Комінтернівський районний суд м.Харкова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002419 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше засудженого:28.07.2004 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 190 КК України до 510 гривень штрафу; 20.09.2004 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 190 КК України до 3 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на один рік; 25.03.2011 року Комінтернівським районним судом м.Харкова до ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на три роки; 27.12.2011 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі; Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15.01.2015 року звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 3 дні , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 13 жовтня 2015 року, приблизно о 14 годині 35 хвилин, перебуваючи у автобусі № 147 біля зупинки « 22 лікарня» на грунті раптово виниклого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, користуючись відсутністю уваги з боку водія та пасажирів, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення за чужий рахунок, взяв грошові кошти в розмірі 1900 гривень, які знаходились біля водія ОСОБА_6 та належали останньому.
Далі, ОСОБА_5 , намагаючись покинути місце вчинення кримінального правопорушення, був викритий потерпілим ОСОБА_6 , який намагався зупинити підозрюваного, ОСОБА_5 , розуміючи, що його наміри вчинити крадіжку були викриті, з метою досягнення свого злочинного наміру заволодіти чужим майном, утримуючи при собі викрадені гроші намагався втекти. Проте, вчинивши всі дії, які ОСОБА_5 , вважав за необхідне для здійснення крадіжки, яка переросла у відкрите викрадення чужого майна, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки його спроба втекти з місця скоєного кримінального правопорушення з викраденим майном була припинена активними діями потерпілого та перехожих.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставин, щодо скоєння ним спроби відкрито заволодіти чужим майном, а саме грошима у розмірі 1900 гривень.
Суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин. Суд не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також розяснив учасникам судового провадження про позбавлення їх права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням відомостей про його особу.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за:
- ст..ст.15 ч.2, ч.2 ст. 186 КК України тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), вчинене повторно.
Вивченням відомостей щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше був засуджений, судимість у встановлений законом строк не знята та не погашена, на обліку в КЗОЗ Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3 не перебуває, перебуває на обліку з 2008 року в КЗОЗ Обласний наркологічний диспансер, має на утриманні доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батьків пенсійного віку, характеризується позитивно за місцем мешкання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає щире каяття.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення , відомості про особу обвинуваченого, обставину, що помякшує покарання , та вважає , що виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства.
В зв,язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв дане кримінальне правопорушення в період умовно дострокового звільнення за вироком Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2011 року, то покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначається за сукупністю вироків.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 15 ч.2, ч.2 ст.. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
У відповідності до вимог ст..71 КК України за сукупністю вироків приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду міста Харкова від 27.12.2011 року та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі, враховуючи строк тримання під вартою з 13.10.2015 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання законної сили вироком залишити без змін тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі № 27.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити ОСОБА_5 та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1