Справа №718/1989/15-к
Провадження №1-кп/718/112/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Замостя, Вижницького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , інваліда 3-ї групи, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
Так, ОСОБА_6 в період часу з 28 липня 2015 по 31 липня 2015 року, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з території господарства ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , таємно, протиправно, викрав майно останнього, а саме:одне металеве колесо від вантажного автомобіля, бувше у використанні, яке використовувалося як мангал, вартістю 150 гривень; один саморобний металевий мангал, бувший у використанні, вартістю 50 гривень; одну металічну ванну 200 літрову, бувшу у використанні, вартістю 200 гривень; одну емальову дитячу ванну, ємністю 50 літрів, бувшу у використанні, вартістю 250 гривень; одну чотирьох метрову трубу, діаметром 75 мм., бувшу у використанні, вартістю 350 гривень. Після чого з місця вчинення злочину із викраденим майном зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 1000 гривень.
Начальник СВ Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.
Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.
ОСОБА_6 , його законний представник та захисник не заперечували щодо застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.
Потерпілий ОСОБА_7 не заперечував щодо заявленого клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.
Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2014 року, ОСОБА_6 визнано недієздатним.
З акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №381 проведеної 26 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_6 страждає психічним захворюванням у формі помірної розумової відсталості з порушенням поведінки. За своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того ОСОБА_6 на період вчинення інкримінованого йому діяння також виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі помірної розумової відсталості з порушенням поведінки і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. (т. 1 а.с. 72-73)
Таким чином, в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно - небезпечне діяння в стані неосудності.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно зі ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідно до ч.2 ст.94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
Суд, при визначенні виду примусових заходів медичного характеру, враховує характер душевного захворювання ОСОБА_6 та рекомендації експерта, тяжкість вчинених суспільно-небезпечних діянь, які відносяться до середньої тяжкості.
Вислухавши думку сторін по справі, які вважають, що ОСОБА_6 потребує
надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, з урахуванням положень ст.19 КК України, враховуючи висновки акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи, суд вважає, що суспільно-небезпечні діяння, з приводу яких було порушено кримінальне провадження, були вчинені ОСОБА_6 у стані неосудності, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що останній потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.19, 93, 94 КК України, ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.369, 372, 503-505, 513 КПК України, Суд,-
У Х В А Л И В :
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Замостя, Вижницького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Речові докази: один саморобний мангал металевий, бувший у використанні, виготовлений із колеса від вантажного автомобіля; один саморобний металевий мангал, бувший у використанні, квадратної форми; одну металічну ванну 200 літрову, бувшу у використанні, сірого кольору; одну емальову дитячу ванну, ємністю 50 літрів, бувшу у використанні, білого кольору; одну чотирьох метрову трубу, діаметром 75 мм., які згідно розписки від 20 серпня 2015 року знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 - залишити останньому.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Суддя: