Справа № 452/1046/15-к
Провадження № 1-кп/452/98/2015
ВИРОК
іменем України
02 грудня 2015 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у режимі відеоконференції з Миколаївською ВК №50 у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, із базовою вищою освітою, розлученого; військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 ; раніше неодноразово судимого і на даний час відбуває покарання у Миколаївській виправній колонії №50 в с. Заклад Миколаївського району Львівської області за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 26.06.2015 року, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127-130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою ухилитись від військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 16.06.2014 року самовільно, без дозволу своїх командирів залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_2 та у подальшому проводив час на власний розсуд. 06.02.2015 року о 14.00год. працівниками Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області було встановлено місце перебування старшого солдата ОСОБА_5 та затримано.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого у судовому засіданні, свідків, докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , котрий свою винну в інкримінованому йому злочині визнав та пояснив про обставини вчиненого, що вибув 16 червня 2014 року на декілька днів із військової частини за сімейними обставинами і не повернувся, оскільки командир роти по телефону йому погрожував арештом за самовільне залишення військової частини.

Допитані судом свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 однаково пояснили, що ОСОБА_5 , щоб ухилитися від військової служби, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 ; що за встановленою процедурою рапорту про відпустку не подавав, що юридичних підстав для надання особі відпустки не було, оскільки не було пред`явлено належний медичний документ про захворювання дружини.

Згідно наказу №10 від 24.03.2014 року ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією; у відповідності до наказу командира 7 окремого полку армійської авіації від 26.03.2014 року №67 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення і призначений на посаду каменотесом аеродромно-експлуатаційного взводу аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 у військовому званні «старший солдат».

Із повідомлення військової частини № НОМЕР_3 від 14.11.2014 року вбачається, що старший солдат ОСОБА_5 відсутній на військовій службі та з моменту самовільного залишення військової частини із 16.06.14р. по теперішній час у військову частину НОМЕР_1 не з`являвся.

Отже, виходячи з обставин даного кримінального провадження, судом установлено, що обвинувачений вчинив дезертирство, тобто самовільно залишив військову частину з метою ухилитися від військової служби; такі дії вірно кваліфіковані досудовим розслідуванням за частиною 1 статті 408 КК України; ОСОБА_5 повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Розглядаючи кримінальну справу в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_5 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, свідків; з урахуванням особи ОСОБА_5 , поведінки до і після вчинення кримінального правопорушення, суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину; також судом ураховано особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини вчинення злочину.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; раніше неодноразово судимий і востаннє 26.06.2015 року Сихівським районним судом м. Львова із урахуванням попередньо призначеного покарання за іншим вироком, - остаточно на підставі ст. 71 КК України йому визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік шість місяців п`ятнадцять днів; строк відбування покарання тоді засудженому ОСОБА_5 рахується з 06.02.2015 року, коли особу затримано і обрано слідчим суддею Сихівського районного суду м. Львова запобіжний захід тримання під вартою.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття з приводу вчиненого. Із урахуванням раніше наведеного слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , чи для переходу до іншого більш м`якого, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинений злочин, - не встановлено.

Отже, щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за врахуванням загальних засад такого і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», стосовно особи слід визначити остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільного позову не заявлено, судових витрат і речових доказів у справі немає.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 за сукупністю покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим із урахуванням визначеного покарання позбавлення волі на строк один рік шість місяців п`ятнадцять днів вироком Сихівського районного суду м. Львова від 26.06.2015 року, - остаточно визначити ОСОБА_5 покарання позбавлення волі на строк 2(два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати із 06.02.2015 року згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова, котрий набрав законної сили і виконується Миколаївською виправною колонією №50 Львівської області.

Копію вироку вручити засудженому та прокурору і роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення; засудженим протягом цього ж строку із дня вручення йому копії цього вироку.

Суддя ОСОБА_1 .