АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 619/5327/14-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1008/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти громадського порядку та моральності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінального провадження №0000726 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 20 березня 2015 року у відношенні

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, студента 3-го курсу економічного факультету ХІНЖЕК, з повною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України з призначенням покарання:

- за ч.1 ст.122 КК України 1 рік обмеження волі;

- за ч.1 ст.296 КК України - 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання 2 роки обмеження волі.

В силу ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитом 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальну шкоду в розмірі 1113,24 грн., моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Як встановлено судом, 25 травня 2014 року о 03-00 годині ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні кафе «Європа», що розташоване на вул.Привокзальній в м.Дергачі Харківської області, побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_8 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. На підставі раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, зневажуючи загальноприйнятими нормами поведінки та моралі, в присутності інших відвідувачів закладу, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_8 , внаслідок чого той впав на підлогу. В цей час, в даний конфлікт втрутилась охорона кафе «Європа», та вивела ОСОБА_8 з ОСОБА_7 на вулицю.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , знаходячись на вул. Привокзальній в м. Дергачі, поблизу кафе «Європа», діючи умисно, з особливою зухвалістю, наніс ще декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_8 , після чого до нього підійшов ОСОБА_10 та, обхопивши за область шиї, повалив ОСОБА_8 на землю. Під час того, коли ОСОБА_8 знаходився на землі, ОСОБА_7 наніс ще один удар правою ногою в область обличчя ОСОБА_8 .

В цей час в конфлікт втрутилась ОСОБА_11 , яка перервала його, відштовхуючи ОСОБА_7 від ОСОБА_8 , внаслідок чого конфлікт припинився.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 було нанесено тілесне ушкодження у вигляді закритого подвійного перелому нижньої щелепи, що відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягнуло за собою тривалий розлад здоров`я.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Крім того, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство).

В апеляційній скарзі потерпілий, не оспорюючи фактичних обставин та кваліфікацію дій ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким призначити покарання за ч.1 ст.122 КК України 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України остаточно призначити покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

При цьому автор апеляційної скарги зазначає, що обвинувачений не покаявся у вчиненні злочину, не сприяв розкриттю кримінального правопорушення, не відшкодував завдані потерпілому збитки.

Також зазначає, що кримінальне правопорушення за ч.1 ст.122 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, вину обвинувачений визнав частково, цивільний позов, заявлений потерпілим, не визнав взагалі.

Заслухавши доповідь судді, потерпілого ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу; обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, вважаючи законним вирок суду, при цьому зазначив, що намагається працевлаштуватися та виплачує по мірі можливості шкоду потерпілому, на користь потерпілого виплатив 300,00 грн., надавши суду апеляційної інстанції квитанції про сплату зазначеної суми та квитанцію про надіслання поштового переказу в сумі 106,00 грн.; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Обвинувачення, визнане судом доведеним, стосовно фактичних обставин кримінального правопорушення за ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України суд обґрунтував сукупністю належних та допустимих доказів, навівши відповідні мотиви в обґрунтування таких висновків, що автор апеляційної скарги не оспорює.

Розглянувши кримінальне провадження відповідно до ч.1 ст.404 КПК України в межах апеляційних вимог, встановлено, що суд першої інстанції з достатньою повнотою в межах визнаного судом обсягу, об`єктивно дослідивши обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України, дав їм правильну юридичну оцінку.

Покарання засудженому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, в межах санкцій статей, за якими його засуджено, при цьому враховано характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного. Те, що ОСОБА_7 вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості; те, що він не працює та посередньо характеризується за місцем проживання; раніше не судимий; та, з урахуванням позиції потерпілого, дійшов висновку про призначення за статтями обвинувачення покарання у виді обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України.

Колегія суддів вважає, що районним судом при постановленні вироку враховані позиції обвинуваченого про часткове визнання його вини та позиції потерпілого про відсутність вибачень з боку обвинуваченого на його адресу, вказані обставини досліджені судом, їм надано правову оцінку з наведенням відповідних мотивів в обґрунтування таких висновків.

Крім того, колегія суддів враховує молодий вік обвинуваченого, те, що він студент третього курсу Вищого учбового закладу, навчається, а також факт того, що, і обвинувачений ОСОБА_7 , і потерпілий ОСОБА_8 , знаходилися в стані алкогольного сп`яніння.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, колегія суддів враховує часткову виплату матеріальної шкоди потерпілому та бажання в подальшому виконувати вирок суду в частині погашення цивільного позову потерпілого, посилаючись на те, що він неофіційно працює і має заробіток.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та не вбачає підстав для його зміни чи скасування за доводами викладеними в апеляційній скарзі.

Процесуальних порушень до безумовного скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.
Керуючись: ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 20 березня 2015 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий-

Судді: