Справа № 182/5081/14-к
Провадження № 1-кп/0182/15/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2014 р. за № 0001895, 13.05.2014 р. за № 0001966 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл.., українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого доньку, 2008 р. народження, раніше судимого:
1) 30.04.2004 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 р. 1 міс. позбавлення волі, на підставі ст.. 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 р. На підставі постанови Нікопольського міськрайонного суду від 18.02.2005 р. іспитовий строк скасовано, направлено для відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 р. 1 міс.;
2) 16.09.2011 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 309 КК України до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст.. 82 КК України постановою Пятихатського районного суду невідбуту частину покарання у вигляді 1 р. 9 міс. 13 днів замінено на обмеження волі, звільнений 16.11.2013 р. умовно-достроково на 1 рік 2 міс. 9 днів
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_7
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 7 травня 2014 року приблизно о 23-00 год., знаходячись біля центрального входу на стадіон «Електрометалург» по вул. Електрометалургів, 1 в м. Нікополь Дніпропетровської області, побачивши потерпілого ОСОБА_5 , який проходив біля вказаного стадіону, у нього виник умисел на напад з метою відкритого заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , наздогнавши потерпілого, потребував у потерпілого відати гроші, і, почувши від потерпілого відмову, напав на нього та наніс потерпілому кулаком один удар у праве око, спричинивши тим самим тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми зліва, які згідно висновку експерта № 466 від 17.08.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто застосував насилля, небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, після чого умисно з корисливих мотивів заволодів, знявши з руки потерпілого, золотою каблучкою 585 проби, вагою 10 гр., вартістю 5000 грн., з карману штанів потерпілого мобільним телефоном «Нокіа 5230», вартістю 800 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 грн., на рахунку якої було 10 грн. та грошовими коштами у сумі 90 грн., які належать потерпілому ОСОБА_5 , причинивши йому матеріальний збиток на загальну суму 5 910 гривень.
З місця злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_3 3 червня 2014 р. приблизно о 16-00 год., знаходячись біля буд. № 31 по вул.. Некрасова в м. Нікополь Дніпропетровської обл.., побачивши потерпілу ОСОБА_6 , яка проходила юіля вказаного будинку, у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , наздогнавши потерпілу, схопив потерпілу ззаду за ланцюжок, зірвав його і таким чином умисно відкрито повторно з корисливих мотивів викрав ланцюжок з кулоном вартістю 3250 грн., який належить потерпілій ОСОБА_6 , причинивши їй матеріальний збиток на вказану суму.
З місця злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 спочатку винуватим себе не визнав, наприкінці судового розгляду винуватим себе визнав повністю, але відмовився давати пояснення причин визнання себе винуватим. Спочатку, даючи пояснення, показав суду, що 7 травня 2014 р. у вечірній час він перебував в кафе «Золотой бонус», у якому він бував кожний день. Потерпілого ОСОБА_5 він не бачив і напад на нього не здійснював. Потерпілого він взагалі вперше побачив при проведенні одночасного допиту. Печатку у ломбард він не здавав, у цей ломбард він ходив часто, т.я. здавав свої телефони, потім викупав їх. Також він приносив у цей ломбард і золоті вироби, які належать його бабці. З шиї потерпілої ОСОБА_6 він також ланцюжок не зривав, раніше її не знав. Потерпіла при проведенні впізнання заявила, що впізнала його по очах, але на той час він постійно ходив у сонцезахисних окулярах, тому потерпіла не могла бачити його очей. Після визнання вини, ОСОБА_3 просив при обранні міри покарання врахувати, що він розкаюється, згоден відшкодувати збитки потерпілим, просить врахувати стан здоров`я, яке погіршується, наявність 2-х дітей та престарілих бабці та діда, які потребують його допомоги.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується показаннями потерпілих, свідків, зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими та речовими доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 показав, що 7 травня 2014 р. після 22 год. він повертався додому. Біля центрального входу на стадіон «Електрометалург» до нього підійшли 2 чоловіки, попросили трохи грошей. Він дав гроші, тут відчув удар по обличчю, цей удар наносив один чоловік, після чого цей чоловік у нього забрав гроші 90 грн. з кармана штанів, зняв з руки печатку, а також забрав телефон «Нокіа», який був у кармані куртки. Печатка у нього була з ініціалами «ПА», також вона раніше була зламана і потім спаяна. Працівники міліції показували йому відеозапис з камери спостереження, встановленого у ломбарді, де було видно, як ОСОБА_3 приносив здавати печатку, але не здав. Він розмовляв с працівником ломбарду, яка була на касі і вона підтвердила, що ОСОБА_3 приносив саме таку печатку з ініціалами. Також працівники міліції повернули йому телефон, який у нього раніше забрав той чоловік. В ході слідства він упізнавав ОСОБА_3 , як особу, що напала на нього.
Потерпіла ОСОБА_6 показала, що влітку 2014 р. вона поверталася з роботи приблизно о 16 год. У дворі будинку АДРЕСА_2 біля під`їзду вона почула, що позаду її хтось швидко наздоганяє. Ця особа ззаду зірвала у неї ланцюжок і побігла далі. Потім ця особа, а це був чоловік, нахилилася, щоб підняти кулон, який у нього впав. При цьому цей чоловік повернувся до неї обличчям і вона його розгледіла і запам`ятала. Це точно був обвинувачений ОСОБА_3 . В ході слідства проводилося впізнання і вона його упізнала. Також їй повернули ланцюжок, який вилучили у ломбарді.
Свідок ОСОБА_9 показав, що приблизно восени 2014 р. він зі знайомим проходив по вул.. Електрометалургів в районі Центрального ринку. Підійшов до вітрини, де продавали мобільні телефони. Там стояли 2 чоловіки, одним з цих чоловіків був ОСОБА_3 . Оскільки він зацікавився телефонами, ОСОБА_3 вийняв з карману телефон і запропонував другому чоловікові, який стояв біля вітрини, продати цей телефон. Це був телефон «Нокіа» синього кольору. Йому телефон сподобався і він купив телефон за 180 грн. Потім працівники міліції цей телефон вилучили і сказали, о телефон крадений. В ході слідства він упізнавав по фотографіям чоловіка, який продав йому телефон і чітко упізнав ОСОБА_3 . Під час продажу телефону ОСОБА_3 був у кепці, але це точно був він.
Також винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінальних проваджень
№ 0001895:
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08.05.2014 р. потерпілого ОСОБА_5 , у якому він зазначає, що 07.05.2014 р. приблизно о 23-00 год. невідомий чоловік біля входу на стадіон «Електрометалург» в м. Нікополь напав на нього, вдарив в область голови та викрав належні йому речі золоту печатку, телефон,гроші (а.п. 15);
-Довідками про вартість 1 гр. золота, телефону «Нокіа» б/у (а.п. 16-17);
-Висновком судово-медичної експертизи № 466 від 17.08.2014 р., відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і утворилися від дії тупих твердих предметів з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, або від ударів о такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному слідчому, тобто вони могли утворитись і 07.05.2014 р. (а.п. 30-31);
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2014 р., в ході якого потерпілий ОСОБА_5 з 4-х пред`явлених фотознімків упізнав за характерними рисами обличчя ОСОБА_3 , як особу, яка вчинила проти нього злочин (а.п. 33-36);
-Протоколом огляду та вилучення від 18.08.2014 р. ДВД-диска з відеозаписом, який наданий ломбардом «Скарбниця», розташованим по вул.. Електрометалургів, 38 в м. Нікополь, на якому знаходиться зображення з камер відео спостереження за 08.05.2014 р. (а.п. 38-39);
-Речовим доказом ДВД-диском, відеозапис на якому було оглянуто у судовому засіданні і на якому зафіксовано, як ОСОБА_3 08.05.2014 р. о 04-08 год. намагався здати в ломбард предмет, зовні схожий на чоловічу печатку (а.п. 40);
-Протоколом огляду від 31.05.2014 р. добровільно виданого ОСОБА_10 мобільного телефону «Нокіа», який належить її сину ОСОБА_9 (а.п. 76-77);
-Розпискою потерпілого ОСОБА_5 про отримання раніше викраденого у нього телефону (а.п. 79);
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.08.2014 р., в ході якого свідок ОСОБА_9 з 4-х пред`явлених фотознімків упізнав за характерними рисами обличчя ОСОБА_3 , як особу, у якої він придбав мобільний телефон (а.п. 80-82);
№ 0001966:
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.06.2014 р. потерпілої ОСОБА_6 , у якому вона зазначає, що 03.06.2014 р. приблизно о 16-00 год. невідомий чоловік біля під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_2 ззаду напав на неї і зірвав з шиї золотий ланцюжок з кулоном (а.п. 55-56);
-Довідкою з ПТ «Ломбард Капитал», відповідно до якої 03.06.2014 р. ОСОБА_3 за договором фінансового кредиту отримав кредит в розмірі 1690 грн. під заклад ланцюга із сплаву золота 585 проби вагою 6,95 гр. (а.п. 61);
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.06.2014 р., в ході якого потерпіла ОСОБА_6 з 4-х пред`явлених осіб упізнала за статурою, контурами обличчя, зростом, віком, волоссям ОСОБА_3 , як особу, яка вчинила проти неї злочин з фото таблицею (а.п. 62-66).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена вказаною сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вказані досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочинів, за якими він обвинувачується.
Хоча наприкінці судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе і визнав, його винуватість доведена. В ході судового розгляду ОСОБА_3 , заперечуючи проти обвинувачення у вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 , посилався на те, що цього злочину він не вчиняв. Його пояснення у судовому засіданні є непереконливими. ОСОБА_3 спочатку пояснив, що у цей ломбард він приніс здавати телефон і був і іншому віконці. Але переглядом відеозапису з камер спостереження у ломбарді встановлено, що ОСОБА_3 через кілька годин після вчиненого на ОСОБА_5 нападу у нічний час у ломбарді підходив саме до віконця, де приймають ювелірні вироби і візуально видно, що він передав касиру предмет, схожий на чоловічу печатку. Після перегляду відеозапису ОСОБА_3 пояснив, що приніс здавати кільце бабці, але при цьому не зміг пояснити, чому він намагався здавати це кільце саме уночі. Крім того, потерпілий пояснив, що він розмовляв з касиром ломбарду і та підтвердила, що ОСОБА_3 приносив печатку, яка за описом схожа на печатку потерпілого. Крім того, викрадений у потерпілого телефон було вилучено у ОСОБА_9 , який упізнав ОСОБА_3 , як особу, що продала йому цей телефон.
Також факт викрадення майна у ОСОБА_6 саме обвинуваченим ОСОБА_3 підтверджується поясненнями самої потерпілої, яка і на досудовому слідстві упізнала його як особу, що викрала належне їй майно, і у судовому засіданні стверджувала, що це саме він вчинив щодо неї злочин. Крім того, у день вчинення цього злочину ОСОБА_3 здавав у ломбард золотий ланцюжок.
В ході судового розгляду справи ОСОБА_3 також заявив, що після затримання до нього зі сторони працівників міліції було застосовано фізичний та психологічний тиск.
Тому, оскільки в рішенні Європейського суду з прав людини в справі від 12 червня 2008 року «Яременко проти України» вказано, що «…коли особа заявляє про небезпідставну скаргу на дії працівників правоохоронного органу, повинно бути проведене ефективне офіційне розслідування, протягом якого можливо виявити та забезпечити свідчення винуватих осіб», судом було винесено ухвалу, якою зобов`язано прокурора Дніпропетровської області внести заяву ОСОБА_3 до ЄРДР і провести досудове розслідування за вказаними фактами.
На підстав вказаної ухвали ст.. слідчим слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської обл.. було внесено заяву ОСОБА_3 до ЄРДР 19.05.2015 р. за № 00000367, проведено досудове розслідування і 10.07.2015 р. винесено постанову про закриття кримінального провадження. ОСОБА_3 копію цієї постанови отримав, але своїм правом на її оскарження у встановленому Законом порядку не скористався.
Дії обвинуваченого мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.. 12 КК України відносяться до тяжких; обставини справи; особу винного, який хворіє на хронічний бронхіт, має неповнолітню дитину, тривалий час ніде не працює, за місцем проживання характеризуються негативно, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, часткове відшкодування шкоди, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Невідбута частина покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 16.09.2011 р. у вигляді 1 р. 2 міс. 9 днів обмеження волі на підставі ч.1 ст.. 71 КК України підлягає частковому приєднанню до призначеного за цим вироком покаранню. При цьому згідно п.п б) п.1) ч.1 ст.. 72 КК України ця невідбута частина покарання відповідає 7 міс. 4 дням.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази: телефон «Нокіа», що знаходиться у потерпілого ОСОБА_5 залишити йому; ДВД-диски, що знаходяться у матеріалах кримінального провадження зберігати там же.
На підставі наведеного, керуючись ст.. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання:
за ч.1 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до ч.1 ст. 71, 72 КК України до призначенного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 16.09.2011 р. у вигляді 1 р. 2 міс. 9 днів обмеження волі, що згідно п.п б) п.1) ч.1 ст.. 72 КК України відповідає 7 міс. 4 дням позбавлення волі і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 міс.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишити тримання від вартою. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази: телефон «Нокіа», що знаходиться у потерпілого ОСОБА_5 залишити йому; ДВД-диски, що знаходяться у матеріалах кримінального провадження зберігати там же
Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою з 18-46 год. 4 червня 2014 р. по день проголошення вироку включно.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом 30 днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1