АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 621/2640/14-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/1979/15 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.15ч.3-152ч.1,186ч.2,15ч.2-186ч.2 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 621/2640/14-к по обвинуваченню ОСОБА_8 за ст.ст.15ч.3 та 152ч.1, 186ч.2, 186ч.2, 15ч.2 та 186ч.2 КК України
за апеляційними скаргами: старшого прокурора прокуратури Зміївського району Харківської області, що приймав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 10 квітня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 10 квітня 2015 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Зідьки Зміївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , судимого:

1) 03 листопада 2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

2) 02 грудня 2010 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

визнано винним і засуджено: за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 міс. позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі; строк відбування покарання ухвалено рахувати з 20 липня 2014 року; застосований запобіжний захід - тримання під вартою в Харківському СІЗО, до набрання вироком законної сили - залишено без змін; вирішено долю речових доказів.

З цим вироком не погодилися прокурор, адвокат та обвинувачений, які подали на вирок апеляційні скарги.

Прокурор просив скасувати вирок, ухвалити новий вирок, яким призначити більш суворе покарання. Крім того, вважав, що суд незаконно призначив два покарання за ст.186ч.2 КК України.

Обвинувачений та його захисник просили скасувати вирок і направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неповноту судового розгляду і незаконне засудження обвинуваченого.

Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційні скарги обвинуваченого і його захисника не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Оскаржуваним вироком суду було встановлено, що 03 липня 2014 року, близько 23 год. 20 хв., ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_1 , побачив ОСОБА_9 , де у нього виник умисел на зґвалтування останньої.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , діючи умисно, підійшов впритул до ОСОБА_9 , притиснув її до себе, висловлюючи погрози, відтягнув в рів в кінець провулку, де повалив на землю та сів зверху, притиснувши руки ліктями, почав наносити удари руками в область обличчя останньої. Продовжуючи реалізовувати свій намір, ОСОБА_8 , висловлюючи погрози, зірвав нижню білизну, стиснув рукою шию потерпілої, що призвело до короткочасної втрати свідомості, після чого, з метою вчинення насильницького статевого акту, намагався розвести ОСОБА_9 ноги та дістав статевий орган, з метою порушення її статевої свободи та статевої недоторканості, намагався вступити з нею в статеві зносини. В результаті фізичного опору потерпілої злочинним діям ОСОБА_8 , їй вдалося підвестися, однак обвинувачений зняв з неї верхній одяг - сарафан, в цей час на мобільний телефон ОСОБА_9 почали надходити вхідні дзвінки, потерпілій вдалося дістати його з сумки та натиснути клавішу прийняття виклику, що змусило ОСОБА_8 , побоюючись бути викритим на місці вчинення злочину, залишити потерпілу.

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_9 , згідно висновку судової медичної експертизи за №154-3м/14 від 14.08.2014 року, спричинені садна в правій щічній області, множинні садна в проекції нижньої щелепи справа, по одній ділянці травматичного набряку м`яких тканин в області підборіддя і в лівій щічній області, множинні синці на передній поверхні шиї справа ліворуч, множинні садна на передній поверхні правого плеча, на передній поверхні лівого плеча, синці на передній поверхні лівого стегна, синці на внутрішній поверхні правого та лівого стегна в верхній третині, закрита черепно- мозкова травма у формі струсу головного мозку, посттравматичний лікворно-гіпертензійний, вестибулоатактичний синдроми, посттравматичний артрит скроневого нижньо - щелепного суглобу зліва. По ступеню тяжкості вказані вище садна та синці на різних ділянках тіла як в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, посттравматичний лікворно-гіпертензійний, вестибулоатактичний синдроми, посттравматичний артрит скроневого нижньо - щелепного суглобу зліва до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, після зґвалтування ОСОБА_9 . ОСОБА_8 відкрито викрав майно потерпілої, а саме мобільний телефон ТМ «Samsung» Соrby II GT S3850» вартістю - 669 грн. з картою пам`яті «Verbatium USB Drive 8Gb CLASSIC», вартістю 80 грн., сонцезахисні окуляри вартістю 212 грн., жіночу сумку вартістю 270 грн., сарафан вартістю 140 грн. на загальну суму 1371 грн.

Крім цього, 19 липня 2014 року, близько 20 год. 15 хв. ОСОБА_8 їхав на велосипеді поблизу буд. АДРЕСА_3 та побачив на шиї ОСОБА_10 , яка йшла по вулиці, ланцюг з кулоном. ОСОБА_8 під`їхав до ОСОБА_10 , ухопився правою рукою за зазначений срібний ланцюг із срібним кулоном у формі квітки та шляхом ривку зірвав його з шиї потерпілої, після чого поїхав з місця події. В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_10 спричинені легкі тілесні ушкодження: синець лінійної форми на задньо - лівій бічній поверхні шиї та матеріальну шкоду у розмірі 72 грн. 69 коп.

Крім цього, 19 липня 2014 року, близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_8 , діючи повторно, відкрито, підійшов до ОСОБА_11 , та із застосуванням насильства, яке виявилось у нанесенні ударів руками та ногами по різним частинам тіла, повалив потерпілу на землю, і, утримуючи лівою рукою за волосся, правою рукою вчинив спробу зірвати золотий ланцюг із кулоном. Потерпіла ОСОБА_11 намагаючись припинити злочинні дії ОСОБА_8 , почала кликати на допомогу, внаслідок чого із буд. АДРЕСА_1 вийшла ОСОБА_12 , яку помітив ОСОБА_8 , та, побоюючись бути викритим, припинив утримувати потерпілу і втік. В результаті злочинних дій ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_11 спричинені легкі тілесні ушкодження: ділянка травматичного набряку м`яких тканин на голові, по одній ділянці травматичного набряку м`яких тканин на правій і лівій бічній поверхні шиї, садна на задній поверхні грудної клітини ліворуч, садна в поперековій області ліворуч, садна в проекції лівого ліктевого згибу, садна на передній поверхні правого стегна і в проекції лівого колінного суглоба.

Обставини злочинів, викладені у вироку суду, знайшли повне підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що 03 липня 2014 року близько 23 години вона повернулася додому із навчання в м. Харкові. Коли підійшла до свого будинку, почула, що хтось наближається до неї. Вона побачила незнайомого раніше ОСОБА_8 , який схопив її за шию та потяг у ярок неподалік. Вона закричала, а ОСОБА_13 кинув її у рів, сів зверху, притиснувши її руки ліктями, почав цілувати. При цьому, вона великими пальцями рук здавлювала передню частину шиї нападника. В подальшому, висловлюючи погрози, правою рукою обвинувачений наніс їй удар в обличчя зліва, намагався душити. На деякий час вона втратила свідомість. Потім ОСОБА_13 зняв нижню білизну, намагався розвести ноги, ставити на коліна та вступити в статевий акт, доставав статевий орган, між ними відбувалась боротьба, в ході якої вона чинила йому фізичний опір, наносила удари ключами, взуттям. В подальшому притиснувши її до стіни сараю ОСОБА_8 зняв з неї сарафан, і в цей час на її мобільний телефон надійшов дзвінок. Зібравшись з силами, їй вдалося натиснути та прийняти виклик, після чого ОСОБА_13 , злякавшись, залишив її. При цьому, заволодів її сумкою з особистими речами та сарафаном.

Потерпіла зазначила, що чітко запам`ятала обличчя особи та впевнена, що це був саме ОСОБА_8 , вона чула його голос, бачила обличчя, не дивлячись на те, що все це відбувалося вночі, у світлі місяця вона добре роздивилась нападника.

Свідок ОСОБА_14 суду показав про те, що 03 липня 2014 року його сестра ОСОБА_9 повинна була повернутися додому з м. Харків, близько 23 год. 30 хв. Після того як сплинув час, хвилюючись, він зателефонував сестрі, однак декілька його дзвінків було відхилено. В подальшому він вийшов за подвір`я та побачив свою сестру, яка була повністю роздягнута. Розпитавши, що сталося він побіг на місце події, в подальшому вони викликали працівників міліції, сестра розповіла про те, що сталося та зазначила риси особи, яка здійснила не неї напад, серед фотокарток картотеки засуджених осіб, представлених працівниками міліції, сестра впізнала ОСОБА_8 .

Згідно протоколу огляду місця події від 03 липня 2014 року та фототаблиці до нього, на ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_1 було виявлено чохол для ключів та предмет жіночого взуття чорного кольору із червоним шкіряним паском. Загальний огляд місцевості та прилеглої території вказував на ознаки боротьби. ( т. 1 а.с. 129-131,133-134).

Згідно протоколу огляду місця події від 04 липня 2014 року, в ході додаткового огляду подвір`я АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено каблучку з білого металу з каменем білого кольору в оправі того ж металу зі слідами бурого кольору, схожими на кров. Зі слів ОСОБА_9 , ця каблучка була на ній в момент нападу. ( т. 1 а.с. 137-142).

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 65 від 07 серпня 2014 року, вартість мобільного телефону «Samsung» Соrby II GT S3850» складає 669 грн., карти пам`яті «Verbatium USB Drive 8Gb CLASSIC» - 80 грн., сонцезахисних окулярів - 212 грн., жіночої сумки із штучної шкіри - 270 грн., сарафану - 140 грн., всього 1371 грн. ( т. 1 а.с.142-143).

Згідно висновку експерта №121-ЗМ/14 від 04 липня 2014 року, у потерпілої ОСОБА_9 мали місце: садна в правій щічній області, множинні садна в проекції нижньої щелепи справа, по 1 ділянці травматичного набряку м`яких тканин в області підборіддя і в лівій щічній області, множинні синці на передній поверхні шиї справа і ліворуч, множинні садна на передній поверхні правого плеча, на передній поверхні лівого плеча, синці на передній поверхні лівого стегна. Вищевказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею або в результаті тертя-ковзання (садна) можливо, в результаті завдання ударів руками нападаючого, а вищезгадані синці на передній поверхні шиї справа і ліворуч утворились від дії тупого предмета, з обмеженою травмуюючою поверхнею по механізму здавлення, можливо в результаті здавлення фалангами пальців рук нападаючого, і могли бути отримані в строк і при обставинах, вказаних потерпілою, і як вказано в постанові. По ступеню тяжкості усі вище перелічені тілесні ушкодження на різних ділянках тіла, як в сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень. Свідчення потерпілої ОСОБА_9 , дані в ході допиту її як потерпілої від 04 липня 2014 року, в цілому не суперечать судово-медичним даним, як в механізмі нанесення їй тілесних ушкоджень, так і в способі їх спричинення і відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи. ( т. 1 а.с.148-149).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05 липня 2014 року, ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_8 як особу, яка на неї напала ( т. 1 а.с.153-154).

Згідно довідки лікаря Центральної районної лікарні Зміївської районної ради Харківської області від 5 липня 2014 року, у ОСОБА_8 на обличчі в області носо-губного трикутника, на кільцях крил носу наявні множинні садна до 0,5 см. На правій кисті руки садно, розміром до 3 см., декілька саден до 1 см. ( т. 1 а.с.155).

Згідно висновку експерта №123-Зм/14 від 07 липня 2014 року у ОСОБА_8 мали місце: ділянка травматичного набряку м`яких тканих на лівій бічній поверхні шиї, садна на тильній поверхні правої кісті, садна в області проксимального відділу фаланги 3-го пальця на тильній поверхні правої кісті, множинні садна на розгинальній поверхні лівого передпліччя. Вказані вище тілесні ушкодження утворилися від дій тупих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею або в результаті тертя-ковзання (садна), індивідуальні особливості яких в своїй травмуючій поверхні не відобразилися, і могли були отримані в строк і при обставинах, вказаних у постанові. По ступеню тяжкості ці ушкодження, як в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень. ( т. 1 а.с. 173)

Згідно висновку експерта №725-Ц/2014 від 08 липня 2014 року, встановлено, що відповідно до висновку експерта №726-Ц від 09 липня 2014 року, групова належність крові ОСОБА_9 - А(ІІ) з ізогемаглютинином анти -В. Згідно до висновку експерта №727-Ц/2014 від 08 липня 2014 року, групова належність крові ОСОБА_8 - А(ІІ) з ізогемаглютинином анти - В. При проведенні судово-медичної експертизи каблучки, вилученої з місця події по АДРЕСА_1 , виявлені сліди крові особи, в якій виявлено антиген А. Встановити полову належність слідів крові не видалось за можливе в зв`язку з вкрай малою кількості елементів крові. Таким чином, сліди крові можуть бути належні особі с груповою належністю крові А (ІІ) з ізогемаглютинином анти - В, в тому числі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ( т. 1 а.с.179-183).

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_15 показав, що у ОСОБА_8 , відповідно до проведеного ним висновку експертизи №123-Зм/14 від 07 липня 2014 року, відповідно до встановлених ушкоджень шиї, виділення крові мати місця не могло, однак на пальцях рук ймовірна можливість виділення невеликої кількості крові з урахуванням опору ОСОБА_9 , ушкодження та виділення крові могли бути спричинені зокрема і каблучкою потерпілої. У ОСОБА_9 , в ході проведення експертизи, виявлені ушкодження, які не могли спричинити виділення крові. Синці на передній поверхні лівого стегна можуть свідчити про спробу зґвалтування.

Слідчий ОСОБА_16 зазначив, що на час виїзду на місце події та первинного допиту ОСОБА_9 вона мала подряпини на руках, сухі рани, які не кровоточили. Крім того, вказав, що всі потерпілі в ході досудового розслідування вказували на ОСОБА_8 , як на особу, що вчинила протиправні дії відносно них. Так, ОСОБА_9 під час первинного допиту перебувала у вкрай тяжкому психологічному стані та при прийнятті заяви не мала змоги описати нападника, але в подальшому беззаперечно вказувала на ОСОБА_8 .

З інформації про вихідні дзвінки за номером НОМЕР_1 вбачається, що на даний номер 03 липня 2014 року з мобільного телефону номера оператора НОМЕР_2 о 23 год. 36 хв. здійснено вихідні дзвінки, тривалістю 2 та 16 секунд. ( т. 1а.с.194-196).

Як убачається з висновку експерта від 05 серпня 2014 року за №154-ЗМ/14, на підставі даних додаткової судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 , враховуючи виписку з лікарні м. Харкова, мали місце: садна в правій щічній області, множинні садна в проекції нижньої щелепи справи, по 1 ділянці травматичного набряку м`яких тканин в області підборіддя і в лівій щічній області, множинні синці на передній поверхні шиї праворуч і ліворуч, множинні садна на передній поверхні правого плеча, на передній поверхні лівого плеча, синці на передній поверхні лівого стегна, синці на внутрішній поверхні лівого стегна, синці на внутрішній поверхні правого та лівого стегна в верхній третині, закрита черепно-мозкова травма від 04.07.2014 року, у формі струсу головного мозку, посттравматичний лікворно-гіпертензійний, вестибулоатактичний синдроми, посттравматичний артрит скроневого нижньо-щелепного суглобу зліва. Вказані вище тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею або в результаті тертя - ковзання (садна), можливо в результаті завдання ударів руками нападника, а вищевказані синці на передній поверхні шиї справа і ліворуч, утворились від дії тупого предмета, з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму здавлення, можливо, в результаті здавлення фалангами пальців рук нападника, і могли бути отримані у строк і при обставинах, вказаних потерпілою, як і вказано у постанові. По ступеню тяжкості вказані вище садна та синці на різних ділянках тіла як в сукупності, так і кожне окремо, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, посттравматичний лікворно-гіпертензійний, вестибулоатактичний синдроми, посттравматичний артрит скроневого нижньо - щелепного суглобу зліва до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я. (згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року). ( т. 1 а.с. 207-208)

Згідно довідки обласного центру профілактики і боротьби зі СНІДом, 4 липня 2014 року до цього центру зверталась ОСОБА_9 з приводу незадовільного стану здоров`я після спроби зґвалтування. ( т. 2 а.с.163)

Як пояснила потерпіла ОСОБА_10 , 19 липня 2014 року вона разом з дитиною перебувала на прогулянці в районі залізничного вокзалу м. Зміїв Харківської області та близько 19 год. 50 хв. поверталася додому. На зупинці по вул. 50 років Комсомолу вона побачила хлопця, який катався на велосипеді марки «Україна» темного кольору, на шляху додому відчула, що хтось наблизився до неї та зірвав з її шиї ланцюг. Нападник був на велосипеді, вона запам`ятала його обличчя. Коли прийшла додому і розповіла про випадок рідним, її брат за описом почав шукати схожу людину серед мешканців м. Зміїв в інтернет - мережі «В контакте», де за фото вона впізнала ОСОБА_8 . В подальшому на досудовому розслідуванні у представленій картотеці на фото вона також впізнала обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що 19 липня 2014 року близько 20 год. 15 хв. його сестра ОСОБА_10 зателефонувала матері та повідомила, що на неї напали та зірвали з шиї ланцюг. Вдома описала риси нападника. За описом свідок дійшов висновку про те, що ОСОБА_8 дуже схожий на особу, на яку вказала сестра. В мережі «В контакте» сестра впізнала ОСОБА_8 по фото. В подальшому вони сповістили міліцію про даний випадок.

З протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.07.2014 року, вбачається, що ОСОБА_10 при зверненні із заявою вказала, що бачила особу, яка вчинила відносно неї кримінальне правопорушення, а саме ОСОБА_8 ( т. 1 а.с. 212).

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №65 від 07 серпня 2014 року, вартість срібного ланцюга 925 проби - 53 грн. 43 коп. срібного кулону у формі квітки - 19 грн. 26 коп., загалом вартість майна - 72,69 коп. ( т. 1 а.с.142-143).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 06 вересня 2014 року та схеми до нього, в ході експерименту, виходячи з показань потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з використанням вимірювального пристрою було визначено відстань - 1600 м., від пров. Петровського, 13 до буд. АДРЕСА_3 . Час подолання вказаної відстані пішки склав 18 хв. 37 сек., на велосипеді, в звичайному темпі без пришвидшення - 07 хв.( т. 1 а.с. 215-218).

Згідно висновку експерта № 140/ЗМ/14 від 23 липня 2014 року у потерпілої ОСОБА_10 мали місце: синець лінійної форми на задньо - лівій бічній поверхні шиї. Вказане вище тілесне ушкодження утворилося від дії тупого предмета по механізму здавлення, з обмеженою травмуючою поверхнею, можливо, в результаті здавлення, при зриві ланцюжка з шиї ОСОБА_10 нападаючим і могло бути отримано в строк і при обставинах, вказаних потерпілою, і як вказано у постанові. По ступеню тяжкості тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень (згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року). Свідчення потерпілої ОСОБА_10 , дані в ході допиту в якості потерпілої від 20.07.2014 року, вцілому не суперечать судово-медичним даним, як в механізмі нанесення їй тілесного ушкодження, так і в способі його спричинення і відповідає об`єктивним судово - медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи.( т. 1 а.с. 219).

Потерпіла ОСОБА_11 у судовому засіданні показала про те, що 19 липня 2014 року близько 20 год. 10 хв., коли вона поверталась з роботи, звернула увагу на хлопця, який був на велосипеді, бо раніше вона його зустрічала. Потім вона почула звук велосипеда, який кинули на землю та наближення людини, яка схопила її ззаду за шию. Обернувшись, вона побачила хлопця, впізнала його та знала, що його звуть ОСОБА_18 . Останній схопив її за волосся та почав наносити удари по обличчю і тілу, кинув на землю, намагався зірвати ланцюг, але він заплутався у волоссі. В цей час з будинку вийшла бабуся, яка почала кричати та налякала нападника. Після цього потерпіла схопила сумку та пішла додому. Вдома розповіла все чоловікові і вони зібрались шукати нападника. З`ясувавши де живе ОСОБА_8 , вони поїхали до нього додому, де були його батьки, а самого ОСОБА_8 вдома не було. Після дзвінка батьків, прийшов сам ОСОБА_8 , і вона одразу його впізнала. Тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ніхто не наносив. Однак, побачивши їх, ОСОБА_13 заявив, що це не він вчинив злочин і свідків не має.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що 19 липня 2014 року йому зателефонувала дружина ОСОБА_11 та повідомила, що на неї напали. Він пішов їй назустріч. Дружина була у шоковому стані, обличчя подряпане. Вона розповіла йому про обставини та описала нападника. З`ясувавши, де мешкає схожа за описом людина, вони поїхали до ОСОБА_8 додому, де їх зустріли батьки. Самого ОСОБА_8 вдома не було, через деякий час він прийшов і дружина одразу підтвердила, що це саме той хлопець, який на неї напав. В подальшому вони звернулись до правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що 19 липня 2014 року близько 21 години повертався додому та почув крик про допомогу, через деякий проміжок шляху побачив хлопця на велосипеді «Україна», а потім дівчину, яка була налякана, мала подряпини на обличчі та вказала, що на неї напав хлопець і вона добре запам`ятала його обличчя.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні показала, що у липні 2014 року, коли вона перебувала у дворі свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , почула крики про допомогу. Коли вийшла на вулицю побачила дівчину та хлопця, який побачивши її злякався та залишив дівчину. У нападнику вона впізнала ОСОБА_8

-у протоколі про прийняття заяви ОСОБА_11 від 19 липня 2014 року про вчинене кримінальне правопорушення зазначено, що у вчинені злочину заявниця підозрює саме ОСОБА_8 ( т. 1 а.с. 221).

-згідно висновку експерта за №142-ЗМ/14 від 23 липня 2014 року у потерпілої ОСОБА_11 мали місце: ділянка травматичного набряку м`яких тканин на голові, по 1 ділянці травматичного набряку м`яких тканин на правій і лівій бічній поверхні шиї, садна на задній поверхні грудної клітини ліворуч, садна в поперековій області праворуч, садна в проекції лівого ліктьового згину, садна на передній поверхні правого стегна і в проекції лівого колінного суглоба. Вказані вище тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею або в результаті тертя-ковзання (садна), можливо в результаті завдання ударів руками і озутими ногами нападаючого, а вищезгадані ділянки травматичного набряку м`яких тканин на правій і лівій бічній поверхні шиї утворились по механізму здавлення тупими предметами, можливо, в результаті здавлення ліктями нападаючого і могли бути спричинені в строк і при обставинах, вказаних потерпілою, і як вказано у постанові. По ступеню тяжкості вищезгадані тілесні ушкодження, як в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень. (т. 1 а.с. 224-225).

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , оглянувши фото-таблицю - додаток до протоколу обшуку від 23 липня 2014 року із зображенням велосипеду «Україна», вказали, що особа, яка вчинила на них напад та яку вони бачили до часу події злочину, а саме ОСОБА_8 був на даному велосипеді. ( т. 2 а. с 77-82).

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченим правопорушення. Кваліфікація дій обвинуваченого за ст.ст.15ч.3 та 152ч.1, 186ч.2, 15ч.2 та 186ч.2 КК України відповідає встановленим обставинам подій.

Зазначеним доказам суд першої інстанції дав належну оцінку. Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника висновків суду першої інстанції не спростовують. Суд першої інстанції правильно вказав, що заперечення обвинуваченим своєї вини обумовлено намаганням уникнути відповідальності. Потерпілі й свідки, показання яких наведені у вироку, прямо вказували на обвинуваченого як на особу, що вчинила злочини. Підстав для того, щоб поставити під сумнів об`єктивність і неупередженість цих осіб немає. Посилання захисту на порушення процедури впізнання обвинуваченого потерпілою ОСОБА_9 не можуть вплинути на висновки суду, оскільки потерпіла не тільки впізнала того, але й у подальшому категорично стверджувала, що саме він вчинив її пограбування та намагався її згволтувати. Показання потерпілих щодо насильства з боку обвинуваченого підтверджено об`єктивними судово-медичними даними. Відсутність у ОСОБА_8 предметів викрадення також не впливає на висновки суду, оскільки після скоєння злочинів він мав достатньо часу для того, щоб позбутися викраденого. Не можуть вплинути на це й доводи захисту щодо відсутності посилань потерпілої ОСОБА_9 на запах алкоголю від обвинуваченого. Адже вона могла не відчувати запаху. Незначні розбіжності у часі скоєння злочину у різних документах в даному випадку не має значення для доведення вини обвинуваченого, оскільки час було уточнено в ході досудового розслідування й з урахуванням цього зазначено в обвинувальному акті. Не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження й посилання обвинуваченого на відсутність фіксування судового процесу технічним засобом. Всі події що відбувалися у судовому засіданні і цій справі, зафіксовано технічним засобом і відповідні записи містяться на дисках, які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, підстав для скасування вироку з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

Разом з тим, суд першої інстанції помилково призначив покарання окремо за кожний із злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, які були кваліфіковані правильно й не потребували самостійної кваліфікації, оскільки мали одні й ті самі кваліфікуючі ознаки. Як роз?яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 своєї постанови № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з матеріалів справи та вироку, суд достатньою мірою врахував характер злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання. Поряд із цим, колегія суддів вважає за можливе дещо пом`якшити призначене покарання, оскільки покарання, призначене за ч.2 ст.186 КК України підлягає приведенню у відповідність з кримінальним законом, про що зазначено вище, а також, враховуючи те, що тяжких наслідків від дій обвинуваченого не настало, а до апеляційного суду надано характеристики з місця проживання та колишнього навчання обвинуваченого, згідно яких він характеризується позитивно.

З урахуванням викладеного, колегія суддів змінює вирок суду першої інстанції у відповідній частині.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги: прокурора задовольнити частково, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 10 квітня 2015 року щодо ОСОБА_8 змінити.
Виключити з вироку вказівку про призначення ОСОБА_8 покарань окремо за кожний злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ст..ст.15ч.3 і 152ч.1, 186ч.2 та 15ч.2 і 186ч.2 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворими остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі

В решті вирок суду від 10 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий -
суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_22 ОСОБА_23 ОСОБА_24