Справа № 0203/1189/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2012 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Головач Н.А.

з участю прокурора Гантімурової Н.В.

підсудного ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше судимого:

20.08.2008 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 309 ч. 1, 315 ч. 1, 317 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

21.01.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 129 ч. 1, 71, 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 27.09.2010 року замінено невідбуту частину покарання на 1 рік 11 місяців 4 дні обмеження волі; постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 25.02.2011 року умовно-достроково звільнений на 1 рік 6 місяців 5 днів

за ст.395 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, будучи ознайомленим з постановою Вінницького районного суду 31 травня 2011 року про встановлення відносно нього адміністративного нагляду та відповідних обмежень в пересуванні, а саме: заборонити виїзд з дому в час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, заборонити перебування в місцях масового відпочинку людей та в місцях продажу спиртних напоїв на розлив (кафе, бари, ресторани тощо), заборонити виїзд в особистих справах за межі Вінницького району без дозволу ОВС, крім виїзду в м. Вінницю для реєстрації у Вінницькому РВ УМВС, з'являтися для реєстрації до Вінницького РВ УМВС кожну суботу кожного місяця до 10 год. 00 х., приблизно на початку липня 2011 року, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, не виконав покладені на нього обов'язки, ухиляючись від адміністративного нагляду самовільно залишив місце проживання, не повідомивши про це Вінницький РВ УМВС України, та не з'являвся на протязі 2 місяців 16 днів на відмітки. Крім того, під час перевірок, що відбулись 27.12.2011 р., 04.01.2012 р. о 22 год. 10 хв., 09.01.2012 року о 22 год. 20 хв., було встановлено, що ОСОБА_1 за місцем свого проживання відсутній та місце його знаходження невідоме.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та підтвердив суду фактичні обставини справи, які викладені вище та пояснив, що знав про те, що в зв`язку з встановленням йому адміністративного нагляду він мав періодично з`являтися в Вінницький РВ на відмітку, повідомляти працівників міліції про необхідність виїзду за межі району, а також не відвідувати місця, де дозволено продаж спиртного на розлив. З часу встановлення нагляду він дотримувався даних обов`язків, але на початку липня 2011 року після конфлікту з матір`ю пішов з дому, а згодом поїхав в м. Умань Черкаської області по своїх справах. Про свою поїздку повідомив дільничного інспектора міліції. В подальшому з м. Умань поїхав в м. Одесу на заробітки, де і працював різноробочим в будівельній фірмі Альянс. Пізніше, від свої сестри, з якою підтримував телефонний зв`язок, дізнався, що його розшукують працівники міліції в зв`язку з порушенням ним встановленого адміністративного нагляду. Підсудний ОСОБА_1 просив суд його суворо не карати, оскільки він проживає з хворою матір`ю, сам не має постійного місця роботи, а даний злочин вчинив в зв`язку з сімейними обставинами.

Враховуючи клопотання учасників судового розгляду про недоцільність дослідження інших доказів, у зв'язку з відсутністю спору по фактичним обставинам справи, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, і при цьому підсудному розяснено, що згідно ч. 3 ст. 299 КПК України він буде позбавлений можливості оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінюючи наведене, добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєному злочині знайшла в суді своє підтвердження, а кваліфікація його дій за ст. 395 КК України, що виразилася в порушенні правил адміністративного нагляду тобто, самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, являється правильною.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості; посередню характеристику підсудного за місцем проживання; а також те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває; однак, згідно акту № 222 амбулаторної судово психіатричної експертизи від 21.06.2012 року на час скоєння правопорушення на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза будь яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності; на час скоєння злочину та в теперішній час міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними; на теперішній час ОСОБА_1 на хронічне душевне захворювання не страждає, перебуває поза будь яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності; у нього виявлена легка розумова відсталість ступеня легкої дебільності; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; його сімейний стан, молодий вік, вчинення злочину в період умовно-дострокового звільнення, повне визнання вини, відсутність тяжких наслідків від злочину.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному, суд визнає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи та даних про особу підсудного, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе при ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення. При цьому, при призначенні покарання слід застосувати положення ст.ст. 71, 72 КК України, призначивши покарання за сукупністю злочинів та остаточне покарання визначити шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 21.01.2010 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 21.01.2010 року та остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 1 року 7 місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: