11-сс/775/267/2014(м)
1кс/263/3004/2014

Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 303 ч. 1 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 грудня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи активним членом терористичної організації «Донецька народна республіка» (далі ДНР), утвореної 07.04.2014 року проросійськими активістами на мітингу у м. Донецьку, одним із основних завдань якої є зміна меж території та Державного кордону України, протягом липня-вересня 2014 року виконував функції старшого групи озброєних вогнепальною зброєю чоловіків, яка здійснювала охорону мінометної обслуги які здійснювали обстріли з мінометів Збройних сил України.
Також, у зазначений період часу, ОСОБА_8 виконував функції озброєного чергового на блокпосту «ДНР», розташованому у м. Донецьку по вул. Наклонній, та безпосередньо здійснював фільтраційні заходи щодо перевірки автотранспорту та осіб, які переміщувались територією, підконтрольною незаконним збройним формуванням, на предмет виявлення з метою подальшого недопущення на відповідну територію чи незаконного позбавлення волі осіб, які не є прихильниками зазначеної терористичної організації, не підтримують погляди останніх, щодо відокремлення території Донецької області від складу території України всупереч порядку, встановленому Конституцією України, а також, надавав сприяння невстановленим членам терористичної організації «ДНР» при протиправному вилученні особистих речей фізичних осіб та товарів, що переміщувалися через зазначений блокпост суб`єктами підприємницької діяльності.
18 грудня 2014 року ОСОБА_8 затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
19 грудня 2014 року йому повідомлено про підозру в участі у терористичній організації та іншому сприянні її діяльності, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України
20 грудня 2014 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області звернувся слідчий в ОВС СВ Управління СБ України в Донецькій області ОСОБА_9 із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Тримання його під вартою буде запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити зброю чи документи, якими користувався у терористичній організації і які не знайдені; незаконно впливати на свідків, у тому числі, які встановлюються; вчинити інше чи продовжити кримінальне правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 грудня 2014 року зазначене клопотання задоволено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 15 лютого 2015 року включно.
В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на грубе порушення кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що на момент розгляду клопотання були відсутні правові підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу взагалі, а не тільки у вигляді тримання під вартою.
Зазначає, що показання ОСОБА_8 про визнання вини не є доказом вчинення ним кримінального правопорушення, так як вони не підтверджені будь якими іншими ваговими доказами та могли бути отримані під певним впливом.
На думку захисника протокол затримання ОСОБА_8 , його особисті показання та показання свідка ОСОБА_10 , на які послався слідчий суддя як на докази, частково є не припустимими у відповідності до ст.ст. 95,97 КПК України та фактично ніяких доказів винуватості ОСОБА_8 не містять.
Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу, міркування прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення та безпідставність апеляційних вимог захисника, перевіривши судові матеріали з наданими до них матеріалами кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Приймаючи рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховані зібрані по кримінальному провадженню докази, які дають підстави для обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Враховуючи зазначені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ніж тримання під вартою.
Слідчим суддею були також враховані і інші обставини та відомості при судовому розгляді клопотання слідчого, передбачені положеннями статей 177,178,183 КПК України.
З`ясувавши усі ці обставини, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , обгрунтував такий висновок, виклавши в ухвалі свої мотивування і судження, на підставі яких прийняв рішення про необхідність застосування саме такого запобіжного заходу.
На думку колегії суддів, такий висновок слідчого судді правильний, і є таким, що відповідає нормам кримінального процесуального закону, а тому є законним.
За таких обставин, апеляційні доводи про те, що сторона обвинувачення не надало суду сукупність достатніх доказів вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення і відсутність підстав для застосування навіть будб-якого запобіжного заходу, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів. Тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 20 грудня 2014 року про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни.
Ухвала апеляційної інстанції є остаточною, оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_4 ОСОБА_11