АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2138/15 Справа № 183/5428/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
законного представника потерпілого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_11 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року, яким:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, без освіти, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20 січня 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, 09 липня 2014 року Синельниківським міськрайонним судом звільнений на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію у 2014 році»,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст.76 КК України ОСОБА_10 зобов`язаний: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Цим же вироком стягнуто з ОСОБА_10 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_8 у рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 гривень.

Вироком суду встановлено, що 10 листопада 2014 року близько 18 годині ОСОБА_10 перебував у роздягальні ЗОШ №6, яка розташована по вул. З.Білої буд.6 м.Новомосковська Дніпропетровської області, де почув як у лівому кармані куртки, яка висіла на вішалці зателефонував мобільний телефон марки «Samsung Galaxy GT-S 6810». В цей час у ОСОБА_10 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , а саме мобільного телефону марки «Samsung Galaxy GT-S 6810».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 10 листопада 2014 року близько 18 годині 05 хвилин знаходячись у роздягальні ЗОШ №6, яка розташована по вул.З.Білої буд.6 м.Новомосковська Дніпропетровської області діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, таємно викрав з куртки неповнолітнього ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy GT-S 6810» з картою пам`яті «Місго SD 16 GD» та сім картою «МТС», який належить ОСОБА_7 .. Вартість викраденого майна згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1502-15 від 15 квітня 2015 року складає 1628,15 гривень.

Після чого ОСОБА_10 з місця скоєння злочину втік та розпорядився майном ОСОБА_7 на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток останньому на загальну суму 1628,15 гривень.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду, перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини, кваліфікацію вчиненого злочину та фактичних обставин справи, просить вирок суду першої інстанції скасувати, та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_11 зазначив, що вирок суду першої інстанції ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_10 матеріальну шкоду визнав та відшкодував в повному обсязі, позовні вимоги щодо моральної шкоди заперечував, вважаючи їх необґрунтовано завищеними, а суд, всупереч положенням ч.3 ст.349 КПК України, не досліджуючи доказів на підтвердження розміру завданої потерпілій моральної шкоди, матеріального становища обвинуваченого та інших обставин, які мали істотне значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення у відповідній частині, діючи виключно на власний розсуд, зменшив суму відшкодування моральної шкоди, не навівши у вироку належних і достатніх підстав і мотивів для прийняття такого рішення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_11 та просила їх задовольнити, думку представника потерпілого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення захисника Вислоцької та обвинуваченого ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили її відхилити, а вирок суду 1-ї інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження щодо обґрунтованості доводів апеляційної скарги прокурора, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог КПК України, а саме істотне обмеження прав як обвинуваченого, так і потерпілого, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ч.3 ст.349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч.1 ст.91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд 1-ї інстанції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, представником потерпілого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні заявлявся цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 8000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 позовні вимоги, в частині відшкодування моральної шкоди не визнав, вважаючи розмір моральної шкоди необґрунтовано завищеними.

Суд першої інстанції не врахував таку позицію обвинуваченого, не дослідивши наданих потерпілим доказів на підтвердження позовних вимог, внаслідок чого на власний розсуд зменшив суму відшкодування моральної шкоди з 8000 гривень до 1000 гривень, не навівши у вироку належних і достатніх підстав і мотивів для таких висновків.

Не враховано судом і положень п.3 ч.1 ст.91 КПК України, згідно з якими вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням є обов`язковим предметом доказування, а отже невизнання цивільного позову чи визнання його частково позбавляє суд права діяти у спосіб, передбачений ч.3 ст.349 КПК України.

Отже, безпідставне застосування ч.3 ст.349 КПК України є, відповідно до ст.412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у тому числі права на захист, що перешкодило повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому враховуючи, що розгляд провадження судом першої інстанції відбувався за скороченою процедурою, без дослідження доказів, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені місцевим судом порушення, у зв`язку з чим, вказані обставини, згідно із п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення, та на підставі ст.415 КПК України, судова колегія вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді 1-ї інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону, врахувавши вимоги ст.69-1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_11 задовольнити.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_10 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді