Провадження по справі № 1кс /522/1403/16
У Х В А Л А

01 лютого 2016 року Місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заступника прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України підполковник юстиції ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанськ, Луганської області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, раніше працюючого т.в. обов`язків директора ДП МОУ «Південьвійськбуд», підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за наступних обставин.

Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування за № 0002976 від 10 вересня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України.

Встановлено, що 14 серпня 2015 року наказом Міністра оборони України № 27-ДП тимчасове виконання обов`язків директора ДП МОУ «Південьвійськбуд» покладено на менеджера по роботі з підприємствами концерну «Військессетменеджмент» ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 19 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.2 ст.10 Закону України «Про Збройні Сили України», забезпечення окремих видів діяльності Збройних Сил України може проводитися державними підприємствами, що створюються у встановленому порядку Міністерством оборони України.

Відповідно до Статуту ДП МОУ «Південьвійськбуд», затвердженого Міністром оборони України 29.01.1998 (далі Статут), вказане підприємство, засноване на майні Збройних Сил України, яке є загальнодержавною власністю. Засновником підприємства є Міністерство оборони України.

Згідно з пунктом 6.3 Статуту, ОСОБА_5 , як керівник підприємства, окрім іншого, несе повну відповідальність за стан та діяльність підприємства, розпоряджається коштами та майном підприємства відповідно до чинного законодавства та цього Статуту, укладає договори, видає довіреності, відкриває в установах банків розрахунковий та інші рахунки, видає накази та розпорядження обов`язкові для виконання усіма працівниками підприємства.

Таким чином, ОСОБА_5 , як тимчасово виконуючий обов`язки директора ДП МОУ «Південьвійськбуд», є службовою особою, оскільки тимчасово обіймає посаду на державному підприємстві, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

У порушення наведених вимог законів ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки директора ДП МОУ «Південьвійськбуд», умисно вчинив тяжкий корупційний злочин за наступних обставин.

У місті Одесі зареєстровано та здійснює підприємницьку діяльність ТОВ «Полімікс», яке розташоване за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, 32Б. Посаду заступника директора ТОВ «Полімікс» займає громадянин ОСОБА_6 .

У 2014 році, у зв`язку із затопленням, яке привело у неробочий стан систему електропостачання, адміністративне та господарські приміщення ТОВ «Полімікс» були знеструмлені, у зв`язку з чим комерційна діяльність підприємства унеможливилась.

Не маючи іншого джерела постачання електроенергії окрім трансформаторної підстанції, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Жукова, буд. 32-г та перебуває на балансі ДП МОУ «Південьвійськбуд», представник ТОВ «Полімікс» ОСОБА_6 вимушено звернувся до працівників ДП МОУ «Південьвійськбуд» з проханням підключення живлення очолюваного ним підприємства від вищевказаної трансформаторної підстанції. Згідно з усною домовленістю плата за фактично спожиту енергію складала близько 1000 (тисячі) гривень за один місяць.

Через деякий час, заступник директора ТОВ «Полімікс» ОСОБА_6 усвідомлюючи постійну потребу електричної енергії для здійснення комерційної діяльності вказаного підприємства, звернувся до колишнього директора ДП МОУ «Південьвійськбуд» ОСОБА_7 з пропозицією узаконити відносини, пов`язані зі споживанням електроенергії ТОВ «Полімікс» та укласти договір субабонента у відповідності до вимог законодавства.

Згідно ст.1 Закону України «Про електроенергетику» енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу; енергопостачальники учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою її продажу та/або постачання споживачам або з метою її експорту та/або імпорту; постачання електричної енергії господарська діяльність, пов`язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору; споживачі енергії суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю; суб`єкти електроенергетики - суб`єкти господарської діяльності незалежно від їх відомчої належності та форм власності, що займаються виробництвом, передачею, розподілом, постачанням електричної енергії та теплової енергії при централізованому теплопостачанні, а також суб`єкт господарської діяльності, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління.

Тобто, енергопостачальником у Одеській області є ПАТ «Одесаобленерго», споживачем енергії є ДП МОУ «Південьвійськбуд», яке має у себе на балансі та віданні трансформаторну підстанцію.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 277 Господарського кодексу України, абонент має право відпускати енергію приєднаним до його мереж вторинним споживачам (субабонентам). У цьому випадку субабоненти укладають договір енергопостачання з абонентом і мають права та несуть обов`язки абонента, а абонент має права та несе обов`язки енергопостачальника. Частиною 4 статті передбачено, що абонент зобов`язаний повідомити перелік субабонентів енергопостачальнику, який має право контролю енергомереж і приладів субабонентів та право контролю за додержанням субабонентами правил користування енергією.

Таким чином, ДП МОУ «Південьвійськбуд» не є власником електричної енергії, а лише її споживає, тому не має права вільно вирішувати питання її транспортування іншим абонентам.

Відтак, службові особи ДП МОУ «Південьвійськбуд» у разі виникнення наміру укласти договір субабонента зобов`язані повідомити про це ПАТ «Одесаобленерго».

Крім того, відповідно до ст.180 Господарського кодексу України, при укладанні зазначеного договору повинні бути зазначені всі його істотні умови.

На початку вересня 2015 року ОСОБА_5 , достеменно розуміючи всі вище зазначені вимоги законодавства, а також знаючи, що з урахуванням свого службового становища він має право на укладення договорів від імені підприємства, діючи з корисливих мотивів, вирішив незаконно збагатитися шляхом вимагання та одержання неправомірної вигоди у заступника директора ТОВ «Полімікс» ОСОБА_6 .

З метою досягнення своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 особисто розробив план дій, та за сприяння працівника ДП МОУ «Південьвійськбуд» ОСОБА_8 і директора ТОВ «Армхімпром» ОСОБА_9 , створив умови, за яких ОСОБА_6 вимушений надати йому неправовірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо прав та законних інтересів ТОВ «Полімікс», одним з керівників якої він є.

На початковому етапі реалізації свого злочинного наміру в першій декаді вересня 2015 року, ОСОБА_5 , діючи з метою схилити ОСОБА_6 до передачі йому неправомірної вигоди, через працівника ДП МОУ «Південьвійськбуд» ОСОБА_8 поставив йому вимогу щодо передачі грошових коштів у сумі 320 (триста двадцять) тис. грн, із урахуванням безпідставно встановленої ним, тобто ОСОБА_5 , вартості 1 кВт потужності електроенергії в розмірі 16 (шістнадцять) тис. грн, з урахуванням необхідної потужності для потреб підприємства ТОВ «Полімікс» - 20 кВт, за укладення договору використання технологічних електричних мереж і затвердження робочого проекту постачання електроенергії, які для узгодження та підписання на початку вересня 2015 року ОСОБА_6 направив на адресу ДП МОУ «Південьвійськбуд».

Не бажаючи настання шкідливих наслідків щодо прав та законних інтересів ТОВ «Полімікс» у вигляді припинення постачання електричної енергії на підприємство, і, як наслідок, зупинення його господарської діяльності, та будучи впевненим у можливості їх настання, ОСОБА_6 , вимушено погодився на незаконні вимоги ОСОБА_5 .

Упевнившись у досягненні мети схилення ОСОБА_6 до передачі йому неправомірної вигоди, та будучи впевненим у можливості її одержання за будь-яких обставин, ОСОБА_5 на початку жовтня 2015 року, вирішує збільшити суму неправомірної вигоди до 500 тис. (п`ятиста тисяч) гривень та з метою унеможливлення викриття своєї злочинної діяльності, приймає рішення про одержання зазначеної неправомірної вигоди через свого знайомого директора ТОВ «Армхімпром» ОСОБА_9 . Для чого, з метою завуалювати свої злочинні дії, у жовтні 2015 року він зобов`язує свого підлеглого начальника відділу використання фондів ДП МОУ «Південьвійськбуд» ОСОБА_10 , на якого, відповідно до наказу ОСОБА_5 , покладено обов`язки щодо укладання та підписання договорів оренди та зберігання, здійснити підготовку відповідних документів та укласти з ОСОБА_9 договір оренди індивідуально визначеного майна трансформаторної підстанції, розташованої на території підприємства у м. Одесі, по вул. Маршала Жукова, буд. 32-г.

При цьому, ОСОБА_5 достовірно знав, що ТОВ «Армхімпром» не є суб`єктом електроенергетики та не має права на передачу та постачання електричної енергії.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , з метою створення у ОСОБА_6 враження неминучості настання для нього негативних наслідків у вигляді припинення енергопостачання ТОВ «Полімікс», у випадку не укладення відповідного договору про використання технологічних електричних мереж з ТОВ «Архімпром», з метою спонукання останнього задовольнити висунуті протиправні вимоги, 21 листопада 2015 року за попередньо розробленим планом під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , висловив останньому вимогу щодо передачі йому через ОСОБА_9 неправомірної вигоди у сумі 500 тис. (п`ятсот тисяч) гривень.

При цьому, ОСОБА_5 пояснив, що на даний час трансформаторну підстанцію ДП МОУ «Південьвійськбуд» передано в оренду ТОВ «Архімпром» з правом подальшого викупу, та ввів останнього в оману щодо погодження в Міністерстві оборони України питання щодо передачі ТОВ «Архімпром» вищевказаного майна, з метою змусити останнього надати неправомірну вигоду для запобігання негативним наслідкам подальшій діяльності ТОВ «Полімікс», через ОСОБА_9 , як подальшого власника трансформаторної підстанції.

У подальшому, 04 грудня 2015 року об 12 годині 25 хвилин, в приміщені кафе «Espresso» за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 21, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав для виконуючого обов`язки директора ДП «Південьвійськбуд» ОСОБА_5 від заступника директора ТОВ «Полімікс» ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 500 тис. (п`ятсот тисяч) гривень, за вчинення ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , як того, хто надав неправомірну вигоду, дій з використанням свого службового становища та наданих повноважень щодо погодження та підписання договору використання технологічних електричних мереж між ТОВ «Полімікс» та ДП МОУ «Південьвійськбуд».

Вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, протоколами допиту свідків, протоколами огляду та вручення грошових коштів, протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими належними та допустимими доказами зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

05 грудня 2015 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

05 грудня 2015 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 02 лютого 2016 року.

29 січня 2016 строк досудового слідства у даному кримінальному провадженні продовжено військовим прокурором Одеського гарнізону Південного регіону України до трьох місяців.

У даному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів. Разом з тим закінчити розслідування у 2-місячний термін не представляється можливим, оскільки необхідно необхідно виконати наступне:

?отримати роздруківки телефонних дзвінків телефонних номерів ОСОБА_9 та ОСОБА_5 з ПРАТ «МТС Україна»;

?провести слідчий експеримент із потерпілим

?скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри

?провести додатковий допит підозрюваних;

?виконати вимоги ст. 290 КПК України із потерпілим та його представником, двома підозрюваними та п`ятьма їх захисниками;

?скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого. Про це інформація зі СБ України Одеській області.

При цьому заявлені ризики упродовж досудового слідства не зменшились.

У зв`язку із цим, слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді для продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 повністю обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на продовження дії найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу, ще мають місце. Обґрунтованість підозри підтверджується рішенням апеляційного суду Одеської області, який, розглядаючи апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 11.12.2015 року, проаналізувавши наявні у кримінальному провадженні ризики та обґрунтованість підозри, залишив ухвалу Приморського районного суду міста Одеси в силі. Одержання Адамяном грошових коштів було сплановано ОСОБА_5 , як це слідує з оголошених в судовому засіданні матеріалів НСРД. Зміна повідомлення про підозру планується на більш тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 368 КК України, згідно суми хабара - в особливо великому розмірі.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання підозрюваного під вартою, посилаючись на те, що ризики, вказані в клопотанні прокурора, відсутні. В клопотанні прокурора не вказано на яких свідків ОСОБА_5 може тиснути. ОСОБА_5 відсторонений від посади, тому він не зможе перешкоджати провадженню досудового розслідування. У клопотанні вказано, що прокурор збирається додатково допитати підозрюваних змінити раніше пред`явлену підозру. Проте прокурор не збирається допитувати свідків. Соціальні зв`язки на не підконтрольній Україні території цей ризик в клопотанні прокурора також не конкретизований. ОСОБА_5 раніше не судимий, тому ризик вказаний в клопотанні прокурора, що ОСОБА_5 вчинить новий злочин, є голослівним. Підозра є необґрунтованою, так як ОСОБА_9 отримав грошові кошти для себе, що він пояснив 26.01.2016 року під час розгляду клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу підозрюваному у кримінальному провадженні. Навіть при наявності обґрунтованої підозри зі спливом часу, та наявність лише обґрунтованої підозри без конкретизації ризиків не може бути підставою для продовження строку тримання під вартою підозрюваного. Ризики, які враховував суд під час обрання підозрюваному запобіжного заходу, на даний час відпали. У ОСОБА_11 наявні міцні соціальні зв`язки, він хворіє та потребує лікування. ОСОБА_12 пропонував ОСОБА_11 грошові кошти за не відключення електроенергії, проте ОСОБА_5 відмовив ОСОБА_12 . Ризики відсутні, так як зараз на посаду, яку займав ОСОБА_5 вже призначена інша особа. Слідчим вилучені всі документи, які мають відношення до даного кримінального провадження. Переховуватись від органів досудового розслідування ОСОБА_5 не збирається, він навіть не може без дозволу СБУ виїхати на територію, не підконтрольну України. Всі його родичі проживають та навчаються або працюють на території Україні. Він проживав з 2-ма неповнолітніми дітьми та дружиною, яких утримував. Розмір застави, який визначений ОСОБА_5 судом при обранні запобіжного заходу, для нього є непомірним, просили зменшити його, враховуючи майновий стан підозрюваного.

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора, слідчого та адвоката, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого. Ризики, передбачені ст. 177 чинного КПК України, залишилися, про що свідчить тяжкість кримінального правопорушення та те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, слідчі дії проведені не в повному обсязі.

Повідомлення про підозру підтверджується: зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, протоколами допиту свідків, протоколами огляду та вручення грошових коштів, протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими належними та допустимими доказами, зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Крім того, пред`явлена ОСОБА_5 підозра підтверджується ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.12.2015 року, згідно якої ухвала Приморського районного суду міста Одеси від 05.12.2015 року була залишена в силі. Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги захиснику ОСОБА_4 , діючому в інтересах ОСОБА_5 , апеляційний суд Одеської області зазначив, що судом першої інстанції обґрунтовано було зроблено висновок, щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обґрунтованості підозри, яка пред`явлена ОСОБА_5

29 січня 2016 військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України винесено постанову про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 10 вересня 2015 року до ЄРДР за № 0002976.

Проте, закінчити розслідування даного провадження у зазначені строки у органу досудового слідства не виявилось за можливе через особливу складність провадження. Для закінчення досудового слідства та прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами, органу досудового слідства необхідний більший термін для виконання наступного:

отримати роздруківки телефонних дзвінків телефонних номерів ОСОБА_9 та ОСОБА_5 з ПРАТ «МТС Україна»;

провести слідчий експеримент із потерпілим;

скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри;

провести додатковий допит підозрюваних;

виконати вимоги ст. 290 КПК України із потерпілим та його представником, двома підозрюваними та п`ятьма їх захисниками;

скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Обставинами, які виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою, та являються ризиками, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого.

В наданних прокурором матеріалах клопотання наявна заява ОСОБА_6 про те, що він побоюється тиску з боку підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На даний час досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, у зв`язку з чим підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого. Вказані обставини, які викладені в клопотання слідчого, були також підтверджені в судовому засіданні прокурором, який пояснив, що матеріалами кримінального провадження підтверджена підозра вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення. По справі проводяться відповідні слідчі дії, направлені на дослідження та отримання додаткових доказів на підтвердження факту вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваному ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінальних правопорушень, його поведінка, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого.

Інших обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором було доведено наявність достатніх підстав, про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України і необхідність продовження строку відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

При продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не розглядає клопотання щодо суми застави, визначеної як альтернативного запобіжного заходу, так як, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вирішує питання тільки стосовно наявності підстав для продовження тримання під вартою підозрюваного і зміни раніше обраного запобіжного заходу.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що строк тримання під вартою підозрюваного потрібно продовжити до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 05.03.2016 року.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 12 години 30 хвилин 05.03.2016 року в ОСІ-21 УДДВП в Одеській області.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто з 13:50 годин 02.02.2016 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
01.02.2016