АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2646/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволеноклопотання старшого слідчого вОВС ГСУ МВС України ОСОБА_11 , яке погоджене із прокурором 1-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 листопада 2015 року включно, без визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Смига Дубенського району Рівненської області, громадянина України, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з таким рішенням,захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали в інтересах підозрюваногоОСОБА_10 апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого і застосувати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. На думку апелянта, клопотання старшого слідчого не містить жодного доказу на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України. Також захисник зазначає, що в матеріалах, доданих до клопотання, немає жодного доказу, що переглянуті слідчим відеозаписи були зняті саме 31 серпня 2015 року біля будівлі Верховної Ради України та що вони є автентичними і не піддавались змінам. При цьому апелянт вказує, що протоколи огляду відеозаписів від 03 вересня 2015 року не містять відомостей, хто саме створив дані відеозаписи і яким чином вони опинились у слідчого. Крім того, автор апеляції зазначає що протоколи допитів потерпілого ОСОБА_13 і потерпілого ОСОБА_14 по суті є ідентичними та жодний із потерпілих не вказує на ОСОБА_10 як на особу, що вчинила злочин.

На думку захисника, у кримінальному провадженні відсутні жодні об`єктивні дані, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відносно ОСОБА_10 . Також автор апеляції стверджує, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 було суттєво порушено право підозрюваного на захист, оскільки, як зазначає апелянт, старшим слідчим було надано стороні захисту копію клопотання про обрання запобіжного заходу та доданих до нього матеріалів, які суттєво відрізняються від клопотання та доданих до нього матеріалів, які були подані до суду.
Крім того, захисник скаржиться, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не були розглянуті заяви шістьох народних депутатів України про взяття ОСОБА_10 на поруки, а також не враховано стан здоров`я підозрюваного.
Захисник ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистої поруки народних депутатів України ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Зокрема, апелянт зазначає, що ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання в місті Києві, місце роботи, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка не працює і перебуває на обліку в центрі зайнятості. При цьому захисник вказує, що ОСОБА_10 позитивно характеризуються як за місцем своє роботи, так і багатьма громадськими організаціями, представниками української культури, мистецтва, науковими працівниками та волонтерськими організаціями. Також захисник вважає, що, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 184 та п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, в клопотанні старшого слідчого та в повідомленні про підозру взагалі не міститься викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294 та ч. 2 ст. 345 КК України, а саме організації чи активної участі у масових заворушеннях, або фактів умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Крім того, апелянт зазначає, що слідчим суддею не були розглянуті клопотання народних депутатів України про передачу ОСОБА_10 на поруки та стверджує, що в клопотання старшого слідчого про обрання запобіжного заходу було внесено завідомо неправдиві дані про відсутність у ОСОБА_10 місця реєстрації в місті Києві і про вчинення ним раніше кримінальних правопорушень.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 непідлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління МВС України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005672 від 31 серпня 2015 року за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 та інших невстановлених досудовим слідством осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345 КК України.

Що стосується безпосередньо ОСОБА_10 , то органи досудового розслідування вважають встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися в активній участі у масових заворушеннях, що супроводжувались насильством над особами, опором представникам влади із застосуванням зброї та інших предметів, які використовувалися, як зброя, що призвели до загибелі людей інших тяжких наслідків, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 294 КК України, а також умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

04 вересня 2015 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України.

Того ж числа старший слідчий вОВС ГСУ МВС України ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором 1-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, спеціалістів, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
11 вересня 2015 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва дане клопотання старшого слідчого було задоволено та щодо ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 листопада 2015 року включно, без визначення розміру застави.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч ствердженням апелянтів, встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Такими даними є протоколи допитів потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які пояснили, кожен окремо, що під час несення ними служби по охороні громадського порядку біля адміністративної будівлі Верховної Ради України ОСОБА_10 , приймаючи активну участь у масових заворушеннях, наніс кожному з них удари резиновою палицею, а також намагався нанести тілесні ушкодження іншим солдатам.

Крім того, з протоколів огляду відеозаписів та додатків до них у вигляді фото зображень вбачається, що особа, схожа на ОСОБА_10 , з гумовою палицею в руці вчиняє активні насильницькі дії щодо осіб, які несуть службу по охороні громадського порядку біля адміністративної будівлі Верховної Ради України.

Саме ОСОБА_10 , як особу, яка приймала активну участь у масових безпорядках біля адміністративної будівлі Верховної Ради України, впізнав потерпілий ОСОБА_14 під час пред`явлення йому для впізнання за фотознімками фотографій 20 осіб.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_10 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисників про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також з огляду на суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у скоєнні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилаються старший слідчий і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюванийОСОБА_10 , всупереч його запевненням, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Про наявність таких ризиків свідчить і те, що значна кількість учасників масових заворушень ще не встановлена і, не будучи ізольованим від суспільства, ОСОБА_10 матиме можливість допомоги їм уникнути кримінальної відповідальності, тобто таким чином перешкодити кримінальному провадженню. Тому слідчий суддя обґрунтовано визначив, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_10 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисники посилаються в своїх апеляціях.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя обґрунтовано не визначив підозрюваному ОСОБА_10 розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у злочинах, вчинених із застосуванням насильства.

Таким чином, доводи апеляційних скарг захисників щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

З огляду на те, що слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, то він і не вирішував питання щодо клопотань народних депутатів України про передачу їм ОСОБА_10 на особисту поруку.

Такі ж клопотання, але в значно більшій кількості як депутатів, так і інших осіб були подані і до суду апеляційної інстанції. Зокрема, це клопотання про передачу ОСОБА_10 на особисту поруку від письменника голови Української військової організації ОУН ОСОБА_53 , від голови наглядової ради «Української асоціації власників зброї» ОСОБА_54 , від голови Івано-Франківської обласної ради ОСОБА_55 , від колективу Ради Недержавного аналітичного центру «Українські студії стратегічних досліджень», від голови Львівської обласної ради ОСОБА_56 , від голови Тернопільської обласної ради ОСОБА_57 , від народних депутатів України ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 та інших, всього 28 депутатів. Також до суду надійшли клопотання про зміну ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, від голови Християнського товариства українців в Італії Олеся Городецького, від директора Науково-дослідного інституту Українознавства ОСОБА_64 , від голови Української Громади Іспанії ОСОБА_65 , від голови Спілки українців в Португалії Павла Садохи, від голови Союзу українських організацій ОСОБА_66 .

Враховуючи те, що на теперішній час відсутні підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, то перелічені вище клопотання народних депутатів і інших осіб не можуть бути задоволені.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається, а ті недоліки досудового розслідування, на які звернута увага в апеляційних скаргах, не впливають на зміст тих даних, які стосуються обґрунтованості повідомленої ОСОБА_10 підозри.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2015 року, якою задоволеноклопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_11 , погоджене із прокурором 1-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 листопада 2015 року включно, без визначення розміру застави,щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4