Справа № 211/5018/15-к
Провадження № 1-кп/211/480/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002198 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з середньо технічною освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого: 30.04.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік; 06.05.2010 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05.01.2012 року умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 4 місяці 8 дні; 10.10.2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 164, 71 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі, звільнився 05.01.2015 року у зв`язку з відбуттям строку покарання; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.02.2006 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини, починаючи стягнення з 19 січня 2006 року.

Однак обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що згідно рішення суду зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання дитини, будучи раніше засудженим за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в період часу з 05.01.2015 року по 23.07.2015 року, злісно ухилявся від виплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніякої допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надавав, чим поставив потерпілу гр. ОСОБА_5 в тяжке матеріальне становище, пов`язане з утриманням дитини.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених рішенням суду у ОСОБА_4 станом на 23.07.2015 року утворилась заборгованість в сумі 6 802 гривні 63 копійки, що у сукупності перевищує заборгованість по аліментам більш ніж за 6 місяців.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та підтвердив фактичні обставини викладені вище, а саме зазначив, що він дійсно з 05.01.2015 року по 23.07.2015 року злісно ухилявся від сплати аліментів, не працював, на обліку в центрі зайнятості не перебував. Зазначив, що на теперішній час розкаявся та почав сплачувати частково аліменти.

Суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, позиції обвинуваченого, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 164 КК України за ознаками - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить те, що він вину визнав повністю щиро розкаявся. До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд приходить висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді обмеження волі з застосуванням положень ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши випробувальний строк на два роки.

На підставі ст.76 п.2, 3 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1