Справа№487/8980/15к
Провадження №1кп/487/143/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2016 року місто Миколаїв

Колегія суддів Заводського районного суду міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в у залі суду міста Миколаєва клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004081 від 03.08.2015 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Торез, українки, громадянки України, має середню освіту, незаміжня, неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 скоїла суспільно небезпечне діяння проти життя особи при наступних обставинах.

Так, вранці 03 серпня 2015 року ОСОБА_9 знаходячись в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на спричинення смерті малолітній донці, увійшла до кімнати, де спала дитина, взяла наволочку від подушки, після чого підійшла до малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та діючи умисно за допомогою наволочки від подушки почала душити доньку шляхом здавлення шиї останньої, в наслідок чого ОСОБА_10 задихнулась.

Згідно висновку експерта №1620 від 04.09.2015 року смерть дитини ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї тупим м`яким предметом, що підтверджується загально асфіксічними ознаками (крапкові крововиливи в з`єднувальні оболонки очей, під плевру легень, епікард), наявністю крововиливів у м`які тканини під`язикової кістки, щитоподібного хряща, емфіземою легень, набряком головного мозку, повнокров`ям внутрішніх органів, рідким станом крові в порожнинах серця та великих судин, а також наявністю на шиї горизонтально розташованої смуги вдавлення.

Вина ОСОБА_9 підтверджена у судовому засіданні сукупністю належних, допустимих та узгоджених між собою доказів.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона разом з донькою ОСОБА_11 та онукою ОСОБА_12 мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Стосунки у родині були добрі, конфліктів не виникало. ОСОБА_9 піклувалася про доньку, насилля не застосовувалось. 03.08.2015 року потерпілій зателефонували та сказали, що вдома щось трапилось. Коли вона повернулась додому побачила поліцію та швидку допомогу, з донькою після цього потерпіла не спілкувалась. Також ОСОБА_9 зазначила, що у будинку були щури, через наявність яких обвинувачена дуже хвилювалась, вона боялась за дівчинку та це доводило її до відчаю. Донька періодично вживала спиртні напої, переважно самогон. У день вбивства ОСОБА_9 була твереза. Загибла ОСОБА_13 була третьою дитиною, перша дитина народилася мертвою, другу дитину ОСОБА_9 вдавила у тримісячному віці, однак даний епізод був визнаний нещасним випадком. Останнього часу ОСОБА_9 боялась залишатися вдома сама, вмовляла потерпілу не ходити на роботу.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він є батьком ОСОБА_10 та підтримує стосунки з ОСОБА_11 приблизно 15 років. Обвинувачена добре ставилась до дитини, конфліктів у родині не було. ОСОБА_14 часто відвідував доньку. 03.08.2015 року свідок прийшов за адресою: АДРЕСА_1 , погукав обвинувачену та спитав де донька. ОСОБА_9 відповіла: «Маши больше нет». Після цих слів ОСОБА_14 зайшов до будинку та побачив, що дитина лежить мертвою. Донька була у піжамі та не рухалась. ОСОБА_9 сказала, що вона вбила дитину, як саме не розповіла. Інколи обвинувачена зловживала спиртними напоями, пила приблизно двічі на тиждень приблизно 100-200 грам горілки, лікувалась з приводу алкогольної залежності. Останнього часу ОСОБА_9 скаржилась на бруд та щурів говорила, що їй тяжко жити. Після вбивства доньки обвинувачена не виявляла будь-яких емоцій взагалі.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що 03.08.2015 року він разом з товаришем ОСОБА_14 прийшов за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_9 . Остання вийшла та повідомила, що доньки ОСОБА_16 більше не має. Після цих слів ОСОБА_14 побіг у дім, потім вибіг та почав кричати: «Що ти наробила». Крім того ОСОБА_15 зазначив, що ОСОБА_9 іноді зловживала спиртними напоями, вела себе дивно, при спілкуванні могла казати щось, що не стосується предмету розмови.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що ОСОБА_9 є її племінницею, яка мешкала поряд з нею у другій половині будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; подвір`я обох частин будинку є спільним. ОСОБА_9 тривалий час зловживала спиртними напоями, пила самогон, горілку та пиво; останні рік пила майже постійно. Також обвинувачена повідомляла ОСОБА_17 в розмові про те, що вона намагалась повіситися, однак це їй не вдалося. За день до смерті, 02.08.2015 року свідок бачила малолітню ОСОБА_10 , яка гралася та танцювала на дворі. Наступного дня, 03.08.2015 року, приблизно о 08:00 годині ОСОБА_17 побачила на дворі батька дівчинки ОСОБА_14 , який повідомив про те, що ОСОБА_9 задушила дитину. Коли свідок зайшла до кімнати, побачила, що дитина мертва. Обвинувачена з цього приводу нічого не пояснювала.

Згідно даних, зафіксованих у протоколі огляду місця події від 03.08.2015 року, місце вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_1 було оглянуто та виявлено труп малолітньої ОСОБА_10 на ліжку. Труп лежав на спині, трупне задубіння відсутнє. На трупі одягнута піжама. Трупні плями розташовані на задніх поверхнях тулуба та кінцівок, при навантаженні зникають та з`являються через 20 секунд. Очі закриті, з`єднувальні оболонки очей мають крапкові крововиливи, на обличчі та повіках наявні множинні підшкірні крововиливи (енхімози). На слизових верхньої та нижньої губи аналогічні одиничні крововиливи. Пошкодження: на боковій поверхні зліва в 4 см від до низу від початку росту волосся два паралельних садна довгастої форми розмірами 0,2х1см та 0,2х2см. Інших тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді виявлено не було. Зафіксовані відомості підтверджено відповідними фототаблицями.

Детальний опис предметів побуту та їх розташування зафіксовано в протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 03.08.2015 року. В ході огляду було вилучено вісім відбитків папілярних візерунків.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №1620 від 03.08.2015 року смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок механічної асфіксії, закриття отворів носу та роту тупим м`яким предметом.

Аналогічні відомості зазначену у виписці з журналу реєстрації трупів Миколаївського обласного бюро СМЕ.

В ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , остання вказала на місце вбився дитини за адресою: АДРЕСА_1 , та детально розповіла та вказала на механізм заподіяння смерті за допомогою наволочки від подушки. Дані слідчого експерименту були зафіксовані у відповідному протоколі від 07.08.2015 року та відеозаписі, дослідженому у судовому засіданні.

Згідно висновку експерта №1620 від 04.09.2015 року смерть дитини ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї тупим м`яким предметом, що підтверджується загально асфіксічними ознаками (крапкові крововиливи в з`єднувальні оболонки очей, під плевру легень, епікард), наявністю крововиливів у м`які тканини під`язикової кістки, щитоподібного хряща, емфіземою легень, набряком головного мозку, повнокров`ям внутрішніх органів, рідким станом крові в порожнинах серця та великих судин, а також наявністю на шиї горизонтально розташованої смуги вдавлення. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні пошкодження: смугоподібне осадження на лівій боковій поверхні шиї, чисельні внутрішньо підшкірні крововиливи в області обличчя, крововиливи в шкіру по ходу смуги вдавлення, в м`які тканини під`язикової кістки, щитоподібного хряща по передній та бокових поверхнях, рана на боковій поверхні язика зліва з крововиливом; садно на передній поверхні лівої гомілки. Всі вище вказані тілесні пошкодження прижиттєві, на що вказує наявність крововиливів, утворилися в строк 03.08.2015 року. Пошкодження могли утворитися від дії тупого м`якого предмету в момент здавлення шиї при удавленні м`якою петлею (не виключено, що таким предметом могла бути і наволока від подушки). За ступенем тяжкості вище вказані тілесні пошкодження в області шиї, що призвели до механічної асфіксії та настання безпосередньої причини смерті потерпілої несуть ознаки тяжких тілесних пошкоджень, небезпечних для життя в момент їх нанесення. Рана на боковій поверхні язика зліва з крововиливом утворилась від дії тупого твердого предмету при прикусі язика зубами в момент здавлення шиї за ступенем тяжкості несе ознаки легких тілесних ушкоджень стосовно до живих осіб. Садно на передній поверхні лівої гомілки утворилося від дії тупого твердого предмету незадовго до настання смерті та за ступенем тяжкості вище вказане тілесне ушкодження несе ознаки легких тілесних пошкоджень стосовно живих осіб. Тілесні пошкодження в області шиї знаходяться в прямому причинному зв`язку із смертю потерпілої. Враховуючи відсутність клітинної реакції згідно даних судово-гістологічного дослідження, смерть ОСОБА_10 нестала безпосередньо після здавлення органів шиї. Пошкоджень, характерних для боротьби або самозахисту не виявлено. Локалізація тілесних пошкоджень може свідчити, що в момент їх нанесення потерпіла вірогідно могла бути повернута обличчям до нападаючого. Навіть при своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги малоймовірно, що життя потерпілої могло бути збережене. Етиловий спирт у трупі не виявлено. Кров ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО.

Кров ОСОБА_9 , згідно висновку експерта №556 від 11.08.2015 року, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.

В результаті проведеного молекулірно-генетичного дослідження, згідно висновку експерта №688 від 17.08.2015 року, визначено генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Відповідно до висновків молекулярно-генетичної експертизи №681 від 19.08.2015 року, генетичні ознаки клітин у вирізках з центральної частини наволочки зеленого кольору є змішаними і містять генетичні ознаки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Генетичні ознаки клітин у вирізках з кутів наволочки зеленого кольору, крові та клітин на підодіяльнику збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 і не збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_10 . Генетичні ознаки клітин у вирізках з простині є змішаними і містять генетичні ознаки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та першої невстановленої особи жіночої генетичної статі. Генетичні ознаки клітин у вирізках з рожевого простирадла є змішаними і містять генетичні ознаки ОСОБА_9 та другої невстановленої особи жіночої генетичної статі.

Згідно висновків молекулярно-генетичної експертизи №699 від 19.08.2015 року в результаті проведеного дослідження у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин ОСОБА_9 виявлено клітини з ядрами та визначено їх генетичні ознаки, які збігаються між собою та з генетичним ознаками самої ОСОБА_9 , не збігаються з генетичними ознаками потерпілої ОСОБА_10 .

Папілярні узори пальців рук, вилучені з місця події, були досліджені згідно висновків дактилоскопічної експертизи №206 від 26.08.2015 року.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті малолітній дитині, ОСОБА_9 вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 115 ч. 2 п. 2 КК України.

Відповідно до даних, які характеризують особу обвинуваченої, ОСОБА_9 раніше не засуджувалася, є матір`ю двох дітей: ОСОБА_10 , роки життя: з 13.09.2011 року по 03.08.2015 року, ОСОБА_18 , роки життя: з 17.09.2007 року по 23.12.2007 року. Згідно характеристики ОСОБА_9 за місцем мешкання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, ніде не працювала, вела антисоціальний спосіб життя. За даними Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, ОСОБА_9 знаходиться на обліку з 21.06.2010 року з діагнозом «синдром залежності від алкоголю».

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №569 від 29.10.2015 року ОСОБА_9 в період вчинення кримінального правопорушення та в теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноідальної шизофренії, поточний процес, галюцинаторно-параноідний синдром з кататонічними включеннями, у зв`язку з чим не була та не є здатною розуміти значення своїх дій і керувати ними. До ОСОБА_9 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

За нормами ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Як вбачається з положень Глави 39 КПК України (ст. 503), примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2005 року, за змістом положень КК України, Закону України «Про психіатричну допомогу», Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб; запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_9 вчинила суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя іншої особи, у стані неосудності та залишається суспільно небезпечною через наявність хронічного психічного захворювання, що виключає можливість призначення покарання згідно ч. 2 ст. 513 КПК України, до ОСОБА_9 підлягають застосуванню примусові заходи медичного характеру у вигляді примусової госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення молекулярно-генетичної експертизи №688 від 17.08.2015 року у сумі 2215 гривень 92 копійки, молекулярно-генетичної експертизи №681 від 19.08.2015 року у сумі 6647 гривень 76 копійок, молекулярно-генетичної експертизи №699 від 19.08.2015 року у сумі 3323 гривень 88 копійок, дактилоскопічної експертизи №206 від 26.08.2015 року у сумі 245 гривень 52 копійки, судово-психіатричної експертизи №569 від 29.10.2015 року у сумі 1771 гривня 00 копійок віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 395, 512, 513, 516 КПК України, ст.ст. 93, 94 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Речові докази: наволочку від подушки, постільну білизну, зразки крові ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом ОСОБА_9 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, знищити.
Процесуальні витрати за проведення молекулярно-генетичної експертизи №688 від 17.08.2015 року у сумі 2215 гривень 92 копійки, молекулярно-генетичної експертизи №681 від 19.08.2015 року у сумі 6647 гривень 76 копійок, молекулярно-генетичної експертизи №699 від 19.08.2015 року у сумі 3323 гривень 88 копійок, дактилоскопічної експертизи №206 від 26.08.2015 року у сумі 245 гривень 52 копійки, судово-психіатричної експертизи №569 від 29.10.2015 року у сумі 1771 гривня 00 копійок віднести на рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_19

СУДДІ: ОСОБА_20

ОСОБА_21