№ 1-кп/0202/81/2013
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2013 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

при секретарі Марченко М.Г

за участю прокурора Калін Ю.М.

представника цивільного позивача ОСОБА_1

обвинуваченої ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, заміжньої, працюючої укладальником-пакувальником у ТОВ Кондитерська фабрика АВК, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимої, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 17.11.2008 року звернулася до Індустріального районного центру зайнятості м. Дніпропетровська, правонаступником якого є Лівобережний районний центр зайнятості м. Дніпропетровська, розташований по вул. Богдана Хмельницького, 4 в м. Дніпропетровську з питання пошуку роботи та отримання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. В цей же день, тобто 17.11.2008 року, ОСОБА_2, отримала статус безробітного в Індустріальному районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська, у зв'язку з чим почала отримувати допомогу по безробіттю.

Після чого ОСОБА_2, маючи статус безробітного, 03.12.2008 року працевлаштувалась до ТОВ ОСОБА_3 Україна i діючи з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, всупереч Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, не повідомила Індустріальний районний центр зайнятості м. Дніпропетровська, про факт працевлаштування, в результаті чого їй незаконно були нараховані грошові кошти: за грудень 2008 року - 336,75 гривень; за січень 2009 року - 360,00 гривень; за лютий 2009 року - 360,00 гривень; за березень 2009 року - 360,00 гривень; за квітень 2009 року - 120,00 гривень, якими вона розпорядилася на свій розсуд. Таким чином, ОСОБА_2, діючи умисно, в період часу з 17.11.2008 року по 10.04.2009 року незаконно заволоділа грошовими коштами держави Україна, шляхом обману, чим завдала майнову шкоду на загальну суму 1536,75 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

В ході проведення підготовчого судового засідання ОСОБА_2 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності.

Прокурор та представник цивільного позивача не заперечували проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 1 ст. 190 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, максимальним покаранням за який є обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі минуло три роки.

Виходячи зі змісту обвинувального акту з моменту вчинення злочину минуло більше трьох років, підстав які б зупиняли чи переривали перебіг давності відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв'язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення клопотання обвинуваченої та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 на підставі ст. 49 КК України та враховуючи положення ч. 3 ст. 288, ст. 284 КПК України, суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Керуючись ст.ст. 110, 284-286, 288, 314, 350, 371, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000352 відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Г.В. Бєсєда