Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/789/15-к
Провадження № 1-кп/506/117/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування примусових заходів виховного характеру
25.11.2015смт.Красні Окни
25 листопада 2015 Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
та особи,відносно якої вирішується питання щодо застосування
примусових заходів виховного характеру ОСОБА_5
законного представника особи,відносно якої вирішується питання щодо
застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с.Ставрове Красноокнянського району Одеської області, мешканця
АДРЕСА_1 , учня 9-го
класу Новосамарської ЗОШ, громадянина України, -
В С Т А Н О В И В :
18 травня 2015р. близько 22:00 години, неповнолітній ОСОБА_5 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,які засуджені вироком Красноокнянського районного суду Одеської області за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за пропозицією неповнолітнього ОСОБА_5 , за попередньою змовою з метою викрадення чужого майна, прибули до домогосподарства ОСОБА_9 , розташованого в с.Новосамарка Красноокнянського району Одеської області. Зайшовши на територію зазначеного домогосподарства, вони шляхом віджиму верхньої частини вхідних дверей гаража, проникли до приміщення, звідки таємно викрали 3 алюмінієвих бідони, по ціні 300 гривень кожен, а всього викрали на загальну суму 900 гривень, чим завдали матеріальних збитків потерпілій на зазначену суму.
Викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Неповнолітній ОСОБА_5 визнав скоєння ним суспільно небезпечного діяння, щиро каявся у скоєному та пояснив, що 18.05.2015р. ввечері, він запропонував ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скоїти крадіжку бідонів із гаражу ОСОБА_9 ,на що ті погодилися.Вони прийшли до подвір`я ОСОБА_9 , він з ОСОБА_12 залізли у гараж, відхиливши двері, а ОСОБА_13 спостерігав за навколишньою обстановкою. Коли вони вкрали бідони,то занесли додому до ОСОБА_14 . Потім бідони були вилучені працівниками міліції та передані потерпілій.
Потерпіла ОСОБА_15 у судове засідання не прибула, відмовившись від отримання повістки, однак у матеріалах кримінального провадження є заява про відсутність матеріальних та моральних претензій до винних осіб, а тому судовий розгляд справи проведений без участі потерпілої, що не суперечить ст.325 КПК України.
Крім визнання ОСОБА_5 ,його вина у скоєнні суспільно небезпечного діяння підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами :
- протоколами огляду місць подій від 19.05.2015р., відповідно до яких, були встановлені місце викрадення алюмінієвих бідонів та місце їх виявлення після викрадення ;
-довідкою про вартість алюмінієвого бідону 300 грн;
- розпискою від 19 травня 2015 р. про передачу ОСОБА_9 зазначених бідонів .
Перевіривши докази та інші обставини , які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусового заходу виховного характеру, суд прийшов до висновку , що неповнолітній ОСОБА_5 винний у скоєнні суспільно небезпечного діяння - таємного викрадення чужого майна , за попередньою змовою, з проникненням у приміщення .
Враховуючи , що на момент скоєння суспільно небезпечного діяння неповнолітній не досяг віку , з якого,відповідно до ст.22 КК України, настає кримінальна відповідальність, відносно нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру.
Неповнолітній щиросердо розкаявся у скоєному , завдана матеріальна шкода відшкодована , за місцем навчання та проживання характеризується посередньо, умови проживання в сімї задовільні, на диспансерному обліку в лікарні не перебуває.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 просить передати ОСОБА_5 під його нагляд, зазначаючи ,що син його слухається,допомагає по господарству,дуже шкодує про вчинене. Також законний представник запевнив суд, що буде здійснювати належний контроль за виправленням та перевихованням дитини
За таких обставин ,враховуючи позицію прокурора і захисника та думку законного представника неповнолітнього, суд вважає за можливе , згідно із п.п.1,3 ч.2, ч.3 ст.105 КК України , застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 такі примусові заходи виховного характеру як застереження та передачу неповнолітнього під нагляд батька неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 , який , на думку суду , здатний забезпечити позитивний виховний вплив на нього та здійснювати постійний контроль за його поведінкою ,так як неповнолітній ОСОБА_5 знаходиться в такому віці, що потребує догляду батьків і для нього недостатньо застосування заходу виховного характеру лише у вигляді застереження.
При цьому суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.40 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано постановою ВР №789-Х11 від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини, яка, як вважається, порушила кримінальне законодавство, звинувачується або визнається винною в його порушенні, на таке поводження, що сприяє розвиткові у дитини почуття гідності і значущості, зміцнює в ній повагу до прав людини й основних свобод інших та при якому враховуються вік дитини і бажаність сприяння її реінтеграції та виконання нею корисної ролі в суспільстві.
Що стосується речових доказів то їх доля вирішена вироком Красноокнянського районного суду від 26 жовтня 2015 року.
Керуючись ст.ст.97 ч.2 ,105 ч.2 ,3 КК України ,ст.ст. 484, 498,501 КПК України , суд
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні суспільно небезпечного діяння , що підпадає під ознаки ст.185 ч.3 КК України та застосувати відносно нього згідно до п.п. 1,3 ч.2 ,ч. 3 ст.105 КК України примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд батька ОСОБА_6 строком на 1 рік .
На ухвалу у може бути подана апеляція в апеляційний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1