Справа № 592/9637/14-к
Провадження № 1-кс/592/2899/14

УХВАЛА

10 вересня 2014 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого СВ СМВ УМВС України у Сумській області ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0004795 від 04.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та обґрунтовуючи внесене клопотання зазначив, що в провадженні СВ СМВ УМВС України в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004795 від 04.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні розпочато за заявою ТОВ "Інфініто" про те, що 16.04.2014 року не установлена особа від імені ТОВ "Торговий дім Оріон-Д" уклала договір купівлі-продажу майна з ТОВ "Інфініто", з відстроченням виплати грошових коштів по договору до 16.07.2014 року та фактичним переданням у володіння останнім предмету договору, а саме: 83/100 (вісімдесят три сотих) частки нежитлового приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343, 7 (чотири тисячі триста сорок три цілих сім десятих) кв.м., за адресою: м. Суми, пр. Курський, 147, вартістю 682 030 грн. В подальшому не установлена особа від імені ТОВ "Торговий дім Оріон-Д" свої зобов`язання по виплаті грошових коштів в рахунок вартості предмету договору не виконала, і 31.07.2014 року відчужила майно по договору купівлі продажу ОСОБА_4 , чим завдала ТОВ "Інфініто" матеріального збитку на заявлену суму 682 030 грн.
Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що 16.04.2014 року між ТОВ «Інфініто» в особі єдиного керуючого Фабріціо Компіані та ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д»» в особі директора ОСОБА_5 , було укладено договір купівлі-продажу частки нежилого приміщення, який був посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований з реєстрі за № 2757, 2758. Предметом Договору є нерухоме майно: 83/100 частки нежилого приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі за текстом- Об`єкт). Пунктом 2.2. Договору було визначено, що продаж майна за домовленістю сторін вчиняється за 682 030 грн. 00 коп. (що буде конвертовано в ЄВРО еквівалентно на день оплати за курсом НБУ), які Покупець зобов`язується перерахувати на поточний рахунок Продавця на протязі трьох місяців з дня підписання даного договору, але не пізніше шістнадцятого липня дві тисячі чотирнадцятого року. Оплата може здійснюватись повністю та/або частками. На даний момент грошові кошти ТОВ «Інфініто» від ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» за даним договором не отримало. Згідно п. 3.1. Договору, передача об`єкта Продавцем і прийняття Об`єкта Покупцем, відбудеться після підписання даного договору, шляхом підписання акту приймання - передачі.
Не дивлячись на те, що Продавець не здійснив передачу майна Покупцю шляхом підписання акту-приймання передачі, а Покупець не сплатив обумовлену ціну майна за договором, право власності на вказане майно було зареєстровано за ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» 16.04.2014р.
Таким чином, ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» набуло право власності та право розпорядження нерухомим майном ТОВ «Інфініто», але гроші за договором до сьогоднішнього дня не перерахувало, тобто ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» фактично безоплатно заволоділо чужим майном.
До змісту договору не були включені типові для договорів з умовою про відстрочку платежу пункти, які забезпечують виконання Покупцем обов`язку із розрахунку з Продавцем, такі як, перехід права власності до Покупця з моменту оплати, заборона відчужувати майно до повної оплати тощо. У зв`язку з тривалими партнерськими та довірчими відносинами Фабріціо Компіані з директором ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д», він був введений в оману щодо можливих наслідків підписання договору в такій редакції.
У зв`язку з не проведенням оплати за майно, 21 липня 2014 року ТОВ «Інфініто» звернулось до Господарського суду Сумської області із позовною заявою до ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» про розірвання договору купівлі-продажу від 16.04.2014р. та повернення Об`єкту.
24.07.2014 року ТОВ «Інфініто» було подано заяву до Сумського окружного адміністративного суду про скасування рішення про реєстрацію права власності на Об`єкт за ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» та заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про державну реєстрацію права власності на майно за ТОВ «Торговий дім «Оріон- Д».
Рішення судами за вказаними позовами не винесено.
Дізнавшись про судові справи та можливість накладення арешту на Об`єкт, не маючу наміру сплатити кошти за Договором та повернути Об`єкт у власність Продавця, ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» в особі директора ОСОБА_5 перереєструвала Об`єкт за договором купівлі-продажу від 31.07.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_7 , зареєстрованим за №1110 на фізичну особу ОСОБА_4 .
У зв`язку з чим ТОВ «Інфініто» звернулося в особі представника до правоохоронних органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, оскільки вважає, що ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д», маючи прямий умисел на заволодіння майном ТОВ «Інфініто» в інтересах ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д», користуючись довірчими відносинами з директором ТОВ «Інфініто» Фабріціо Компіані та увівши його в оману, шляхом зловживання довірою незаконно привласнило майно іншої юридичної особи, а згодом, з метою унеможливлення виконання в майбутньому судового рішення про повернення майна, уклали від імені Товариства договір про відчуження цього майна, за яким Об`єкт формально був перереєстрований на ОСОБА_4 .
В результаті зазначених вище обставин ТОВ «Інфініто» було завдано матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.
Відповідно до інформації Реєстру прав власності на нерухоме мано станом на 08.09.2014 року 83/100 (вісімдесят три сотих) частки нежитлового приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343, 7 (чотири тисячі триста сорок три цілих сім десятих) кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу від 31.07.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_7 , зареєстрованим за №1110 належать фізичній особі ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 .
Наявність у керуючого ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» умислу направленого на шахрайське заволодіння шляхом зловживання довірою вказаним нерухомим майном підтверджується фактом його відчуження 31.07.2014 року після подачі ТОВ «Інфініто» позовів до суду 21.07.2014 року, про які їм було повідомлено, як відповідачу.
Крім того, відповідно до роздруківки руху грошових коштів по рахунку ТОВ «Інфініто» за період з 31.03.2014 року по 30.06.2014 року грошові кошти на рахунок товариства від ТОВ "Торговий дім Оріон-Д" повністю чи частково у сумі 682 030 грн. не надходили.
Враховуючи те, що об`єкт нерухомого майна 83/100 (вісімдесят три сотих) частки нежитлового приміщення, цех під літерою ІІІ, загальною площею 4343, 7 (чотири тисячі триста сорок три цілих сім десятих) кв.м., за адресою: м.Суми, пр. Курський, 147, вартістю 682 030 грн. є предметом на яке спрямовано кримінальне правопорушення, з метою не допущення порушень майнових прав ТОВ «Інфініто» в особі єдиного керуючого Фабріціо Компіані та звернення приміщення на користь третіх осіб, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно. Накладення арешту надасть можливість запобігти подальшому продажу майна третім особам і попередить набуття ними права власності в якості добросовісного набувача.
Допит ОСОБА_4 та керівництва ТОВ "Торговий дім Оріон-Д" в ході досудового розслідування не проводився, з метою запобігання подальшого відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб, до накладення на нього арешту.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про накладення арешту.
Захисник ОСОБА_4 - ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення клопотання посилаючись на відсутність доказів у накладенні арешту майна
Розглянувши клопотання та додані до нього документи, з`ясувавши думку слідчого, вважаю, що вказане клопотання слідчого, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України має бути залишене без задоволення в зв`язку з наступними обставинами.
Згідно ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В ст. 170 КПК України визначені підстави для арешту майна. Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Таким чином, за змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
З пояснень слідчого в судовому засіданні встановлено, що у даному кримінальному провадженні підозра нікому на теперішній час не повідомлена, та не встановлено хто є власником зазначеного в клопотанні майна.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Тому відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному правопорушенні, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України.
Крім того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Слідчий не позбавлений можливості відповідно до ст.. 110 КПК України винести мотивовану постанову, щодо даного майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ СМВ УМВС України у Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0004795 від 04.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1