Єдиний унікальний номер 243/2911/2015-к
Номер провадження 11-кп/775/117/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області кримінальне провадження № 0000347 від 09.02.2015 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, учня третього курсу Слов`янського професійного ліцею залізничного транспорту №56, інвалідом не являється, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України та призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі без конфіскації майна з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Стягнуто на користь Державної установи «Вузлова лікарня станції Слов`янськ» Державного підприємства «Донецька залізниця» витрати у розмірі 1994, 68 грн. за лікування потерпілого ОСОБА_9 .

Стягнуто на користь ОСОБА_9 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2075,00 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Стягнуто на користь держави витрати по проведенню судової балістичної експертизи в сумі 368, 28 грн.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

08 лютого 2015 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , знаходився між будинками №26 та № 22 по провулку Артема в м. Слов`янську, де побачив свого знайомого ОСОБА_9 , з яким у нього склалися довгі неприязні стосунки. Достовірно знаючи про те, що ОСОБА_9 користується мобільним телефоном «Iphon 4S» у вказаний час, у вказаному місці у ОСОБА_8 виник протиправний умисел, спрямований на розбійний напад на ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном, а саме вищевказаним мобільним телефоном.

Здійснюючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом розбою, 08 лютого 2015 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись на ділянці місцевості між будинками №26 та №22 по провулку Артема в м. Слов`янську, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою безперешкодного заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_9 , дістав з-під ременя власних брюк травматичний пістолет калібру 9мм, невстановленого в ході судового розгляду справи зразка, та став висловлювати ОСОБА_9 вимоги передати йому належний останньому мобільний телефон «Iphon 4S», імей НОМЕР_1 .

Після того, як ОСОБА_9 відмовився виконати протиправні вимоги ОСОБА_8 та з метою створити опір нападнику став наближатися до ОСОБА_8 , останній, діючи умисно, звівши затвор травматичного пістолету калібру 9 мм., невстановленого в ході судового слідства зразка, з метою заподіяння насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, здійснив сім пострілів у ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесні ушкодження: вогнепальне кульове сліпе поранення тім`яної ділянки голови зліва: відкрита тяжка черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеню із стисненням, відкритим вдавленим переломом луски тім`яної кістки та вогнищем контузії лівої тім`яної долі головного мозку, тобто перелом кісток склепіння черепа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, вогнепальні сліпі кульові поранення скулової області, лівої заушної області та лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я, як такі, що потребують для свого загоєння строк більше 6, але не більше 21 дня. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 впав на землю, а ОСОБА_8 , доводячи свій єдиний протиправний умисел до кінця, вихватив у потерпілого мобільний телефон «Iphon 4S», імей НОМЕР_1 вартістю 2722 грн 23 коп, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: вогнепальне кульове сліпе поранення тім`яної ділянки голови зліва: відкрита тяжка черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеню із стисненням, відкритим вдавленим переломом луски тім`яної кістки та вогнищем контузії лівої тім`яної долі головного мозку, тобто перелом кісток склепіння черепа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, вогнепальні сліпі кульові поранення скулової області, лівої заушної області та лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я, як такі, що потребують для свого загоєння строк більше 6 але не більше 21 дня, а також заподіяв матеріальну шкоду на загальну суму 2722 грн. 23 коп.

На зазначений вирок захисником ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , законним представником обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_8 подано апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 в свої апеляції просить вирок суду першої інстанції скасувати, а його виправдати. Вважає вирок суду незаконним. Зазначає, що суд першої інстанції неправильно кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки він не скоював розбійного нападу на потерпілого, а лише хотів забрати в нього свої речі або гроші. Звертає увагу суду на те, що він застосував зброю лише через те, що потерпілий накинувся на нього і він був змушений захищатися.

Представник обвинуваченого ОСОБА_6 в своїй апеляції просить змінити правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення зі ст. 187 ч.4 на ст. 124 КК України та призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі. Вважає вирок суду незаконним через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального правопорушення, та через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд першої інстанції необ`єктивно та несправедливо зробив висновок про вчинення обвинуваченим розбійного нападу на потерпілого з метою заволодіння майном останнього, оскільки обвинувачений лише хотів забрати у потерпілого свої речі або грошове відшкодування їх вартості. Вказує, що обвинувачений застосував зброю лише через те, що потерпілий накинувся на нього, він перелякався і зробив кілька неприцільних пострілів з метою захисту.

Захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити, визнати його винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі. Вважає вирок суду незаконним через: невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення. Зазначає, що висновки суду суперечать зібраним по справі доказам, а саме суд першої інстанції не оцінив пояснення потерпілого ОСОБА_9 в сукупності з поясненнями обвинуваченого, свідків, які були очевидцями події, які у своїй сукупності підтверджують неправомірну поведінку потерпілого ОСОБА_9 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 та як наслідок спричинення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень внаслідок перевищення меж необхідної оборони. Зазначає, що за вказаних обставин дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст. 124 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого, його законного представника та захисника і просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_8 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи своїх апеляцій та наполягали на їх задоволенні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З а приписами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані вимоги закону, як вважає колегія суддів, судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 були дотримані.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судовий розгляд у ньому проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, спрямований на всебічне, повне й об`єктивне дослідження обставин провадження.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у розбійному нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особі, яка зазнала нападу, вчиненому за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами в сукупності, перевіреними судом.

Зокрема, висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень суд першої інстанції обґрунтовано мотивував, проаналізувавши:

- показання потерпілого ОСОБА_9 в суді про обставини вчиненого обвинуваченим 08 лютого 2015 року розбійного нападу;

- показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили той факт, що 08 лютого 2015 року вони були свідками того, як ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зустрілися на дорозі, при цьому ОСОБА_14 запропонував потерпілому відійти та вимагав віддати йому гроші або в рахунок боргу телефон. Вони бачили, як ОСОБА_8 достав пістолет і скоїв декілька пострілів в сторону ОСОБА_9 . Саме на вимогу обвинуваченого потерпілий змушений був передати ОСОБА_8 приналежний йому мобільний телефон;

- показання свідка ОСОБА_16 , якому ОСОБА_8 продав мобільний телефон марки «Iphon 4S» за суму 1600 грн., запевнивши його, що телефон належить особисто йому;

- протокол огляду від 17 лютого 2015 року мобільного телефону марки «Iphon 4S», імей НОМЕР_1 , який добровільно видав ОСОБА_16 ( том 1 а.с. 152);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 лютого 2015 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_8 , як особу, у якого він придбав мобільний телефон марки «Iphon 4S» за 1600 гривень ( том 1 а.с. 161-163);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 17 лютого 2015 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 упізнав приналежний йому мобільний телефон марки «Iphon 4S», імей НОМЕР_1 (том 1 а.с. 176-178);

- дані, що містяться у протоколі огляду місця події від 09 лютого 2015 року, згідно з яким в травматичний пункт лікарні ім. Леніна міста Слов`янська 08 лютого 2015 року приблизно о 23 годині було доставлено ОСОБА_9 з діагнозом: вогнестрільне поранення лівого плеча та голови тім`яної області зліва. В ході операції з голови та плеча було вилучено два гумових предмета, схожих на кулі. В ході огляду два гумових предмета вилучено ( том 1 а.с.117);

- дані, що містяться у протоколі огляду місця події від 08 лютого 2015 року, згідно з яким на асфальті між будинками АДРЕСА_2 виявлено та вилучено 8 гільз, 1 гумова кулька, 1 гумовий предмет з накопиченням речовини бурого кольору, речовина бурого кольору (том 1 а.с.118-125);

- висновки судової балістичної експертизи №283 від 23 лютого 2015 року, згідно з якими сім гільз, вилучені в ході огляду 08 лютого 2015 року є гільзами патронів 9 мм Р.А, промислового виготовлення, призначені для стрільби з самозарядних пістолетів калібру 9 мм Р.А. Гільзи, надані на дослідження могли бути стріляні з наступних зразків зброї: пістолетів «Форт -12Р», «Форт -6Р», «ПМР», «АЕ -790G», «Вій», «Ерма459Р» та інш., а також окремих модифікацій револьверів «Комбриг», «СКАТ-1Р» та «СКАТ-1РК». Також гільзи могли бути стріляні з вогнепальної зброї нелетальної дії виробництва інших вітчизняних чи іноземних виробників. Крім того, зазначені гільзи можуть використовуватись для стрільби з саморобної та переробленої вогнепальної зброї даного калібру. Патрон з упаковки, вилучений в ході огляду 08 лютого 2015 року є патроном несмертельної (травматичної) дії, калібру 9 мм Р.А, споряджений гумовою кулею. До категорії боєприпасів не відноситься. Патрон для стрільби придатний. Чотири кулі, вилучені в ході огляду 08 лютого 2015 року є полімерними кулями промислового виготовлення, які є складовими частинами патронів несмертельної (травматичної) дії калібру 9 мм Р.А. До категорії боєприпасів не відносяться ( том 1 а.с. 147- 151);

- протокол проведення слідчого експерименту від 24 лютого 2015 року, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_8 у присутності двох понятих та захисника, докладно розповів та показав, яким саме чином було скоєно ним 08 лютого 2015 року кримінальне правопорушення, а саме, що під час зустрічі з ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном він дістав з-під ременя власних брюк, пістолет невстановленого зразка, та став висловлювати ОСОБА_18 вимоги передати йому належний останньому мобільний телефон. Після того, як ОСОБА_19 відмовився виконати його вимоги він здійснив сім пострілів у бік ОСОБА_20 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд. В цей же день він викинув в озеро «Лиман» вищезазначений пістолет (том 1 а.с. 189- 194);

- висновки комісійної судово-медичної експертизи № 285-КЕ/2015/пп від 06 жовтня 2015 року, згідно з якими відповідно даних медичної документації у ОСОБА_9 мали місце наступні тілесні ушкодження: вогнепальне кульове сліпе поранення тім`яної ділянки голови зліва; відкрита тяжка черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеню із стисненням, відкритим вдавленим переломом луски тім`яної кістки та формуванням вогнища контузії лівої тім`яної долі головного мозку; вогнепальне кульове сліпе поранення м`яких тканин виличної ділянки голови зліва; вогнепальне кульове сліпе поранення м`яких тканин скроневої ( завушної) ділянки голови зліва; вогнепальне кульове сліпе поранення м`яких тканин передньої поверхні лівого плеча.

Ці ушкодження утворилися від прямих ударних дій поодиноких кінетичних снарядів гумових сферичних куль калібру 0,9 мм, що були вистріляні з каналу стволу вогнепальної зброї, та вилучені з ранових каналів при проведенні ОСОБА_9 хірургічного втручання 08 лютого 2015 року. Враховуючи морфологічні особливості поранень та їх клінічний перебіг, всі вони могли бути спричинені незадовго до первинного звернення потерпілого за медичною допомогою, можливо, і в час подій, які вказані у постанові.

Вогнепальне кульове сліпе поранення тім`яної ділянки голови зліва: відкрита тяжка черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеню із стисненням, відкритим вдавленим переломом луски тім`яної кістки та вогнищем контузії лівої тім`яної долі головного мозку, тобто перелом кісток склепіння черепа, кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Інші вогнепальні поранення м`яких тканин тіла відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Об`єм черепно-мозкової травми у потерпілого, а саме наявність відкритої тяжкої черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеню із стисненням, був підтверджений у ОСОБА_9 результатами комп`ютерної томографії голови № 65980 від 25 березня 2015 року («… в верхних отделах чешуи теменной кости слева определяется депрессионный перелом размерами 18х15 мм со смещением отломков интракраниально до 5 мм. На этом уровне в коре теменной доли слева определяется контузионный очаг 29х21мм…»), її подальшим клінічним перебігом та характерними неврологічними розладами. Згідно даним спеціальної літератури, полімерні кулі, що були вилучені у ОСОБА_9 , є кулями промислового виготовлення складовими частинами патронів несмертельної (травматичної) дії калібру 9 мм звичайно мають незначні еластичні властивості. Але, ці кулі, випущені при пострілах з каналу стволу вогнепальної зброї на близьких і наближених до них дистанціях, завдяки швидкості набирають таку кінетичну енергію, яка надає їм властивості твердих предметів, пробивна дія яких здатна заподіяти перелом склепіння черепу, наразі такий вдавлений перелом мозкового відділу черепа, що мав місце у ОСОБА_9 . На час додаткового огляду ОСОБА_9 , що був проведений 30 вересня 2015 року, його загальний стан був близький до задовільного; емоційно лабільний. У потерпілого має місце резідуальний період (період одужання та залишкових явищ) відкритої тяжкої черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеню з відсутністю вираженого неврологічного дефіциту. Слідами вогнепальних поранень у ОСОБА_9 з`явилися: рубець із локальною ділянкою вдавлення у тім`яній ділянці голови зліва, рубець у скроневої ділянці зліва і такі ж рубці на лівій верхній кінцівці (том 2 а.с. 80-84).

Докази, на які послався суд у вироку, є належними, допустимим та достовірними, узгоджуються між собою.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_8 за ст. 187 ч.4 КК України є правильною.

Доводи захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його законного представника ОСОБА_6 щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187 КК України через відсутність у обвинуваченого мети заволодіння будь-яким майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, а також щодо ненадання судом першої інстанції оцінки поясненням потерпілого в сукупності з поясненнями обвинуваченого, свідків, які були очевидцями події та підтверджують неправомірну поведінку потерпілого щодо обвинуваченого, та як наслідок спричинення обвинуваченим потерпілому ОСОБА_15 тілесних ушкоджень внаслідок перевищення між необхідної оборони його дії підлягають правовій кваліфікації за ст. 124 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими та надуманими.

З об`єктивної сторони розбій відповідно до ч. 1 ст. 187 КК України є нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

При цьому, під нападом у відповідності до чинного законодавства слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Як показав в суді потерпілий ОСОБА_9 , раніше він взяв куртку у ОСОБА_8 , але не зміг її повернути, так як вона зникла. Вони договорилися, що коли буде можливість, він поверне за нею гроші в сумі 200 грн. ОСОБА_8 неодноразово телефонував йому, але в нього не було грошей, щоб повернути обвинуваченому. 08 лютого 2015 року друзі повідомили, що його шукає ОСОБА_14 , в цей же день ОСОБА_14 також телефонував йому з незнайомого номеру телефону. В цей же день він зустрівся з ОСОБА_14 , який відвів його в сторону, дістав пістолет та почав вимагати у нього телефон. Потім ОСОБА_14 вистрелив, але перший постріл в нього не влучив. Він злякався та став просити ОСОБА_14 , щоб він не стріляв, схватив ОСОБА_14 , щоб вибити у нього з рук пістолет, намагався вдарити долонею руки, але обвинувачений став прицільно стріляти, він чув в вухах дзвін і упав на землю. Після чого ОСОБА_14 перестав стріляти та почав кричати, щоб він віддав йому телефон. На вимогу обвинуваченого він поклав свій телефон на землю і за допомогою ОСОБА_21 пішов. В цей же день в травмпункті йому зробили операцію та вилучили дві кулі, йому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

Зазначені показання потерпілого, які судом першої інстанції обґрунтовано покладені в основу своїх висновків, у колегії суддів не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом та викладеними у вироку, а доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що свідчення потерпілого не узгоджуються з фактичними обставинами події злочину, є надуманими.

Зокрема, свідок ОСОБА_11 в суді показав, що в той час, коли вони з ОСОБА_15 направлялися додому, то зустрилі обвинуваченого. ОСОБА_14 сказав ОСОБА_15 , щоб той віддав йому телефон, оскільки той йому заборгував. Він знаходився від них на відстані два метри. ОСОБА_14 дістав пістолет і вистрелив в сторону ОСОБА_15 . ОСОБА_15 відмовився віддати телефон. Після першого пострілу, через 5-7 секунд ОСОБА_14 почав стріляти ОСОБА_15 в обличчя, зробив приблизно ще 5 пострілів. Коли ОСОБА_15 впав на землю, то ОСОБА_14 нагнувся та забрав телефон. Він після подій повів ОСОБА_15 до себе додому, у нього була в крові голова, обличчя, руки. Коли ОСОБА_14 стріляв, ОСОБА_15 знаходився від нього на відстані десь півтора метри. Коли стріляв ОСОБА_14 , то пістолет утримував на рівні голови потерпілого.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили той факт, що 08 лютого 2015 року вони були свідками того, як ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зустрілися на дорозі, при цьому ОСОБА_14 запропонував потерпілому відійти для розмови та вимагав віддати йому гроші або в рахунок боргу телефон. Вони бачили, як ОСОБА_8 достав пістолет і скоїв декілька пострілів в сторону ОСОБА_9 . Саме на вимогу обвинуваченого потерпілий змушений був передати ОСОБА_8 приналежний йому мобільний телефон.

В судовому засіданні першої інстанції також встановлено, що обвинувачений неодноразово, в тому числі і 08 лютого 2015 року, телефонував потерпілому з приводу повернення боргу, в цей день ввечері ОСОБА_8 взяв з собою пістолет. Саме від умисних протиправних дій, вчинених 08 лютого 2015 року обвинуваченим ОСОБА_8 настали наслідки у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних, в тому числі і тяжких ушкоджень, тобто протиправні дії обвинуваченого - прицільні постріли з пістолету у бік потерпілого з метою заволодінням його майном мобільним телефоном знаходяться у причинному зв`язку з заподіянням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги ствердження обвинуваченого в тій частині, що він почав стріляти з метою запобігти протиправним діям ОСОБА_9 , який взяв його за плече, ближче до шиї, що сприймалося обвинуваченим, як погроза його здоров`ю, оскільки, на думку суду, ОСОБА_9 , відмовляючись виконати протиправні дії обвинуваченого, діяв таким чином з метою створити опір нападнику.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційних скарг про наявність в діях ОСОБА_8 перевищення меж необхідної оборони.

Перевищення меж необхідної оборони свідчить про те, що особа, яка обороняється, перебуваючи в стані необхідної оборони, порушила вимоги про співмірність захисту.

Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певної підстави (юридичного факту). Відповідно до ч.1 ст. 36 УУ України такою підставою є лише вчинення особою суспільно небезпечного посягання.

Зі слів обвинуваченого, свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , потерпілий кинувся на нього і хотів вдарити кулаком, взяв рукою ОСОБА_14 за плече, після чого обвинувачений став стрелять в сторону потерпілого.

Таким чином, будь-яких реальних дій, які б загрожували життю та здоров`ю ОСОБА_8 , потерпілий не вчиняв. За таких обставин дії ОСОБА_8 , який почав стріляти в потерпілого з пістолета, були суспільно небезпечними і тому не могли створити для нього стану необхідної оборони.

Оскільки ОСОБА_8 не перебував в стані необхідної обороні, отже, не може перевищити межі необхідної оборони.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що за матеріалами провадження та змістом судового рішення захисна версія обвинуваченого, за якою він стверджував, що не вчиняв розбійного нападу, а лише захищався від неправомірних дій потерпілого була предметом ретельної перевірки суду першої інстанції і не знайшла свого підтвердження. Викладені у вироку мотиви визнання всіх доводів обвинуваченого безпідставними, направленими на уникнення відповідальності за вчинене, колегія суддів розцінює аргументованими, такими, що відповідають матеріалам кримінального провадження.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 щодо сумнівів наявності у потерпілого тяжких тілесних ушкоджень спростовуються матеріалами кримінального провадження: первинним медичним висновком травмпункту № 87 від 08.02.2015 р. (т.1 а.с.116), медичними документами на а.с. 26-29, 32-41 про лікування потерпілого в неврологічному відділенні та хірургічному відділенні лікарень, висновками комісійної судово-медичної експертизи № 285-КЕ/2015/пп від 06 жовтня 2015 року в частині механізму утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , а саме: «що тілесні ушкодження утворилися від прямих ударних дій поодиноких кінетичних снарядів гумових сферичних куль калібру 0,9 мм, що були вистріляні з каналу стволу вогнепальної зброї, та вилучені з ранових каналів при проведенні ОСОБА_9 хірургічного втручання 08 лютого 2015 року. Враховуючи морфологічні особливості поранень та їх клінічний перебіг, всі вони могли бути спричинені незадовго до первинного звернення потерпілого за медичною допомогою, можливо, і в час подій, які вказані у постанові» цілком узгоджуються з показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які вказали, що постріли ОСОБА_8 були цілеспрямованими на ОСОБА_9 . Локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого цілком співпадає з наявними у справі медичними документами, в яких зафіксовано наявність у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, їх локалізація та механізм утворення, а також визначена ступінь їх тяжкості. Судом першої інстанції вірно зазначено, що вказані висновки експерта щодо характеру, локалізації й механізму утворення ушкоджень об`єктивно відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Щодо доводів апеляційних скарг про суворість призначеного покарання, то вони є необґрунтованими.

Згідно зі ст. 65 КК України покарання призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з вироку, ці вимоги кримінального закону судом враховані в повній мірі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 65-67 КК України та належним чином врахував ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до класифікації злочинів, до категорії особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується, навчається в ліцеї, вчинив злочин будучи неповнолітнім, є дитиною, позбавленою батьківського піклування, проживає разом з бабусею-опікуном в будинку. Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, що обґрунтовано визнано судом першої інстанції як пом`якшуючу обставину; обтяжуючих обставин суд не встановив.

Разом з тим, обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин - розбій, який є найбільш небезпечним серед злочинів проти власності, що обумовлено тим, що обов`язковим додатковим об`єктом його виступають життя чи здоров`я потерпілого, з застосуванням вогнепальної зброї. За місцем навчання ОСОБА_8 характеризується крайнє негативно: принижує та сваритися з одногрупниками, затіває бійки, знаходиться на внутрішньоліцейному обліку як важко вихований підліток, поводить себе зухвало, на зауваження викладачів та майстра вступає в суперечки, грубить, з усіх предметів має заборгованості та не атестації (т.1 а.с.142); шкоду, спричинену злочином, на лікування потерпілого, не відшкодував.

З урахуванням всіх зазначених обставин, суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства та призначення обвинуваченому ОСОБА_8 майже мінімального покарання, передбаченого санкцією статті, у вигляді 9 років позбавленням волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Даних про наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого та були б підставами для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, у апеляційній скарзі не наведено, відсутні вони і в матеріалах справи.

Тому, підстави для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, та із застосуванням ст.ст.75,76 КК України відсутні, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині є необґрунтованими.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2015 року - залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2015 року у відношенні ОСОБА_8 - залишити без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19.02.2015 року по 21.01.2016 року виходячи з співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3