіри та м`яких тканин голови, перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливу під оболонки у шлуночки та в тканину мозку. Що зумовило розвиток набряку набухання головного мозку.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та ч. 4 ст. 187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_17 винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у судовому засіданні заперечував, показав суду, що 03 липня 2014 року він перебував разом з родиною і друзями своєї сестри, яка повернулась додому після народження дитини, а 04 липня 2014 року десь в обід поїхав до своєї бабусі. Хто такий Самір йому невідомо. ОСОБА_19 вперше побачив вже будучи затриманим. З ОСОБА_20 знайомі давно. Під час слідчого експерименту обмовив себе, оскільки на нього чинився психологічний тиск. Про обставини цього злочину та розташування кімнат в квартирі знає зі слів працівників міліції, які в день його затримання спочатку привезли його на квартиру, відкрили її ключем та все йому показали та розказали. Світло при цьому не вмикали.

Обвинувачений ОСОБА_16 також заперечив свою причетність до вказаного кримінального правопорушення та показав, що 02 липня він закінчив працювати та запросив свого товариша ОСОБА_21 до себе, де вони повечеряли та він залишився в нього ночувати. 03 липня 2014 року вони прокинулись та вирішили провести час у ОСОБА_22 , оскільки у нього та його дівчини була річниця стосунків. Проте перед тим як їхати до ОСОБА_22 вони заїхали на ОСОБА_23 площу десь о 12 годині до ОСОБА_24 , де його дівчина ОСОБА_25 , зустрілась зі своєю знайомою, ОСОБА_26 , яка передала заліківку та вони десь о 15 годині вже поїхали до ОСОБА_22 . ОСОБА_27 поїхав додому, а вони пізно приїхали до себе додому. Ні

ОСОБА_28 такий ОСОБА_29 не знає, він йому телефонував лише один раз на прохання ОСОБА_30 , коли звільнився під заставу. Підтвердив, що дійсно перебував в одній камері у слідчому ізоляторі разом із ОСОБА_31 , з яким там і познайомився. Коли ОСОБА_32 звільнився, останній йому зателефонував та вони зустрілись. Звідки ОСОБА_32 дізнався його номер телефону він не знає. Зустрічались на метро Харківська. Підтвердив, що до них також підходив знайомий ОСОБА_30 але хто це він не знає. Вдруге побачив ОСОБА_30 вже в міліції. Також додав, що його ніколи не називали ОСОБА_33 . Вперше ОСОБА_34 він побачив вже в СІЗО.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 показала суду, що загибла ОСОБА_18 доводилась їй бабусею. Бабуся проживала окремо разом із її батьком, батько зловживав алкоголем.

Будучи допитаною повторно у судовому засіданні повідомила, що похованням і бабусі, і батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 займалась вона. Поховання здійснювала із моргу, оскільки в неї не було ключів від цієї квартири. Ключі знайшла та забрала у дільничного інспектора десь у жовтні (ще до холодів). До квартири зайшла десь у грудні, бо до цього не наважувалась. Також зазначила, що після смерті батька вона одразу приходила до квартири та сусідів, проте вона була опечатана. Коли відкривала двері десь у грудні, квартира була так само опечатана.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_35 показала суду, що їй подзвонили в двері, коли відкрила двері хлопець їй повідомив, що прийшов перевіряти якість води. За ним стояв ще один хлопець, обличчя якого вона не бачила. Вона їх не впустила. Повідомила суду, що серед обвинувачених той хлопець, якого вона бачила відсутній.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_36 показав суду, що 14.07.2014 року ОСОБА_37 був на засіданні суду, звідки його звільнили. Та він спільно із ОСОБА_20 поїхали на метро Харківська де зустрілись із ОСОБА_38 , якому зателефонував саме ОСОБА_37 та покликав його до них. Потім у ОСОБА_30 вийшла сварка із ОСОБА_20 та він поїхав. У його присутності ОСОБА_39 та ОСОБА_37 щось казали про тітку, але що він не чув. Повідомив, що ОСОБА_37 часто бував на автомийці де також працював ОСОБА_40 , що знаходиться по АДРЕСА_7 .
Допитаний повторно, 09 жовтня 2015 року, у судовому засіданні свідок ОСОБА_41 , повідомив суд, що він також перебував під вартою у СІЗО №13. ОСОБА_42 перебував із ним у камері. Через два тижні ОСОБА_42 вийшов під заставу. Між собою, у камері ОСОБА_19 називали «Самір», у тому числі і він його так називав. Коли ОСОБА_42 виходив під заставу він повідомив йому номер телефона ОСОБА_43 , який є його кумом. Вони зустрілись 14 числа. Він чув саме від ОСОБА_19 , що він і ОСОБА_40 проникли до квартири родички ОСОБА_43 , де він вдарив «железякою» стару жінку. Від ОСОБА_29 він дізнався, що в сейфі було лише 2000 грн. Під час першого допиту у суді він про це не говорив, оскільки слідчий ОСОБА_44 дав йому 200 доларів США, щоб він змінив покази.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_45 показав суду, що він участі у затриманні ОСОБА_46 не приймав, слідчий експеримент проводився за його участі саме ним здійснювалась відео фіксація цієї слідчої дії. Повідомив, що квартира потерпілої була зачинена, та потрапити до неї вони не мали можливості оскільки ключі були у родички загиблої, якої не було у місці.

Суд, аналізуючи зміст показань вказаного свідка, в частині, яка містять посилання на показання з чужих слів, а саме що про конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення він дізнався від свідка ОСОБА_30 , виходячи з положень ч. 7 ст. 97 КПК України, рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, висновків ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, та у справі «Шабельника проти України», не визнає допустимими, оскільки вони надані свідком, як співробітником оперативного підрозділу у кримінальному провадженні, в якому він здійснював процесуальні дії при його розслідування, а в іншій частині суд визнає покази цього свідка належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.
Свідок ОСОБА_25 суду показала, що являється цивільною дружиною ОСОБА_16 , з яким знайома з 2012 року. В день злочину, 03 липня 2014 року, вона перебувала разом з ОСОБА_38 та його другом ОСОБА_27 . Напередодні вони вживали алкогольні напої, однак ОСОБА_47 не пив, оскільки йому пити не дозволяє стан здоров`я. Приблизно о 12 годині дня 03 липня 2014 року зустрілась на Ленінградській площі з подругою ОСОБА_48 , яка привезла із м. Сміли залікову книжку Після чого вона, ОСОБА_47 та ОСОБА_27 пішли купатись на острів Гідропарк, де перебували до вечора. Після чого ОСОБА_27 пішов додому, а вона разом з ОСОБА_49 пішли до себе, таким чином вони цілий день перебували разом. Вона добре пам`ятає цю дату, оскільки кожного 3 числа місяця вони святкують дату знайомства.

Свідок ОСОБА_50 показав, що 02 липня 2014 року перебував у свого знайомого ОСОБА_51 , з яким знайомі та працювали разом з лютого 2014 року. Цього дня звільнився з роботи. Дочекавшись ОСОБА_51 після роботи, вони спілкувались та після розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_47 запросив його додому, де й залишився на ніч. 03 липня 2014 року ОСОБА_52 повідомила про зустріч з подругою на Ленінградській площі, а після цього відпочивали на о. Гідропарк. Ввечері його посадили на таксі, оскільки я був п`яний. Влаштуватись на роботу на будівництво та ремонт будинку йому порекомендував сусід ОСОБА_53 , робота знаходилась в районі ДВРЗ, точної адреси він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_54 показав, що познайомився з ОСОБА_55 півтора роки тому, зустрічався останній раз в АДРЕСА_8 чи 2 липня 2014 року на день народження дитини сестри ОСОБА_17 . ОСОБА_56 . Святкували 6-7 днів до 08 липня 2014 року, випивали спиртні напої, відпочивали.

Свідок ОСОБА_57 показав, що 01 липня 2014 року він з друзями відмічав день народження своєї дочки. Святкували 6-7 днів у його квартирі АДРЕСА_9 , з братом дружини ОСОБА_58 , другом ОСОБА_59 та його дівчиною. Гуляти не виходили. ОСОБА_60 поїхав з дому через 2-3 тижні. Також ОСОБА_57 підтвердив, що 03 липня 2014 року був із ОСОБА_17 в м. Яготин, Київської обл. Гості спали в кімнаті поряд з дитиною та на кухні.

Оцінюючи показання в судовому засіданні свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_57 стосовно знаходження підсудного ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , відповідно у день вчинення кримінального правопорушення в іншому місці , судом враховується, що вказані свідки є родичами останнього та є зацікавленими у позитивному розгляді справи з позиції захисту підсудного. Так, свідок ОСОБА_61 є співмешканкою ОСОБА_62 , а ОСОБА_63 чоловіком сестри ОСОБА_46 .
Щодо показань свідків ОСОБА_64 суд вказує, що він добре пам`ятаючи обставини саме 03 липня 2014 року не зміг повідомити суд де саме, на яких об`єктав він працював із ОСОБА_16 та інше. Показаня свідка ОСОБА_65 суд також оцінює критично, оскільки вони суперечать показам самого ОСОБА_17 , щодо часу та обставин перебування у м. Яготин.
Таким чином, враховуючи наведене, оскільки дані свідки є близькими родичами, друзями близьких родичів, суд критично оцінює їх показання, та вважає їх спрямованими на ухилення як ОСОБА_16 так і ОСОБА_17 від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Крім того, на підтвердження події злочину, у судовому засіданні були перевірені наступні докази:
- протоколи огляду місця події від 03 липня 2014, 06 липня 2014 року, від 07 липня 2014 року квартири АДРЕСА_10 (т.3 а.с.26-35; а.с. 20-25; а.с. 42-44) в ході яких оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення квартири АДРЕСА_11 , у тому числі ванна кімната із лічильниками води, зафіксовані плями бурого кольору, місце в стіні біля вікна де знаходився сейф; а також були вилучені моток липкої стрічки скоч з плямами речовини бурого кольору; вилучено вирізку з наволочки з плямою бурого кольору; металеву трубу; 10 слідів папілярних узорів, з додатками фототаблиць;
- протоколом огляду місця події (трупа) в приміщенні моргу від 06 липня 2015 року в ході якого зафіксовано розташування тілесних ушкоджень на трупі гр. ОСОБА_18 із план-схемою розташування тілесних ушкоджень на трупі та додатками фототаблиць (а.с. 45-48).
- відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи від 05 листопада 2014 року № 666 мб при дослідженні слідів речовини коричневого кольору (об`єкт №1) та місць без видимих слідів (об`єкт №2) на поверхні мотка липкої стрічки типу «скотч», наданого на експертизу, клітин з ядрами, крові не виявлено (т.2 а. с. 174-177);
-відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи від 21 листопада 2014 року № 675 мб встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) крові людини та клітин з ядрами на фрагменті клейкої стрічки типу «скотч» (об`єкти №№1,2).
Генетичні ознаки крові людини та клітин з ядрами на фрагменті клейкої стрічки типу «скотч» (об`єкти №№1,2) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_18 .
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених в об`єктах №№1,2 та зразку крові трупа ОСОБА_18 складає 1,89 х 10(-21). Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 5,30 х 10 (20) осіб (т.2 а.с.182 - 188);
-відповідно до висновку судової імунологічної експертизи від 10 листопада 2014 року № 674 мб при дослідженні слідів речовини бурого кольору (об`єкт №1) та місць без видимих слідів (об`єкт №2) на фрагменті клейкої стрічки типу «скотч» виявлено кров людини та клітини з ядрами (т. 2 а. с.192 - 196);
-відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи від 21 листопада 2014 року № 669 мб встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) крові людини та клітин з ядрами на фрагменті клейкої стрічки типу «скотч» (у постанові слідчого «змоток липкої стрічки» (об`єкт №1).
Генетичні ознаки крові людини та клітин з ядрами на фрагменті клейкої стрічки типу «скотч» (об`єкт №1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_18 .
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених в об`єктах №№1,2 та зразку крові трупа ОСОБА_18 складає 1,89 х 10(-21). Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 5,30 х 10 (20) осіб (т.2 а.с.201 - 207);
-відповідно до висновку судової імунологічної експертизи від 10 листопада 2014 року № 668 мб при дослідженні слідів речовини бурого кольору на фрагменті клейкої стрічки типу «скотч» (об`єкт №1) виявлено кров людини та клітини з ядрами (т. 2 а.с. 212-215);
-відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи від 18 листопада 2014 року № 673 мб встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) крові людини та клітин з ядрами на фрагменті тканини (в постанові слідчого «вирізка з наволочки») (об`єкт №1).
Генетичні ознаки крові людини та клітин з ядрами на фрагменті тканини (об`єкт №1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_18 .
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених в об`єктах №№1,2 та зразку крові трупа ОСОБА_18 складає 1,89 х 10(-21). Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 5,30 х 10 (20) осіб (т.2 а.с.220 - 225);
-відповідно до висновку судової імунологічної експертизи від 28 листопада 2014 року № 670 мб при дослідженні металевої труби (об`єкт №1), крові та клвітини з ядрами не виявлено (т. 2 а.с. 227-229);
-відповідно до висновку судової імунологічної експертизи від 20 жовтня 2014 року №672 мб при дослідженні слідів речовини бурого кольору (об`єкт №1) на фрагменті тканини (в постанові слідчого «вирізка з наволочки») виявлено кров людини та клітини з ядрами (т. 3, а. с. 85-90);
Відповідно до висновку трасологічної експертизи (дактилоскопічні дослідження) від 08 липня 2014 року № 1029 - сім слідів папілярних узорів №№1, 2, 4, 5, 7, 8, 10, які були вилучені під час ОМП 03 липня 2014 року з квартири АДРЕСА_10 придатні для ідентифікації за ними особи. Три сліди папілярних узорів № № 3, 6, 9 непридатні для ідентифікації особи.
Сліди пальців рук №№ 1, 2 (з скотчу на підлозі в кім. №1); №№ 4, 8 (з дверей шафи в кім. №1); №№ 5,7 (зі скла шафи в кім. №1) залишені відповідно великим, двічі вказівним, середнім пальцями лівої руки та вказівним та мізинцем правої руки гр. ОСОБА_66 , 1960 року народження, дактилокарта, якого надана на дослідження.
Слід пальця руки №10 (з дверей шафи в кім. №1) залишений не гр. ОСОБА_66 , 1960 р.н., не гр. ОСОБА_67 , 1949 р.н., не гр. ОСОБА_68 , 1939 р.н., дактилокарти яких представлені на дослідження, а іншою особою (т. 2 а. с. 232- 246);
Відповідно до висновку трасологічної експертизи (дактилоскопічні дослідження) від 28 листопада 2014 року № 1850 - слід пальця руки №10 (з дверей шафи в кімнаті №1) вилучений під час ОМП 03 липня 2014 року за адресою: АДРЕСА_5 залишений не ОСОБА_16 , 1990 р.н., не ОСОБА_17 , 1992 р.н., дактилокарти яких надані на дослідження, а іншою особою (т. 3 а. с. 1-8);
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 29 серпня 2014 року № 1712/2 на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_18 , 1939 р.н. та вивчення медичної документації у ОСОБА_18 було виявлено наступне:

а) синці в ділянці правого ока з розповсюдженням на ділянку носа, в ділянці лівого ока, синець та забійна рана на його фоні в ділянці правої вушної раковини,

- масивна імбібіція м`яких тканин волосистої частини голови практично на всьому їх протязі, закритий перелом потиличної кістки, нерівно виражений субарахноїдальний крововилив, що покриває півкулі мозку та мозочку, в поєднанні з вогнищами забою тканини мозку в лобних та правій скроневій ділянках, наявність субдурально в ділянці середньої черепної ямки близько 20 куб.см. крові, внутрішньо мозкова гематома в ділянці правої півкулі мозочку, кров в шлуночках мозку, добре виражена борозна вдавлена на нижній поверхні обох півкуль мозочку від краю великого потиличного отвору.

Виявлений комплекс ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. І між даним комплексом ушкоджень та причиною настання смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

б)- Синці в ділянці верхніх кінцівок, грудної клітки ліворуч-мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчить про те, що всі вони виникли від неодноразової дії тупого предмета (-ів), що не відобразив своїх індивідуальних особливостей в ушкодженнях; і виходячи з їх зовнішнього вигляду та даних судово-гістологічного дослідження не виключається можливим їх виникнення не менш 3 доби до настання смерті.

2. Смерть ОСОБА_18 настала в наслідок закритої черепно-мозкової травми, у вигляді ушкодження шкіри та м`яких тканин голови, перелому кісток склепіння та основи черепу. крововиливу під оболонки, у шлуночки та в тканину мозку, що зумовило розвиток набряку-набухання головного мозку.

3. Згідно даних медичної документаці: при проведенні токсикологічного дослідження, в крові ОСОБА_18 на момент надходження її до стаціонару КМКЛШМД етилового спирту не виявлено (аналіз №6015 від 03 липня 2014 року) (т. 3 а. с.74-80);

Відповідно до протоколів тимчасового доступу до речей і документів від 09 вересня 2014 року з ПРАТ «Київстар» тимчасово вилучено інформацію в електронному вигляді на диску CD-R № 9045/1КТ та CD-R № 9044/1/КТ (т. 3 а.с. 121, 122 ); вказані диски з роздруківками абонентських номерів зберігаються при матеріалах кримінального провадження (т. 3 а. с. 128-131);
Відповідно до протоколів тимчасового доступу до речей і документів від 08 вересня 2014 року з ТОВ «Астеліт» тимчасово вилучено інформацію в електронному вигляді на диску CD-R № 21130 та CD-R № 21128 (т. 3 а.с. 123, 124 );
Відповідно до постанови про прилучення до справи речових доказів від 10 грудня 2014 року предмет схожий на мобільний телефон «IPhone 5» визнаний речовим доказом та переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Дніпровського РВ ГУ МВС України у м. Києві (т. 3 а.с. 132);
Відповідно до Довідки аналізу технічної інформації абонентських номерів та моніторингу по факту заподіяння ТТУ потерпілій ОСОБА_18 що мало місце за адресою: АДРЕСА_5 - 03 липня 2014 року о 12 годині 42 хвлині 09 секунд мобільний телефон із номером НОМЕР_1 , IMEI A НОМЕР_2 був зареєстрований в моніторінгу по АДРЕСА_12 (т. 3 а.с. 135-139). Проте, доводячи перед судом обвинувачення, прокурор не надав суду доказів, що будь-хто із обвинувачених користувався вказаними телефонами із зазначеними вище номерами.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 05 листопада 2014 року за участі підозрюваного ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_5 під час якого ОСОБА_17 у присутності захисника на місці показав та розказав, яким чином та звідки вони під`їхали до будинку АДРЕСА_6 . Далі, біля квартири АДРЕСА_10 розказав, що Самір подзвонив в домофон та назвався представником ЖЕК, їм відкрила бабуся. Самір зайшов першим та пішов на кухню, а він у ванну кімнату. Коли він був у ванній кімнаті, Самір дав йому металевий прут та наказав вдарити ОСОБА_69 , він цього робити не став, тоді ОСОБА_70 забрав прут та сам вдарив ним двічі. Потім ОСОБА_70 видовбав сейф зі стіни та вони пішли до машини. На запитання захисника, чи чинився на нього тиск повідомив, що тиску не чинилось.
Суд, допитавши обвинувачених, потерпілу, заслухавши показання свідків, дослідивши надані сторонами документи та речові докази, оцінивши їх у сукупності дійшов до наступних висновків.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Враховуючи вище наведене суд приходить до висновку, що надані сторонами документи є належними доказами оскільки відповідають вимогам КПК України.
Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованих їм злочинів повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд враховує наступне. Так, обвинувачені провину не визнавали, вказуючи суду на свою непричетність до вказаних злочинів. Однак, з такою версією суд погодитись не може, оскільки під час слідчого експерименту за участі ОСОБА_17 він детально розказав та показав, яким чином він, ОСОБА_16 та особа матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження вчиняли вказане кримінальні правопорушення. Допитаний у судових засіданнях свідок ОСОБА_32 повідомив суд, що саме ОСОБА_16 коли він з ним познайомився в умовах СІЗО назвався «Саміром», підтвердив, що ОСОБА_16 та ОСОБА_71 познайомились коли ОСОБА_72 вийшов із СІЗО під заставу.
Показання обвинуваченого ОСОБА_17 , згідно яких він обмовив себе через психологічний тиск з боку працівників правоохоронних органів, а також повідомив що у день його затримання у вечірній час працівники міліції спочатку привезли його до квартири АДРЕСА_11 де ключем відкрили двері, вони туди зайшли та йому показали де що знаходиться та на той час в квартирі нікого не було - повністю спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_73 яка повідомила суд, що після вбивства її бабусі ОСОБА_74 в квартирі залишився проживати її батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . З того часу квартира була опечатана, та ключі вона змогла отримати десь у жовтні від дільничного інспектора. Коли вона відкривала двері у грудні вони були опечатані, та пломби були цілими та неушкодженими.
Той факт, що двері в квартиру є опечатаними також видно під час слідчого експерименту. У той же час, показання ОСОБА_17 під час слідчого експерименту про те, що вони із ОСОБА_33 проникли у вказану квартиру під виглядом працівників ЖЕК та він одразу пішов до ванної кімнати перевіряти лічильники води цілком збігаються із встановленими у матеріалах провадження доказами, а саме протоколами огляду місця події, згідно яких у ванній кімнаті в тому числі зафіксовано наявність цих лічильників, плями бурого кольору.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, правдивими, належними, такими, що не протирічать один одному, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у тому, що своїми умисними діями, вчинили розбій за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та вірність кваліфікації їх дій (кожного окремо) у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч.4 ст. 187 КК України; а також ОСОБА_16 та ОСОБА_17 своїми умисними діями, які виразились у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, за попередньою змовою групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу виннуватих та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставин, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд не вбачає.

Обставиною, згідно ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинувачених суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку. Колегія суддів виключає із обставин, що обтяжують покарання обом обвинуваченим вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, оскільки це є кваліфікуючою ознакою вказаних кримінальних правопорушень. Також суд виключає рецидив злочинів (за ст. 121 ч.2 КК України) щодо ОСОБА_16 , оскільки останній був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва 17 липня 2014 року, а злочини за якими суд визнає його винуватим він вчинив 03 липня 2014 року.

Так, ОСОБА_16 раніше судимий за розбій, не працює, страждає на ряд хронічних захворювань, потребує специфічного довготривалого лікування, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

ОСОБА_17 раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно позитивно.

З урахуванням викладеного, особи обвинувачених (кожного окремо), їх відношення до скоєного злочину, ступіню тяжкості вчиненого діяння, думки потерпілої ОСОБА_13 , конкретних обставин та способу скоєних злочинів, колегія суддів призначає ОСОБА_16 та ОСОБА_17 покарання у межах, установлених у санкціях ч.4 ст. 187 та ч. 2 ст. 121 КК України, яке є необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 70 КК України.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

Оскільки дані кримінальні правопорушення обвинувачений ОСОБА_16 вчинив до постановлення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2014 року суд призначає остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_16 за правилами ст. 70 ч. 4 КК України, з урахуванням положень, викладених в абзаці 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якого, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2014 року, яким ОСОБА_16 засуджений за ч. 1 ст.187 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України слід виконувати самостійно.
Потерпілою ОСОБА_13 цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за залучення експертів підлягають стягненню з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на користь держави в рівних частках.

Крім того, виходячи з положень п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, запобіжний захід стосовно обвинувачених, з урахуванням норм ст.ст. 177,178 КПК України, у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, колегія суддів

ухвалила :
ОСОБА_16 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України у виді дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
- за ч.2 ст.121 КК України у виді восьми років позбавлення волі;
Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_16 остаточне покарання у виді дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України цей вирок, а також вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2014 року, яким ОСОБА_16 засуджений за ч. 1 ст.187 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 01 жовтня 2014 року.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, визначений ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді утримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області залишити без змін до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
- за ч.2 ст.121 КК України у виді семи років позбавлення волі;
Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_17 остаточне покарання у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
Строк відбування покарання ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обчислювати з 04 листопада 2014 року.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, визначений ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді утримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 процесуальні витрати за проведені експертизи у сумі 5366 грн 80 коп., в рівних частках по 2 683 грн 40 коп з кожного, на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон Iphone-5 конфіскувати в дохід держави; диски з роздруківками абонентських номерів зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: