№ 1-кп/243/50/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження №0001291 по обвинуваченню :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рай Олександрівка, Слов`янського району Донецької області, громадянина України , не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 . Раніше судимого 20.10.2005 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 115 ч.1, 122 ч.1, 296 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, 02.12.2010 року постановою Волноваського міського суду Донецької області звільнено умовно-достроково на 1рік 9 міс. 20днів, не працюючого,

.

у вчиненні криминального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
20.05.2015 року приблизно о 15 годин 00 хвилин ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 знаходились неподалік від магазину «Продукти» ПП «Саруханян», який розташований за адресою: м. Миколаївка вул. Горького,1, де спільно вживали алкогольні напої.

Приблизно о 15 год. 20 хв. у вказаному місці між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, штовхнув руками у груди ОСОБА_9 , від чого той впав на спину. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_7 знаходячись від нього з правого боку, діючи умисно, не відходячи від потерпілого, який знаходився у тому ж положенні наніс йому один удар носком правої ноги в живіт. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження : тупу травму живота з розривом брижейки поперечно ободової кишки з розлитим крововиливом в жирову клітчату, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та які спричинили смерть потерпілого.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 помер на місці.

У скоєнні даного кримінального правопорушення вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується наступними зібраними у справі доказами.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 у скоєнні даного кримінального правопорушення свою провину визнав частково, пояснивши суду, що 20.05.2015 року приблизно о 14.30год. він вирішив поїхати до селища Рай Олександрівка, прийшов на автобусну зупинку по вулиці Горького міста Миколаївка. Автобус ще не прийшов тому він пішов до магазину який знаходився у 20 метрах від зупинки з метою купити пива. Потім зустрів знайомого хлопця на ім`ям ОСОБА_10 , якому запропонував разом випити, купили горілки та відійшли до бетонних блоків неподалік магазину. Коли розпивали горілку до них підійшли дві жінки у однієї з них було ім`я « ОСОБА_11 » , вони запропонували жінкам випити горілки, на що ті погодилися. В процесі вживання горілки жінка на ім`я ОСОБА_11 поскаржилася, що до неї приставав незнайомий їй чоловік. Через деякий час до них підійшли два хлопця, які теж були на підпитку. Один з них, потерпілий ОСОБА_12 , почав лаятися на жінок за те що він їх чекав а вони не прийшли. Він пояснив ОСОБА_12 , що винен в цьому, бо запропонував жінкам випити. На що ОСОБА_12 запропонував йому відійти поспілкуватися. Вони вдвох відійшли на 2 м. від бетонних блоків, та ОСОБА_12 почав йому погрожувати і казати що він вже сидів за вбивство. Потім до них підійшов ОСОБА_10 , став їх заспокоювати та вони усі разом повернулися до бетонних блоків де спільно стали розпивати спиртні напої. ОСОБА_12 знов почав йому погрожувати вбивством , казати що вже сидів за вбивство та знову запропонував відійти в сторону для розмови. Вони відійшли приблизно на два метри, де під час розмови, коли він повернув голову в сторону, ОСОБА_12 вдарив його кулаком у праву частину голови. Потім ОСОБА_13 , ще замахнувся на нього рукою при чому почав погрожувати вбивством і він відштовхнув його руками в груди від чого той впав спиною на землю, при цьому став нецензурно висловлюватися та намагатися піднятися, тоді він правою ногою вдарив його у живіт, від чого потерпілий знову впав при цьому знову почав погрожувати та щось кричати. Після цього він пішов де бетонних блоків, де залишались жінки та ОСОБА_10 і продовжив вживати спиртні напої. ОСОБА_13 приблизно 20 хвилин продовжував щось кричати та погрожувати , після чого замовк. Всі вважали , що він заснув, та не викликали швидку весь цей час, поки до нього не підійшла ОСОБА_11 та спробувала його пульс та сказала, що він живий але йому мабуть погано. Тоді він разом з ОСОБА_10 перенесли ОСОБА_12 під дерево, бо на нього світило сонце, коли переносили ОСОБА_12 продовжував лаятися. Потім усі продовжували вживати горілку, через деякий час до нього підійшов ОСОБА_10 та сказав , що ОСОБА_12 помер, та щоб він визвав швидку допомогу та міліцію, на що він відповів, що п`яний та не може це зробити. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зайшли до магазину де попросили визвати міліцію . Він залишився на місці чекати міліцію. Також ОСОБА_14 зазначив, що раніше з ОСОБА_12 знайомі не були , ударів завдав всього один раз носком ноги в живіт, більше його він не бив. Від ударів ОСОБА_15 у нього було садно шкіри. Також ОСОБА_16 зазначив, що саме від його удару у ОСОБА_12 утворилося виявлене тілесне ушкодження. Поведінку ОСОБА_12 він сприйняв як агресивну, оскільки він виражався нецензурно, був п`яний і погрожував його вбити, тому вважає , що не мав наміру на завдання зазначених тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого та діяв в межах необхідної оборони.

Зазначені пояснення обвинуваченого суд оцінює в сукупності з іншими доказами, які підтверджують, що саме внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_9 було завдано тяжкі тілесні ушкодження, що потягли його смерть.
Окрім пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 його провина підтверджується і іншими доказами .
Так потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що з потерпілим ОСОБА_17 вони були співмешканцями , мешкали однією сім`єю, з обвинуваченим вона не знайома, очевидцем події вона не була. 20.05.2015 року о 4 годині ранку вона пішла до роботи та повернулася додому приблизно о 14 годині, але ОСОБА_12 вдома не було. Напередодні вона посварилася з ОСОБА_12 та пішла до своєї квартири. Про загибель ОСОБА_12 вона взнала 21.05.2015 року від працівників міліції. Також потерпіла зазначила, що ОСОБА_12 був спокійною людиною, випивав рідко лише по святах, з дому практично не виходив, хіба що на город та риболовлю.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_16 знайома як з мешканцем міста, близьких стосунків не підтримує. З потерпілим ОСОБА_17 не знайома. 20.05.2015 року приблизно о 14 годині вона пішла шукати свого співмешканця разом зі своєю кумою ОСОБА_19 , вони шукали його по кафе. Проходячи біля магазину по вул. Горького м. Миколаївки зустріли знайомого ОСОБА_10 з обвинуваченим ОСОБА_16 , які вживали пиво, зупинилися біля них та стали розмовляти. Вони з ними випили горілки. В цей час до них підійшли ОСОБА_13 та ОСОБА_20 . ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_21 та схопив його за футболку, останній ніяких дій у відношенні ОСОБА_12 не робив, бо ОСОБА_10 відтягнув його у бік. Після чого ОСОБА_16 і ОСОБА_13 відійшли в сторону, до них теж підійшов ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_22 зазначила, що вона не бачила, що вони там робили бо вона відходила в сторону шукати свого співмешканця. Що в цей час відбувалося між ОСОБА_12 і ОСОБА_14 вона не бачила. Коли повернулася побачила, що ОСОБА_12 на боці лежав на землі та щось бурчав, стогнав але вона до нього не підходила . Вона сказала , що чоловік випив, на вулиці сонце і попросила хлопців відтягнути його в тінь . Після чого вони продовжили спілкування. Біля них проходила жінка, яка повідомила їм що чоловік (тобто ОСОБА_13 ) мертвий. Тоді вона підійшла до ОСОБА_12 та побачила, що у нього немає ознак життя. Вона перебувала в шоці, не знає хто визвав швидку та міліцію, після чого пішла додому. Також свідок ОСОБА_22 зазначила, що жодних висловлювань та погроз від ОСОБА_15 на чиюсь сторону вона не чула.
Свідок ОСОБА_19 пояснила суду , що з обвинуваченим познайомилась 20.05.2015 року, до цього знала його візуально як мешканця м. Миколаївки. Приблизно в травні 2015року, точну дату не пам`ятає, але на вулиці було вже тепло, зі своєю подругою ОСОБА_22 пішла шукати її чоловіка. Проходячи біля магазину розташованого по вул. Горького м. Миколаївка вони побачили ОСОБА_21 який сидів та пив пиво. Коли вони підійшли до нього він купив їм «Ром колу». В цей час до них підійшли ОСОБА_20 та ОСОБА_23 .. ОСОБА_13 поводився нахабно, приставав до усіх, виражався брудною лайкою. Всі робили йому зауваження, прохали, щоб він пішов додому, але він не реагував. Потім ОСОБА_13 і ОСОБА_16 відійшли в сторону за магазин, причому ОСОБА_12 сам запропонував ОСОБА_24 відійти. Через деякий час вони повернулися обіймаючись. Потім ОСОБА_13 знову почав приставати до усіх , був дуже п`яним. Тоді вони с ОСОБА_16 знову відійшли за магазин, причому вона не бачила, що відбувалося між ними хоча вони відходили недалеко приблизно на 3- 5 метрів. Коли повернувся ОСОБА_16 , вона побачила у нього на голові садно. ОСОБА_13 лежав на землі. Нестерова підійшла до нього та сказала, що він п`яний спить, більше ніхто до нього не підходив і його не чіпав. Через деякий час ОСОБА_22 знову підійшла до ОСОБА_15 , прощупала пульс, та сказала що він помер. Після чого вона з ОСОБА_22 пішли звідтіля а ОСОБА_14 залишився там.
Свідок ОСОБА_25 пояснив суду, що з обвинуваченим ОСОБА_26 та потерпілим ОСОБА_17 він не знайомий. Влітку 2015 року, точну дату вже не пам`ятає , приблизно о 14- 15 годині він зі своїм товаришем на ім`я « ОСОБА_27 » сиділи в кафе «Молодіжне» по вул. Горького м. Миколаївка. В цей час до них підійшов ОСОБА_13 , з яким раніше він знайомий не був, купив пива та горілки та сів до них за стіл. Приблизно 20 хвилин він сидів з ними та вживав спиртне потім пішов з кафе по вул. Горького у напрямку кіоску. Вони з ОСОБА_27 посиділи ще трішечки та теж пішли в тому ж напрямку а саме по вул. Горького до кіоску. Там вони побачили ОСОБА_12 , ОСОБА_28 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_29 , які всі разом знаходилися біля будівельної плити та вживали спиртне. Він підійшов до них, щоб привітатися з ОСОБА_28 та ОСОБА_22 , бо був з ними знайомий, постояв 10-15 хвилин причому зазначив, що вони мирно спілкувалися та яких бо то не було сварок між ними не чув , а потім зайшов до кіоску купив пива та пішов до себе додому. Також свідок ОСОБА_20 зазначив, що він не бачив, щоб між ОСОБА_12 та ОСОБА_30 були якісь сварки та щоб ОСОБА_13 поводився нешанобливо до когось з присутніх.

Свідок ОСОБА_31 пояснив суду, що з він знайомий з ОСОБА_16 та підтримує з ним нормальні стосунки. З ОСОБА_17 він знайомий не був, знав його як мешканця м. Миколаївки. 20.05.2015 року вдень, точний час не пам`ятає, він зайшов до магазину по вул. Горького, купив сигарети та на виході зустрів свого знайомого ОСОБА_32 .. Останній купив 0,25 л. горілки, та вони вирішили зупинитися біля магазину . В цей час до них підійшли ОСОБА_13 а також ОСОБА_22 та ОСОБА_28 . Він купив жінкам по пляшці пива. Вони стояли спілкувалися. Потім підійшов ОСОБА_33 та вони всі разом стали вживати горілку. ОСОБА_13 був вже в стані алкогольного сп`яніння та став приставати до ОСОБА_21 , схватив його руками за одяг. Вони стали заспокоювати ОСОБА_15 , але він став висловлюватись в бік ОСОБА_21 брудною лайкою та запропонував йому відійти в сторону. Вони вдвох відійшли в сторону за магазин. Він бачив їх тільки боковим зором. ОСОБА_13 став завдавати ударів ОСОБА_34 руками, а той став відповідати йому ударами теж , від чого ОСОБА_12 впав на землю. Обвинувачений не бив його , коли той перебував на землі та відійшов від нього. ОСОБА_13 продовжував лежати на землі та щось казати, що саме казав було не зрозуміло, оскільки він був п`яним. Також свідок ОСОБА_29 зазначив, що на вулиці було спекотно і він відтягнув ОСОБА_15 в тінь причому потерпілий щось йому казав. З землі потерпілий не вставав у зв`язку з тим , що на його думку, був п`яним. Потім вони продовжили спілкування з тією ж компанією. Через деякий час люди, які проходили повз них сказали, що ОСОБА_12 мертвий. Він підійшов до ОСОБА_12 потримав пульс та переконався, що ОСОБА_13 дійсно мертвий та повідомив про це продавцям магазину, після чого всі розійшлись. ОСОБА_16 не просив ні у кого допомоги, щоб розібратися з ОСОБА_17 або заспокоїти його. Він сам бився з ОСОБА_35 .. Коли повернувся нічого не розповідав про те, що скоїлося. ОСОБА_13 був більший та вищий за ОСОБА_36 .. ОСОБА_12 казав, що сидів у в`язниці та погрожував ОСОБА_24 фізичною розправою. ОСОБА_13 наносив удари ОСОБА_34 в голову, корпус, після чого він бачив у ОСОБА_37 садно на обличчі. Куди завдав удари ОСОБА_32 . ОСОБА_38 він не бачив. Удари наносив кулаками рук. Чому між ними виникла сварка він не знає , бо ніяких причин для цього не було.

Аналіз показань свідків та обвинуваченого дає підстави зробити висновок, що викладені в обвинуваченні обставини вчинення кримінального правопорушення підтверджуються як обвинуваченим так і свідками та узгоджуються між собою.
В той же час суд не може погодитись з показаннями обвинуваченого та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_31 , стосовно їх показань, що нібито у обвинуваченого після того, як він відходив з потерпілим, на голові з`явилось садно. Також суд не може погодитись із показаннями обвинуваченого та свідка ОСОБА_31 , що ніби то потерпілий ОСОБА_13 наносив удари руками обвинуваченому. Оскільки такі показання об`єктивно не знайшли свого підтвердження в суді.
З огляду на показання свідків допитаних в суді, суд приходить до переконання, що зазначені свідки об`єктивно підтвердили факт перебування ОСОБА_7 в день скоєння кримінального правопорушення в місці його скоєння, виникнення між останнім та потерпілим ОСОБА_17 конфлікту, що підтверджує факт завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 саме останнім.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 20.05.2015 року та доданими до нього фототаблицями, останнім є дільниця місцевості яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 , напроти даного будинку знаходиться магазин «Продукти» ПП ОСОБА_39 . За вказаним магазином біля одного з дерев виявлено та оглянуто труп ОСОБА_9 .. Також в протоколі огляду зазначено, що були виявлені пляшки з яких було вилучено сім слідів рук на п`яти відрізках «ЛТ». З цього приводу можна прийти до висновку , що саме зазначене місце і було місцем вчинення кримінального правопорушення.

Висновком судово-медичної експертизи №307 від 21.05.2015 року встановлено, що при дослідженні трупа ОСОБА_9 , 1969 року народження було виявлено наступні пошкодження: тупа травма живота: розрив брижейки поперечно - ободової кишки з розлитим крововиливом в жирову клітковину. Вказані пошкодження утворилися від дії тупого предмету незадовго до настання смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя і перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смертельного результату. Причиною смерті стала тупа травма живота з розривом брижейки поперечно - ободової кишки, що ускладнилася масивною крововтратою і розвитком шоку. При судово - токсикологічному дослідженні крові від його трупа знайдений спирт етиловий в концентрації 2,76 % , що стосовно живих осіб може відповідати алкогольному сп`янінню сильного ступеню.

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 21.05.2015 р. з свідком ОСОБА_40 останній при проведенні зазначеної слідчої дії показав та надав пояснення стосовно обставин скоєння відносно ОСОБА_9 кримінального правопорушення.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №22 від 22.05.2015 року, на підставі висновку експерта №307 від 21.05.2015 року, вивчення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_40 , враховуючи локалізацію і характер тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа громадянина ОСОБА_9 , не виключена можливість їх утворення при обставинах, на які вказує свідок ОСОБА_40 при проведенні слідчого експерименту.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 03.06.2015 року за участю ОСОБА_7 , останній показав місце скоєння кримінального правопорушення, а також розповів про обставини, при яких він заподіяв тілесні ушкодження та за допомогою статисту продемонстрував, механізм нанесення ударів йому ОСОБА_17 та продемонстрував, як він відштовхнув останнього від себе , внаслідок чого той впав на землю, та як він носком правої ноги наніс лежачому на землі ОСОБА_38 удар в область живота зліва.

Згідно висновку судово -медичної експертизи №304 від 04.06.2015 року, вбачається, що при судово - медичному обстеженні ОСОБА_41 , будь - яких тілесних ушкоджень та об`єктивних слідів від них при освідуванні ОСОБА_7 не виявлено.

Висновком судово медичної експертизи № 24 до експертизи трупу № 307/22 від 04.06.2015 року , встановлено, що враховуючи локалізацію і характер тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_15 , не виключена можливість їх утворення при обставинах , на які вказує ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту 03.06.2015 року.

Показання обвинуваченого при проведенні слідчого експерименту узгоджуються з протоколом огляду місця події та висновками судово-медичної експертизи, відповідно до якої судово-медична експертиза не виключає можливості утворення тілесних ушкоджень, виявлених при експертизі трупа ОСОБА_9 при обставинах, вказаних в ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 ..
За висновком судово-медичної експертизи № 674 від 24.12.2015року, на підставі описової частини висновку експерта №304 судово-медичного освідування ОСОБА_7 від 04.06.2015року, вивчення представлених медичних документів, даних матеріалів справи, будь-яких тілесних ушкоджень та об`єктивних слідів від них при освідуванні та зверненні за медичною допомогою ОСОБА_7 не виявлено. Діагноз : «ЗЧМТ. Струс головного мозку?» при наданні висновків та визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень врахований бути не може, як виставлений попередньо не спеціалістом( невропатологом, нейрохірургом), а лікарем травматологом без згадування про будь-які об`єктивні сліди травми голови.
Як вбачається з висновку експерта при проведенні судово дактилоскопічної експертизи № 134 від 19.06.2015 року .
Сліди пальців рук, вилучені 20.05.2015 року при ОМП за адресою: Слов`янський район м. Миколаївка вул. Горького буд № 1/1 :
-з розмірами 11х19мм, вилучений зі скляної пляшки «Горілочка», для ідентифікаціїї особи придатний;
-з розмірами 15х16мм, вилучений з поверхні скляної пляшки «Горілочка», для ідентифікації особи непридатний.
-з розмірами 18х20 мм, вилучений з поверхні скляної пляшки «STATUS», для ідентифікації особи непридатний.
-З розмірами 17х14 мм, вилучений з поверхні скляної пляшки «STATUS», для особи непридатний .
-З розмірами 16х13мм, вилучений з поверхні скляної пляшки «STATUS», для особи непридатний
-З розмірами 19х15 мм, вилучений поверхні скляної пляшки «STATUS», для особи непридатний
-З розмірами 31х18мм, вилучений з поверхні скляної пляшки «STATUS», для особи непридатний
Слід пальця руки, відкопійований на технічну стрічку з поверхні пластикової пляшки «Горілочка», вилучений під час огляду 20.05.2015 року при ОМП за адресою : АДРЕСА_3 , з розмірами 11х19 мм, залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Аналіз викладених доказів у їх сукупності переконує суд у тому, що вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 , інкримінованого йому кримінального правопорушення мало місце. Його вина у вчиненому повністю знайшла своє підтвердження, адії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження , небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 ..
Сукупність наведених доказів, дають підстави прийти до висновку, що саме так слід кваліфікувати дії обвинуваченого.
Сам обвинувачений не заперечує, що між ним та потерпілим ОСОБА_9 раптово виникла сварка, та внаслідок виниклих стосунків він руками відштовхнув ОСОБА_9 , внаслідок чого той впав на землю та після цього ногою наніс удар ОСОБА_9 в живіт. Виявлені на тілі ОСОБА_9 тілесні ушкодження, могли бути завдані при обставинах вказаних ОСОБА_7 , що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №307 від 21.05.2015р. та № 24 від 04.06.2015року, а також протоколом проведення слідчого експерименту від 03.06.2015 року. При проведенні якого ОСОБА_14 у присутності понятих та статиста продемонстрував, механізм нанесення ударів . Наявність виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, механізм їх утворення та їх тяжкість свідчать про умисел обвинуваченого на завдання саме тяжких тілесних ушкоджень. Про це свідчить нанесення обвинуваченим удару в живіт ногою, що останній підтвердив як під час слідчого експерименту так і в суді.

Відповідно до роз`яснень наданих в п22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. № 2 для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Встановлені у справі обставини дають підстави прийти до висновку, що умисел ОСОБА_7 був направлений саме на заподіяння тілесних ушкоджень, враховуючи, що останній під час сварки, відштовхнув руками ОСОБА_15 та той впав на землю. Після цього, коли потерпілий знаходився в такому положенні, лежачі на землі та не являв для обвинуваченого ні якої загрози. Наніс останньому удар ногою в живіт, що стало наслідком завдання тяжких тілесних ушкоджень потерпілому. При цьому дії ОСОБА_7 , який завдавши зазначених тілесних ушкоджень, припинив здійснення будь-яких дій відносно потерпілого, підтверджують наяність в його діях саме такого умислу.

В судовому засіданні обвинувачений посилається на те, що він діяв в межах необхідної оборони, які за наслідками тілесних ушкоджень потерпілому, перевищив тому вважає, що його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КК України.
Враховуючи із встановлених у справі обставин вчинення кримінального правопорушення та їх наслідків, суд не може погодитись з такими доводами обвинуваченого.
Наведені вище, встановлені в суді та підтверджені доказами обставини кримінального правопорушення, свідчать про те, що у обвинуваченого не було ніяких підстав для здійснення свого захисту від ОСОБА_9 ..
У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. № 2 зазначено, що відповідальність за ст. 118 або ст. 124 КК за вбивство чи заподіяння тяжкого тілесного ушкодження в разі перевищення меж необхідної оборони або перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця, настає лише за умови, що здійснений винним захист явно не відповідав небезпечності посягання чи обстановці, яка склалася.

В суді не знайшли свого підтвердження пояснення обвинуваченого стосовно того, що потерпілий ОСОБА_9 , під час сварки став наносити йому удари руками. В тому числі в голову внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження.

Зазначені обставини підтвердив в суді свідок ОСОБА_31 , який пояснював, що бачив ніби то як ОСОБА_9 наносив удари руками обвинуваченому а той у відповідь також наносив йому удари руками. Свідок ОСОБА_19 також пояснила, що бачила у обвинуваченого, після того як він повернувся після спілкування з потерпілим, садно на голові. Такі показання як обвинуваченого так і свідків об`єктивно не знайшли свого підтвердження, тому суд не приймає їх до уваги за зазначеними обставинами.

Як вбачається із протоколу огляду місця пригоди, де було оглянуто труп ОСОБА_9 , висновку судово-медичної експертизи №307 від 21.05.2015року, у потерпілого яких-би то не було ушкоджень на тілі , крім ушкоджень внутрішніх органів , не виявлено.

Сам обвинувачений пояснював, що лише відштовхнув руками потерпілого та наніс лише один удар ногою в живіт. Зазначені обставини спростовують показання свідка ОСОБА_31 , що під час сварки обвинувачений та потерпілий наносили один одному удари руками.

В суді встановлено, як вбачається із листа головного лікаря КЛПЗ міськлікарні ім. Леніна 01/05-1371 від 21.12.2015року, що 22.05.2015року ОСОБА_7 звертався в травматологічний пункт міськлікарні ім. Леніна з діагнозом «ЗЧМТ. Струс головного

мозку ». Проведено рентгенографію, рекомендована консультація невропатолога. Зазначені відомості не містять даних про наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень на голові у вигляді садна та ін.

З цього приводу обвинувачений пояснював, що після того , як потерпілий ОСОБА_9 наніс йому удар в голову йому було зле, тому він звертався до лікарні. Рекомендації стосовно консультації у невропатолога він не виконував, більше нікуди з не звертався та ніде не лікувався.

Відповідно до висновку судово - медичної експертизи №304 від 04.06.2015 року, будь - яких тілесних ушкоджень та об`єктивних слідів від них при освідуванні ОСОБА_7 не виявлено.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №674 від 24.12.2015року, будь-яких тілесних ушкоджень та об`єктивних слідів від них при освідуванні та зверненні за медичною допомогою ОСОБА_7 не виявлено.

Таким чином встановлені обставини та наведені докази, спростовують доводи обвинуваченого стосовно того, що він вимушений був захищатись від протиправних дій потерпілого ОСОБА_9 , який нападав на нього та наносив йому удари завдавши тілесних ушкоджень. Як зазначено вище, показання свідка ОСОБА_31 також спростовуються висновками зазначених експертиз.
Свідок ОСОБА_25 пояснив, що під час його перебування разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в одній компанії взагалі не чув та не бачив якої б то не було сварки між ними. Свідок ОСОБА_18 та ОСОБА_19 бачили лише, що потерпілий чіплявся до ОСОБА_7 і вони відходили осторонь розібратись, однак, що між ними відбувалось вони не бачили.
Таким чином в суді не знайшли свого підтвердження обставини, що свідчили б про небезпечність посягання потерпілого або обставин які склались, що свідчили б про протиправність та небезпечність дій потерпілого, що в свою чергу давали підстави обвинуваченому ОСОБА_7 на здійснення захисту від таких дій. За таких обставин доводи обвинуваченого про наявність в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 124 КК України, не підтверджено та підстав для такої кваліфікації не встановлено.
Наведені вище обставини кримінального правопорушення, встановлені в суді та об`єктивно підтверджені наведеними вище доказами, дають підстави зробити висновок, що органом досудового слідства не в повній мірі вірно вказані встановлені обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.
Так в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 після того як штовхнув ОСОБА_9 і той впав на землю, наніс йому п`ятою лівої ноги один удар в живіт та після цього наніс ще один удар носком лівої ноги в праву нижню частину тулубу.
При проведенні слідчого експерименту та в суді обвинувачений пояснював, що наніс лежачому на землі ОСОБА_38 один удар носком правої ноги. Висновком судово- медичної експертизи № 24 до експертизи трупу № 307/22 від 04.06.2015 року , встановлено, що враховуючи локалізацію і характер тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_15 , не виключена можливість їх утворення при обставинах , на які вказує ОСОБА_7 ..

Інших доказів, які б підтверджували механізм завдання тілесних ушкоджень потерпілому, як викладено в обвинувальному акті не встановлено, тому в обвинувачення слід внести зміни про механізм завдання тілесних ушкоджень потерпілому та зазначити формулювання обвинувачення визнане судом доведеним, а саме завдання обвинуваченим удару носком правої ноги в живіт ОСОБА_43 ..

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує щире каяття обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Обтяжуючою обставиною суд враховує наявність рецидиву злочину, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий за умисний злочин, судимість яка не знята та не погашена в установленому законом порядку, та вчинив новий умисний злочин.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, відповідного висновку для себе не зробив, не виправився та знову вчинив умисний тяжкий злочин, що свідчить про його не бажання стати на шлях виправлення. За таких обставин, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з 06 годин 45 хвилин 21.05.2015року. Суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування під вартою відповідно до приписів ст. 72 ч.5 КК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений.

Речових доказів у справі не має.
Судові витрати у справі , у вигляді витрат на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 134 від 19.06.2015року в сумі 491,04грн., слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на дев`ять років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін , тримання під вартою в Артемівському СІЗО УДПтСУ в Донецькій області.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 21 травня 2015року, зарахувавши, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання, строк тримання під вартою під час досудового слідства та під час судового розгляду кримінального провадження з 21 травня 2015року до дня ухвалення вироку, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судові витрати у справі , у вигляді витрат на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 134 від 19.06.2015року в сумі 491,04грн., стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же строк з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку- після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1