Справа № 463/5189/15-к
Провадження № 1-кс/463/861/15
У Х В А Л А
13 жовтня 2015 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора м.Львова ОСОБА_5 та його підлеглих прокурорів, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора м.Львова ОСОБА_5 та його підлеглих прокурорів, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_6 . Просить визнати бездіяльність прокурора м.Львова та його підлеглих прокурорів щодо невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і зобов`язати прокурора м.Львова та його підлеглих прокурорів внести вказані вище відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06 жовтня 2015 року.

Скаргу мотивує тим, що 06 жовтня 2015 року він звернувся до прокуратури Львівської області із заявою щодо проведення досудового розслідування, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_6 . Дана заява про вчинення кримінального правопорушення була скерована в прокуратуру м.Львова, в подальшому в прокуратуру Залізничного району м.Львова. Станом на сьогоднішній день його заяву про вчинення кримінального правопорушення від 06 жовтня 2015 року не внесено до ЄРДР та не повідомлено про реєстрацію. Вважає, що такими діями прокурор м.Львова та його підлеглі прокурори не виконали вимоги ст.214 КПК України, а тому змушений звернутися до слідчого судді із скаргою.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав скаргу з мотивів викладених у такій та додаткових поясненнях, просить скаргу задоволити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно скарги заперечив та пояснив, що дійсно скаржник 06 жовтня 2015 року звернувся в прокуратуру Львівської області із заявою про кримінальне правопорушення, яка поступила в прокуратуру м.Львова 07 жовтня 2015 року. Відповідно до п.3.6 Інструкції «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», прокуратурою м.Львова заяву ОСОБА_3 від 06 жовтня 2015 року направлено для розгляду 08 жовтня 2015 року в прокуратуру Залізничного району м.Львова, яка мала прийняти процесуальне рішення, а тому, враховуючи наведене, просить у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Як вбачається із змісту заяви про кримінальне правопорушення від 06.10.2015 року, така скаржником була скерована на адресу прокурора Львівської області. При цьому, така заява не була адресована прокурору м.Львова.

Із заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що він не згідний із процесуальними рішеннями, прийнятими суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_6 за наслідками розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.384 КК України. Вважає, що такі рішення постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з п.3.6 Інструкції «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», прокуратурою м.Львова заяву ОСОБА_3 від 06 жовтня 2015 року щодо вчинення кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_6 направлено для розгляду 08 жовтня 2015 року в прокуратуру Залізничного району м.Львова.

Згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» визначає, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльність судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Голови судів та інші судді, які обіймають адміністративні посади в судах, органи суддівського самоврядування, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Вища рада юстиції, органи та посадові особи законодавчої та виконавчої влади не мають повноважень перевіряти правовий зміст судових рішень.

У відповідності до вимог п.4 ч.5 ст.214 КПК України, п.п.4 п.2.1 наказу Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань» до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_3 не згідний з процесуальними діями судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.384 КК України. Станом на сьогоднішній день, в діях судді компетентним органом не встановлено наявності порушення суддею вимог щодо його статусу, посадових обов`язків чи присяги судді, до дисциплінарної відповідальності такий не притягався. При цьому, скаржник вправі оскаржити процесуальне рішення суду першої інстанції в апеляційному та касаційному порядку, а тому фактично останній має право оскаржити судові рішення, з якими він не згідний у визначеному законом порядку.

Враховуючи ту обставину, що скаржником безпосередньо не подавалася до прокурора м.Львова та його підлеглих заява про вчинення кримінального правопорушення, і останнім отримано таку заяву виключно для організації розгляду, його дії по невнесенню відомостей до ЄРДР не можна назвати неправомірними, оскільки в процесі організації розгляду такої заяви, заступником прокурора м.Львова виконано вказівки прокуратури Львівської області та вжито заходів організації заяви ОСОБА_3 і така направлена до компетентного органу вже не для організації, а для безпосереднього розгляду.

З огляду на викладені обставини, приходжу до висновку, що посадові особи прокуратури м.Львова не мали обов`язку вносити відомості до ЄРДР на підставі заяви скаржника від 06 жовтня 2015 року, а відтак, такі дії не можна визнати неправомірними, і відповідно зобов`язати вносити відомості до ЄРДР, що виключає можливість задоволення скарги.

Керуючись вимогами ст.ст.214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора м.Львова ОСОБА_5 та його підлеглих прокурорів, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1