Справа № 1326/1-51/11 Головуючий у 1 інстанції: Козюренко Р.С.
Провадження № 11/1390/645/12 Доповідач: Гончарук Л. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Гончарук Л.Я.

суддів Грищука В.О., Яременка О.Д.

з участю прокурора Ковальчука Т.О.

засудженого ОСОБА_1

при секретарі Гирович В.В.

розглянувши під час судового слідства у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2011 року,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого останній раз: 26 серпня 2002 року Залізничним районним судом м. Львова за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України на шість років позбавлення волі,

засуджено за ч.2 ст. 186 КК України на чотири роки шість місяців позбавлення волі; за ст. 353 КК України на один рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_1 чотири роки шість місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в закону силу запобіжний захід засудженому залишено попередній взяття під варту.

Строк відбування покарання рахується з 28 лютого 2010 року.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_1 за попередньою змовою в групі осіб із невстановленою досудовим слідством особою на ім'я «Марія», 28 лютого 2010 року близько 02 год., перебуваючи по вул. Городоцька, 131 у м. Львові, підійшли до ОСОБА_2 та представившись працівниками органів внутрішніх справ, при цьому підсудний швидким рухом показав предмет, схожий на посвідчення працівника міліції, попросив потерпілого показати речі наявні у його кишенях. Відтак, ОСОБА_2 витягнув гаманець та мобільний телефон марки «Соні-Еріксон К700» із сім-карткою оператора «Лайф» та представив їх ОСОБА_1, останній відкрито викрав з рук потерпілого мобільний телефон та груші в сумі 300 грн., які витягнув із гаманця. Заволодівши викраденим, ОСОБА_1 разом з іншим фігурантом залишили місце вчинення злочину, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 626,57 грн. Проте невдовзі, ОСОБА_1 був затриманий правниками міліції, котрі доставили його до приміщення Франківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, де під час поверхневого огляду виявили та вилучили викрадений мобільний телефон.

В апеляції

ОСОБА_1 покликається на те, що він 28 лютого був затриманий незаконно, оскільки під час виниклого конфлікту з ОСОБА_2, той сказав, що помститься йому, після чого зупинив машину ППС і сказав, що він ОСОБА_1 забрав в гроші та телефон. Після чого його доставили в РВ.

Зазначає, що його били в міліції і він все підписав під фізичним та моральним тиском, однак суд нічого не зясував і розглянув справу однобічно, не звернувши увагу, що справу відносно нього сфабриковано.

Крім цього, він подавав неодноразові клопотання про застосування технічних засобів, але суд їх проігнорував.

Просить вирок скасувати та прийняти правильне рішення.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1Є . на підтримання апеляційної скарги, заперечення прокурора, перевіривши матеріали кримінальної справи , колегія суддів, приходить до висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_1 суду пояснив, що злочину він не вчиняв, проте районний суд розглянув справу без допиту свідків, понятих, однобічно, незважаючи на клопотання про фіксування процесу технічними засобами судом першої інстанції цього зроблено не було, під час проведення досудового слідства на нього чинився тиск, відмову від адвоката писав під примусом, слідчий Гусак та оперативні працівники міліції його били застосовували електрошокер, понятих при вилученні телефону не було, не було проведено очної ставки між ним та ОСОБА_3 , оскільки в нього поганий зір ,то він не бачив які документи підписує. Проте районний суд його показів належним чином не перевірив.

04 травня 2010р. ОСОБА_1 подав скаргу на незаконні дії органів дізнання та слідчого під час досудового слідства (а.с 122-124), проте суд першої інстанції зазначеному оцінки не дав, перевірка по його скарзі здійснена не була.

Будучи допитним в суді першої інстанціїї ОСОБА_1свою вину заперечив та пояснив, що потерпілий ОСОБА_2 сам з невідомих причин переслідував його,

Крім цього, незважаючи на постанову суду про допит потерпілого в судовому засіданні , неодноразове відкладення розгляду в звязку з його неявкою без винесення постанови про привід завершив розгляд у його відсутності обмежившись оголошенням його показань.

Щодо покликань апелянта на те, що в судовому засіданні не проводився технічний запис судового засідання за його зверненням, то доводи його в цій частині не знайшли свого підтвердження, так як, вимоги про проведення технічного запису не було.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що вирок районного суду у звязку неповнотою судового слідства підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд. При новому судовому розгляді необхідно перевірити доводи ОСОБА_1Є та дати їм правову оцінку, постановити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1Є задовольнити частково.

Вирок Франківського районного суду м.Львова від 26 грудня 2011р. щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду.

Головуючий

Судді