Справа № 357/5160/15-к
1-кп/357/30/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.02.2016року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005149, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Узин Білоцерківського району Київської області, українки, громадянки України, із вищою економічною освітою, заміжньої, зі слів безробітної, зареєстрованої як приватний підприємець « ОСОБА_7 », проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 обвинувачувалась органами досудового розслідування в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу, слідчому СВ Білоцерківського МВ ОСОБА_4 легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст.345 ч.2 КК України.

Під час судового розгляду прокурором змінено обвинувачення на ст.342 ч.2 КК України.

Судовим розглядом встановлено, що 17 листопада 2014 року, перебуваючи близько 9 годин 30 хвилин на кухні своєї квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 у ході проведення слідчої дії, обшуку на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міскрайонного суду Київської області від 10.11.14року, достеменно знаючи, що слідчий СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 та оперуповноважені Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виконують свої службові обов`язки, з метою опору виконанню працівниками правоохоронного органу своїх службових обов`язків, щоб перешкодити виявленню речових доказів в кримінальному провадженні, умисно, нецензурно висловлювалася на адресу працівників міліції та декілька разів кинула сміттям у бік слідчого ОСОБА_4 та оперуповноваженого ОСОБА_8 , у ході чого забруднила формений одяг останнього. При цьому, не реагуючи на зауваження останніх, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, з метою перешкоджання працівнику правоохоронного органу ОСОБА_4 виконувати свої службові обов`язки, застосувала відносно нього фізичну силу, а саме, підійшла до останнього та з метою опору працівнику міліції почала виштовхувати слідчого ОСОБА_4 , який виконував свої службові обов`язки - проводив слідчу дію, з місця проведення обшуку кухні.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ст.342 ч.2 КК України не визнала та суду показала, що коли вона перебувала вдома, 17.11.2014 року зранку приїхали працівники міліції, ОСОБА_4 та ще два працівника міліції, які пред`явили їй ухвалу слідчого судді про те, що їм необхідно провести в квартирі обшук, так як її син когось «постріляв», а слідчий ОСОБА_10 вів справу близько 8 місяців.

Перебуваючи в квартирі, працівники міліції стали поводити себе зухвало, ОСОБА_10 глузував над нею та погрожував, повикидали всі речі з шафів, крупи на кухні, а тому вона не втрималась та вдарила рукою по відру, з якого ОСОБА_10 викидав сміття. Свідками цього були її сусідка, ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , якого працівники міліції потім вигнали з квартири. Заперечує факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, зазначає, що не дряпала потерпілого, так як у неї «переломані» руки. Визнавала, що образливо висловлювалась в бік працівників міліції під час обшуку, вдарила по відру, однак після зміни обвинувачення прокурором змінила показання, вини у вчиненні опору працівникові міліції під час виконання ним службових обов`язків не визнала та показала, що кримінальне провадження відносно неї сфабриковане, ніякого активного супротиву, опору працівникам міліції під час проведення обшуку вона не чинила, ОСОБА_10 під час проведення обшуку з кухні не виштовхувала, сміттям не обкидала.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що обвинувачена ОСОБА_6 йому знайома, так як він розслідував справу її сина ОСОБА_13 , який підозрювався у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, а тому під час розслідування виникла необхідність провести обшук на підставі ухвали слідчого судді, що було необхідно з метою відшукань пістолета для відстрілу гумових куль. Коли він разом з оперуповноваженими ОСОБА_14 та Усенком та двома понятими прибули до квартири обвинуваченої, з самого початку ОСОБА_7 намагалась не впустити їх до квартири, під час чого її менший син ОСОБА_15 виплигнув з вікна її квартири, а обвинувачена стала поводити себе агресивно, зухвало, ображала його та присутніх працівників міліції, на кухні обсипала його та ОСОБА_14 сміттям, намагалась вдарити та навмисно поцарапала його руку, спричинивши легкі тілесні ушкодження. Чому він не зазначив в зауваженнях до протоколу обшуку щодо факту отримання ним тілесних ушкоджень, пояснити не може. При розгляді цивільного позову покладається на розсуд суду, не наполягає на задоволенні позову.

Допитавши обвинувачену, потерпілого, свідків, заслухавши обвинувальну промову прокурора, захисника, оглянувши та дослідивши письмові докази, звуко-відео записи, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, сукупність доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд прийшов до висновку та вважає, що мало місце діяння, опір працівникові правоохоронного органу ОСОБА_4 під час виконання ним службових обов`язків, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , і яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.342 ч.2 КК України, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй дій доведена у повному обсязі по таким підставам.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.342 ч.2 КК України підтверджується:

- показаннями свідка ОСОБА_8 , допитаного в судовому засіданні, який показав, що разом з слідчим ОСОБА_10 та оперуповноваженим ОСОБА_9 , в присутності ще двох понятих та сусідки обвинуваченої проводив обшук в квартирі обвинуваченої. Під час обшуку ОСОБА_7 спочатку була приємна, а потім почала кричати, ображати їх, коли на кухні ОСОБА_10 дістав відро з сміттям, рукою вибила відро та почала обсипати їх сміттям, засовувати сміття їм в кишені. Він з власної ініціативи частково зафіксував перебіг обставин подій на свій телефон. В кінці обшуку обвинувачена вчинила «концерт», ОСОБА_10 казав, що подряпала його.

- свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що в складі слідчої оперативної групи проводив санкціонований обшук в квартирі обвинуваченої, яка під час обшуку постійно сварилась, ображала ОСОБА_10 , принижувала його честь і гідність. Під час огляду відра із сміттям намагалась перекинути відро на слідчого , кидалась сміттям із відра, а потім намагалась вирвати протокол та інші документи у ОСОБА_10 . Він особисто не бачив, чи спричиняла тілесні ушкодження ОСОБА_16 , однак ОСОБА_10 показував понятим, що його подряпала обвинувачена.

- свідок ОСОБА_17 , допитаний в судовому засіданні показав, що був присутній під час обшуку в квартирі обвинуваченої як понятий, та був свідком того, як під час обшуку квартири ОСОБА_7 поводила себе зухвало, ображала слідчого, по закінченню обшуку намагалась порвати протокол обшуку та «вкусила» слідчого за руку. Що відбувалось на кухні квартири він не бачив, так як йому заважали інші учасники обшуку, простір був невеликий, як не бачив і хто кидався сміттям, однак працівники міліції при виході з квартири були в смітті.

- свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що також був понятим під час проведення обшуку, особисто бачив, як ОСОБА_7 поводила себе агресивно до працівників міліції, на кухні кидалась сміттям в працівників міліції, намагалась виштовхнути слідчого ОСОБА_10 з кухні, вирвати з його рук протокол обшуку. Стверджує, що обвинувачена подряпала потерпілого під час того, як намагалась виштовхнути його з кухні та видирала протокол, кулаками потерпілого не била.

- свідок сторони захисту ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що підтримує з ОСОБА_6 товариські стосунки, прийшов до неї додому близько 10 години та побачив, що в квартирі все розкидано, слідчий ОСОБА_10 , який проводив обшук, поводив себе грубо, адвоката Лідіховській

не надав, провокував її своєю поведінкою, тоді як ОСОБА_7 була спокійна. ОСОБА_10 вигнав його з квартири обвинуваченої.

Аналогічні показання дала свідок ОСОБА_20 , яка в судовому засіданні показала,що є сусідкою

обвинуваченої, коли на її прохання зайшла в квартиру, побачила, що в квартирі було все перевернуте, серед кухні було сміття, ОСОБА_6 була в істериці, кричала «Що це робиться», тоді як слідчий поводився грубо, погрожував Лідіховській тим, що вона «ще на колінах до нього приповзе». Чи застосовувала обвинувачена фізичну силу до працівників міліції вона не бачила.

Крім цього, вина обвинуваченої підтверджується письмовими доказами, які досліджені в судовому засіданні, а саме:

- протоколом обшуку від 17.11.2014 року, з якого вбачається, що обшук в житлі ОСОБА_6 проводився слідчим ОСОБА_4 , за участю о/у СКР ОСОБА_9 , ОСОБА_21 , понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , на підставі ухвали слідчого судді від 10.11.2014 року в період з 09 год.05 хв. до 09 год.55 хв., підтверджується факт того, що під час обшуку в квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_6 по АДРЕСА_4 , не виявлено предметів та речей, які зазначені в ухвалі слідчого судді, зазначені зауваження як від ОСОБА_6 щодо того, що слідчий ОСОБА_10 та ОУР ОСОБА_14 нецензурно висловлювались, поводили себе цинічно, розкидали сміття по хаті, так і від понятого

ОСОБА_18 щодо того, що син ОСОБА_7 вистрибнув з балкона квартири, яка розташована на першому поверсі, Лідіховська перешкоджала проведенню слідчої дії, висловлювалась нецензурно в адресу працівників міліції, наносила удари слідчому та штовхала працівників міліції;

- згідно висновку судово-медичного експерта № 310 від 17.11.2014 року ОСОБА_4 з його слів під час проведення обшуку ОСОБА_6 нігтями правої руки пошкодила праву кисть. На тильній поверхні правої кисті над першим пальцем розташовано вертикально 2 садна довгастої форми розмірами 2х0,1 см і 3х01 см. із поверхнею червонуватого кольору нижче рівня шкіри, які заподіяні тупими предметами, можливо в строк та обставинах, указаних обстежуваним та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- згідно протоколу проведення слідчого експеримента та фототаблиці до нього від 20.01.2015 року потерпілий ОСОБА_4 вказував, що тілесні ушкодження йому спричинила ОСОБА_6 , яка схопила його лівою рукою та двічі подряпала великим пальцем лівої руки в області кисті його правої руки.

Суд вважає, що розбіжності щодо обставин завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , механізму їх спричинення, щодо спричинення подряпин на кисті правої руки потерпілого від дії правої чи лівої руки обвинуваченої, які маються в висновку судово-медичного експерта № 310 та в протоколі слідчого експеримента, суттєвими, хоча механізм і вказаний зі слів потерпілого ОСОБА_4 , так як окрім показань потерпілого ОСОБА_4 щодо обставин завдання йому тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_6 , ніхто з учасників подій не повідомив зазначених обставин,а саме, механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, обвинувачена ж повідомила, що ніяких тілесних ушкоджень не спричиняла потерпілому, а тому виходячи з того, що сумніви та розбіжності в показаннях обвинуваченої та потерпілого слід тлумачити на користь обвинуваченої та з врахуванням наведеного, показань свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які узгоджуються між собою та з показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в частині того, що обвинувачена намагалась випхнути потерпілого з кухні, вирвати протокол обшуку, суд вважає достовірно встановленим факт вчинення опору працівникам міліції з боку обвинуваченої ОСОБА_6 , однак вважає недоведеним факт спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 зважаючи на показання обвинуваченої ОСОБА_6 щодо того, що нею не спричинялись умисно тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , вона не дряпала його, а також того, що в протоколі обшуку як зауваження не зазначено факту спричинення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, а тому суд вважає недоведеним, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 були завдані під час зазначених подій внаслідок умисних дій обвинуваченої, так як доказів прямого умислу на завдання працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень обвинуваченою стороною обвинувачення суду не надано.

Суд у відповідності до ст.ст.84,85 КПК України вважає неналежними та недопустимими доказами відомості, які маються на СД диску щодо часткового відеозапису обшуку у ОСОБА_6 , так як вказані відомості здобуті не в спосіб, передбачений законом - частковий відеозапис обшуку квартири Лідіховської проводився ОУР ОСОБА_8 без попередження учасників обшуку та без повідомлення заздалегідь ОСОБА_6 на проведення відеозйомки в її житловому приміщенні у відповідності до вимог ст. 107 КПК України, тобто зазначений доказ отриманий з порушенням прав обвинуваченої, отриманий не в порядку, який визначений законом, крім цього відеозапис не містить повного

відображення перебігу подій, обставин та механізму отримання тілесних ушкоджень слідчим ОСОБА_4 , тобто не містить обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії

обвинуваченої ОСОБА_6 за ст.342 ч.2 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків,так як умисні дії обвинуваченої під час проведення обшуку були спрямовані на перешкоджання в проведенні належного обшуку працівникам правоохоронного органу, опір виражався у вчиненні активної фізичної протидії здійсненню працівниками міліції своїх службових обов`язків по проведенню обшуку обкидання сміттям, намагання випхнути працівника міліції з кухні, вихопити протокол обшуку та порвати його, досліджені судом докази дозволяють зробити висновок про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ст.342 ч.2 КК України, суд вважає беззаперечно встановленим факт вчинення ОСОБА_6 опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, а тому обвинувачена підлягає покаранню за вчинене в межах санкції зазначеної статті.

Оцінені та досліджені докази в їх сукупності, суд визнає їх такими що узгоджуються між собою, сукупність доказів достатніми, щоб покласти їх в основу обвинувального вироку.

Судом вважаються належними та допустимими доказами показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 щодо обставин вчинення опору обвинуваченою, так як показання зазначених свідків здобуті в судовому засіданні, мають незначні розбіжності, які не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченої, вказані свідки є незацікавленими, підстав оговорювати обвинувачену не мають, а тому підстави сумнівів у достовірності їх показань у суду відсутні, судом не приймаються до уваги посилання обвинуваченої на те, що зазначені свідки були змушені під погрозами давати неправдиві свідчення в суді, показання обвинуваченої розцінюються судом як позиція захисту, яка обрана з метою намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винної, обставини справи.

ОСОБА_6 раніше не судима, заміжня, має вищу освіту, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в Білоцерківському психонаркологічному територіальному медичному об`єднанні у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність ОСОБА_6 обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, особу обвинуваченої, стан її здоров`я, обвинувачена вчинила злочин невеликої тяжкості, вперше, суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_6 їй слід призначити покарання в межах санкції ст.342 ч.2 КК України у виді штрафу .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 на суму 40000 грн. моральної шкоди слід залишити без задоволення, так як потерпілим в судовому засіданні не обґрунтовано розмір завданої моральної шкоди, в чому саме полягає приниження його честі та гідності, ділової репутації обвинуваченою під час проведення ним слідчої процесуальної дії, та зважаючи на позицію самого потерпілого під час судового розгляду, який фактично позов не підтримав.

Судові витрати, заходи забезпечення кримінального провадження відсутні, речові докази, два диски з відеозаписами: слідчого експеримента, відео обшуку слід залишити при справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, ст. 342 ч.2 КК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ст. 342 ч.2 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 ( ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн..

Речові докази, два диски з відеозаписами: слідчого експеримента, відео обшуку залишити при справі.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 відмовити.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,