АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/409/15-к Номер провадження 11-кп/786/608/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1
внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15.06.2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 грудня 2012 року у виді трьох років позбавлення волі та призначено остаточне покарання у виді трьох років десяти днів позбавлення волі.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, а його виправдати. Стверджує, що не мав умислу на крадіжку, а велосипед потерпілого взяв з дозволу його дружини, яка, на думку обвинуваченого, дала в суді неправдиві показання під моральним та фізичним тиском дільничного інспектора міліції.
Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржили.
Згідно вироку суду, 04.02.2014 року, близько 23 год. 30 хв., в АДРЕСА_2 , перебуваючи в домогосподарстві ОСОБА_9 , який проживав за вище вказаною адресою ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, вчинив крадіжку велосипеда марки «Україна» належного ОСОБА_9 заподіявши останньому матеріальну шкоду на суму 523 грн.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення проти апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів прийшла до такого.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому злочину ґрунтуються на належним чином досліджених і перевірених доказах, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він не мав умислу на крадіжку велосипеду, а взяв його з дозволу дружини потерпілого та згодом збирався повернути є аналогічними тим, що вже перевірялись і не знайшли свого підтвердження під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції.

Зокрема, визнаючи доведеною вину ОСОБА_8 суд послався на показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

Так, свідок ОСОБА_10 (ДІМ Кобеляцького РВ) пояснив, що до нього звертався ОСОБА_9 із заявою про викрадення у нього велосипеду «Україна». При цьому ОСОБА_9 висловив припущення про те, що крадіжку ймовірно міг скоїти чоловік з яким він познайомився під час реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції та разом вживали спиртне вдома у ОСОБА_9 . Пізніше велосипед потерпілого був виявлений та вилучений у ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_11 - співмешканка ОСОБА_9 спростувала в суді твердження ОСОБА_8 про те, що нібито вона дозволила обвинуваченому взяти велосипед ОСОБА_9 .. Вона стверджує, що ні вона ні нині покійний ОСОБА_9 не дозволяли ОСОБА_8 брати велосипед ОСОБА_9 . Натомість, ОСОБА_8 непомітно для них викрав зазначений велосипед.

Погоджуючись з тим, що суд поклав в основу вироку, разом з іншими доказами, показання свідка ОСОБА_11 колегія враховує як те, що у цього свідка немає мотиву для обмовляння малознайомого їй ОСОБА_8 , так і те, що свідок ОСОБА_11 була встановлена та допитана в суді саме за клопотанням обвинуваченого та його захисника. ОСОБА_11 не допитувалась під час досудового розслідування, а будучи свідком зі сторони захисту, після приведення до присяги дала в суді показання, які повністю викривають ОСОБА_8 у скоєнні крадіжки.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає неспроможними твердження апелянта про те, що свідок ОСОБА_11 нібито дала в суді неправдиві показання. Натомість, колегія вважає, що показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 узгоджуються між собою та, частково, з показаннями ОСОБА_8 , а також із сукупністю доказів по справі.

Зокрема, спростовуючи твердження обвинуваченого, суд у вироку послався на письмові докази: - протокол прийняття заяви від 07.03.2014 року згідно якого ОСОБА_9 повідомляє про викрадення велосипеда з території його домоволодіння в ніч з 04.02.2014 року на 05.02.2014 року, у крадіжці підозрює жителя с. Орлик на ім`я ОСОБА_12 (а.с.47); - протокол огляду від 07.03.2014 року домогосподарства ОСОБА_9 в с. Деменки Кобеляцького району звідки було викрадено велосипед «Україна» зеленого кольору (а.с.49-51); - письмову заяву ОСОБА_8 про добровільну видачу велосипеда «Україна» зеленого кольору, який він викрав з господарства ОСОБА_9 в с. Деменки (а.с.52); - протокол огляду виданого 07.03.2014 року ОСОБА_8 велосипеду (а.с.53-55); висновок № 1303/5 про вартість велосипеду (а.с.57-58); розписку ОСОБА_9 про отримання від працівників міліції викраденого в ніч на 05.02.2014 року велосипеда (а.с.70).

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо належності та допустимості наведених у вироку доказів, якими суд обґрунтував своє рішення щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки.

При цьому, колегія суддів вважає неспроможними доводи обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на крадіжку та нібито наявності наміру повернути велосипед потерпілому. Такі доводи апелянта, крім наведеного у вироку, спростовуються тим, що потерпілому було відоме лише ім`я малознайомого йому обвинуваченого. Натомість, ОСОБА_8 більше місяця утримував у себе належний потерпілому велосипед та видав його лише після того, як ОСОБА_9 був змушений звернутися до міліції з заявою про крадіжку.

У відповідності до встановлених судом обставин кримінального провадження та кримінальної біографії ОСОБА_8 , який має непогашену судимість за ч.3 ст.185 КК України суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторна.

Призначаючи покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, що його обтяжує, а саме вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Також суд прийняв до уваги, що викрадене майно повернуто власнику та відсутні тяжкі наслідки від злочину.

Колегія суддів вважає, що суд безпідставно послався на таку обтяжуючу обставину як рецидив злочинів, оскільки це виходить за межі обвинувального акту. Крім того, зайвим є посилання на нібито часткове визнання ОСОБА_8 вини, оскільки він фактично її взагалі не визнає. Незважаючи на це, колегія суддів переглядаючи вирок в межах апеляційної скарги не вбачає підстав для уточнення мотивувальної частини вироку в порядку ст.404 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що призначене судом покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини другої ст.185 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів.

Зважаючи на те, що злочин вчинено в період іспитового строку після постановлення вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.12.2012 року та до повного відбуття покарання за цим вироком, суд правильно до призначеного покарання частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки вирок суду в частині призначення покарання належним чином обґрунтований та відповідає вимогам ст.ст.65,71 КК України підстав для його зміни чи скасування в цій частині також не вбачається.

З урахуванням вище наведеного, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ч.2 ст.376,ст.ст.404,407,418 КПК України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15.06.2015 щодо нього без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
С У Д Д І :
ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15