Справа № 461/1649/15-к
Провадження № 1-кс/461/5423/15
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, зареєстрованому у квартирі АДРЕСА_1 , проживаючому у будинку АДРЕСА_2 -
старший слідчий-криміналіст слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, ДМС та ДПС управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області радник юстиції ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали внесене клопотання з підстав, викладених у ньому та просили таке задоволити.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили проти задоволення клопотання.
Розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників процесу, приходжу до наступного висновку.
ОСОБА_5 19.08.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Наявність підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що належить до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалого тримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ Калашников проти Росії від 15 липня 2002 року).
Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що такий підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а також всі співучасники вчиненого ним злочину на даний час не встановлені, у зв`язку із чим є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на співучасників та свідків вчиненого злочину, продовжити свою злочинну діяльність та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а відтак приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, а ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбаченої ч.4 цієї статті.
Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України проходжу до висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.
Абзацом 2 ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що в ухвалі судді зазначаються, які обов`язки з передбачених ст.194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.
На підставі вказаного, вважаю необхідним визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваному у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя
клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 задоволити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з часу затримання.
В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду згідно виклику;
- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідного органу свій паспорт для виїзду за кордон.
Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 .
Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 16 жовтня 2015 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області на протязі п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1