АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги обвинувачених та їх захисників у кримінальному провадженні № 0004536 від 13.05.2015 року на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року, -
за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_7 ,
сторони захисту: захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України,
зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,-визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України,
який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_3 , раніше неодноразово
судимий-
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно з вироком суду ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , будучи раніше неодноразово судимими за корисливі злочини та маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, належних висновків для себе не зробили і знову вчинили умисний злочин.
Так, 13.05.2015 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 23 по вул. Ушинського в м. Києві, побачивши автомобіль «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вирішили таємно викрасти з нього чуже майно за попередньою змовою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів відкрутили з автомобіля «БМВ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та два задніх колеса, вартістю 2638 грн. 50 коп. кожне, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 5277 грн.
Далі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 почали відкочувати колеса з двору будинку, проте свій злочинний умисел не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками міліції.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи фактичні обставини справи просить вирок суду першої інстанції змінити, пом`якшивши ОСОБА_10 покарання до 1 року позбавлення волі та, застосувавши положення ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
Адвокат зазначає, що суд першої інстанції належним чином не врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, роль обвинуваченого, стан здоров`я та його сімейний стан, і обставини, які пом`якшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі та додатках до неї, також просить вирок суду змінити, пом`якшивши призначене йому покарання до 1 року позбавлення волі.
Апелянт звертає увагу на те, що районний суд при винесенні вироку не врахував його щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілого, те , що він одружений і має на утриманні неповнолітню дитину і дружину, яка не працює, а також те, що з 2012 року він перебуває на обліку у ВІЛ центрі, зараз має ВІЛ інфекцію останньої стадії, та хворобу Боткіна.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити, пом`якшити ОСОБА_11 покарання, призначивши йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
Захисник зазначає, що покарання призначене судом першої інстанції у виді 3 років позбавлення волі є надто суворим, оскільки судом при визначенні виду та строку покарання не було дотримано вимог ст. 65 КК України, а саме: не було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. Також захисник зазначає, що ОСОБА_11 перебуває в цивільному шлюбі, проживає разом із цивільною дружиною та її дитиною і має на утриманні бабусю пенсіонерку.
Обвинувачений ОСОБА_11 в своїй апеляційній скарзі, посилаючись на щире каяття, співпрацю з органами досудового слідства, на те, що потерпілий претензій не має, а також на те, що він перебуває в цивільному шлюбі і має спільну дитину інваліда, просить вирок суду першої інстанції змінити, пом`якшивши призначене йому покарання.

Іншими учасниками судового провадження вирок не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинувачених та їх захисників, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, вивчивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово кожного з обвинувачених, обговоривши апеляційні вимоги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і учасники судового провадження у такому випадку позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, перегляду в апеляційній інстанції підлягає лише рішення суду першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кожного за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

Призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, його роль у вчиненні цього злочину, дані про його особу, в тому числі і ті, на які посилаються обвинувачений та його захисник в своїх апеляційних скаргах, зокрема: те, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, страждає на СНІД, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено.
Судом першої інстанції також враховано, що ОСОБА_10 вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за корисливі злочини, останній раз 02.10.2014 року був засуджений за ч.2 ст. 309 КК України, але звільнений від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України « Про амністію в 2014 році». Проте, через незначний проміжок часу знову вчинив кримінальне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів уважає, що ОСОБА_10 призначено покарання у відповідності з вимогами ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про його особу, обставин, які пом`якшують покарання, в тому числі і тих, на які посилаються у своїх апеляційних скаргах обвинувачений і його захисник, та за відсутності обставин, які обтяжують покарання.

Твердження апелянтів про те, що судом не враховано стадію вчинення злочину, а тому призначено надмірно суворе покарання, колегія суддів уважає надуманими, оскільки строк покарання обвинуваченому визначений з урахуванням положень ст. 68 КК України і не перевищує двох третин максимального строку такого виду покарання як позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 .

Призначаючи ОСОБА_11 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, його роль у вчиненні цього злочину, дані про його особу, в тому числі і ті, на які посилаються обвинувачений та його захисник в своїх апеляційних скаргах.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено.
Судом першої інстанції також враховано, що ОСОБА_11 вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за корисливі злочини, але через незначний проміжок часу знову вчинив кримінальне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів уважає, що ОСОБА_11 призначено покарання у відповідності з вимогами ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про його особу, обставин, які пом`якшують покарання, в тому числі і тих, на які посилаються у своїх апеляційних скаргах обвинувачений і його захисник, та за відсутності обставин, які обтяжують покарання.

Твердження апелянтів про те, що судом не враховано стадію вчинення злочину, а тому призначено надмірно суворе покарання, колегія суддів уважає надуманими, оскільки строк покарання обвинуваченому визначений з урахуванням положень ст. 68 КК України і не перевищує двох третин максимального строку такого виду покарання як позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_9 .

Колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покарання призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, таке покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той же строк з дня вручення їм її копії.

С У Д Д І:

_________________ _________________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1759/2015, Категорія КК: ч. 2 ст. 185
Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_14
Доповідач ОСОБА_1