Справа № 478/595/15-к Провадження № 1-кп/478/45/2015

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
17.07.2015 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законного представника н/о ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника служби у справах дітей ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка кримінальне провадження №1-кп/478/45/2015 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миколаївка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, в/зобов`язаного, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,
та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Миколаївка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не в/зобов`язаного, учень Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів, виховується у родині з одним із батьків, проживаючого по АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В с т а н о в и в:
14.02.2015 року близько 13 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 маючи домовленість щодо спільних дій та реалізуючи умисел, спрямований на викрадення чужого майна, зайшли на територію садиби громадянина ОСОБА_9 , розташованої по АДРЕСА_2 , де через віконний отвір проникли у приміщення гаражу і таємно заволоділи чавунними батареями в кількості 3 штук, загальною вартістю 960 грн., електро-зварювальним апаратом, вартістю 1269 грн. та електростартером від автомобілю марки ВАЗ-2106, вартістю 900 грн., якими після їх переміщення за межі території садиби розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в зазначеному розмірі, яку відшкодовано.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним і пояснив, що дійсно 14.02.2015 року ОСОБА_5 запропонував йому вчинити крадіжку, на що він погодився, і близько 13 год. зайшли на територію садиби АДРЕСА_2 , через віконний отвір проникли у приміщення гаражу, звідки викрали чавунні батареї в кількості 3 штук, електро-зварювальниий апарат та електростартер від автомобілю марки ВАЗ-2106. Після чого, разом з ОСОБА_5 винесли викрадене майно за межі садиби, з об`ємом обвинувачення, з переліком викраденого майна та його вартістю згоден, щиро кається у вчиненому.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним і пояснив, що дійсно 14.02.2015 року запропонував ОСОБА_4 вчинити крадіжку, на що той погодився, і близько 13 год. зайшли на територію садиби АДРЕСА_2 , через віконний отвір проникли у приміщення гаражу, звідки викрали чавунні батареї в кількості 3 штук, електро-зварювальниий апарат та електростартер від автомобілю марки ВАЗ-2106. Після чого, разом з ОСОБА_4 винесли викрадене майно за межі садиби, з об`ємом обвинувачення, з переліком викраденого майна та його вартістю згоден, щиро кається у вчиненому.
Крім визнання вини обвинуваченими їх винуватість підтверджується наступними доказами.
Даними протоколу огляду місця події та таблиці зображень до нього від 22.02.2015 року (а.к.п. 80-82).
Згідно довідки ФОП ОСОБА_10 станом на 25.02.2015 року вартість однієї батареї опалення складала 320 грн. , вартість електро-зварювального апарату складала 1269 грн. (а.к.п.83,85).
Відповідно до довідки СПД ОСОБА_11 станом на 22.02.2015 року вартість стартера на автомобіль ВАЗ-2106 складала 900 грн. (а.к.п.84).
Заявою потерпілого ОСОБА_9 з якої видно, що останньому шкода обвинуваченими відшкодована в повному обсязі, претензій майнового характеру не має (а.к.п.49).
Сукупність зазначених доказів вказує на те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 маючи домовленість щодо спільних дій, умисно, шляхом проникнення у приміщення гаражу, розташованого на території садиби громадянина ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , таємно вилучили майно потерпілого, загальною вартістю 3129 грн., яким розпорядилися як власним, чим вчинили кримінальне правопорушення і підлягають відповідальності за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, при цьому не вбачає обставин, які б обтяжували покарання.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий злочин), особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання та враховуючи обставину, що пом`якшує покарання, суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі.
При цьому, враховуючи викладене суд приходе висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання і на підставі положень ст.75 КК України приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.2, п.3 і п.4 ч.1 ст.76 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім, при цьому не вбачає обставин, які б обтяжували покарання.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий злочин), особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, а також враховуючи умови його життя, виховання та рівень розвитку і враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі.
При цьому, враховуючи викладене суд приходе висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання і на підставі положень ст.75, ст.104 КК України приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.2, п.3 і п.4 ч.1 ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі положень ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.2, п.3 і п.4 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі положень ст.75, ст.104 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.2, п.3 і п.4 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя