АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_9

адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2015 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах народного депутата України ОСОБА_8 на бездіяльність Генерального прокурора України та зобов`язання вчинити певні дії.

Таке рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що скарга не підлягає розгляду в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки вказана норма закону передбачає вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення на досудовому провадженні, а бездіяльність Генерального прокурора України щодо неналежного складення повідомлення про підозру, необхідності особистого роз`яснення Генеральним прокурором України суті підозри та прав підозрюваному не може бути предметом оскарження за цією нормою закону під час досудового розслідування.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою задовольнити скаргу на бездіяльність Генерального прокурора України та зобов`язати вчинити певні дії.

Не погодившись з відсутністю права на оскарження бездіяльності Генерального прокурора України, адвокат ОСОБА_7 в обґрунтування своїх вимог указує, що зазначена у скарзі бездіяльність відноситься до переліку випадків оскарження бездіяльності сторони обвинувачення, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, а саме бездіяльність прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

На думку адвоката ОСОБА_7 , з урахуванням положень ст.ст. 36, 276-278, ст. 481 КПК України повідомлення про підозру народному депутату України ОСОБА_8 мало бути складено особисто Генеральним прокурором України та у день його складення вручено ним особисто з роз`ясненням прав підозрюваному, у зв`язку з чим прокурор не здійснив процесуальних дій, які зобов`язаний був вчинити у визначений кримінальним процесуальним законом строк до 24 годин для вручення складеного повідомлення про підозру, водночас така бездіяльність Генерального прокурора України порушила права народного депутата України ОСОБА_8 та може бути оскаржена захисником підозрюваного на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, доповнивши скаргу на бездіяльність вимогою про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України, складеного 04 червня 2015 року; заперечення прокурора щодо доводів як апеляційної скарги, так і скарги на бездіяльність прокурора; вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 18 червня 2015 року адвокат ОСОБА_7 в інтересах народного депутата України ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність Генерального прокурора України та зобов`язання вчинити певні дії, де вказав на порушення прав народного депутата України ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що Генеральний прокурор України особисто не склав повідомлення про підозру ОСОБА_8 та у визначений кримінальним процесуальним законом строк особисто не вручив його ОСОБА_8 з роз`ясненням прав підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2015 року відмовлено у задоволенні зазначеної скарги з тих підстав, що бездіяльність Генерального прокурора України, яка оскаржується адвокатом ОСОБА_7 , не підлягає оскарженню в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, тобто слідчий суддя застосував положення ч. 4 ст. 304 КПК України, які передбачають відмову у відкритті провадження за скаргою та, фактично не розглянувши скаргу по суті, прийняв рішення про відмову у її задоволенні, таким чином позбавивши скаржника можливості оскаржити це рішення в апеляційному порядку згідно з ч. 6 ст. 304 КПК України.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст.ст. 8, 55, 129 Конституції України, положення ч. 6 ст. 9 КПК України та висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в ухвалі від 29 жовтня 2015 року, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 щодо незаконності рішення слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвала від 10 липня 2015 року підлягає скасуванню.

За вказівками Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які в силу ч. 2 ст. 439 КПК України є обов`язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді і які містяться в ухвалі від 29 жовтня 2015 року про скасування ухвали судді-доповідача Апеляційного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2015 року з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді необхідно повно та всебічно перевірити доводи апеляційної скарги, звернувши при цьому увагу на доводи, викладені в касаційній скарзі адвоката, а також в доповненнях до неї, в тому числі щодо дотримання вимог ст. 481 КПК України при здійсненні повідомлення про підозру.

Разом з цим, до вирішення питання про можливість дослідження доводів скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах народного депутата України ОСОБА_8 на бездіяльність Генерального прокурора України та зобов`язання вчинити певні дії, а саме щодо дотримання вимог ст. 481 КПК України при здійсненні повідомлення про підозру, колегія суддів уважає необхідним перевірити дотримання вимог кримінального процесуального закону при зверненні адвоката зі скаргою до суду.

За матеріалами судового провадження 04 червня 2015 року виконувачем обов`язків Генерального прокурора України ОСОБА_10 складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України, яке у зв`язку з неможливістю його вручення підозрюваному, в цей же день направлено ОСОБА_8 за місцем його проживання.

Зі змісту скарги адвоката ОСОБА_7 , яка була подана до Печерського районного суду м. Києва 18 червня 2015 року, вбачається, що ним оскаржується бездіяльність Генерального прокурора України, яка в тому числі полягає й у недотриманні вимог ст. 278 КПК України, відповідно до яких письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а в даному випадку, враховуючи положення ст. 481 КПК України, здійснюється Генеральним прокурором України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З огляду на предмет скарги адвоката ОСОБА_7 , зокрема щодо нездійснення прокурором інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк та враховуючи, що повідомлення про підозру не є рішенням у формі постанови, десятиденний строк оскарження бездіяльності Генерального прокурора України, виходячи з положення ст. 278 КПК України, для адвоката сплинув 16 червня 2015 року, а зі скаргою до суду він звернувся лише 18 червня 2015 року, тобто за межами процесуального строку оскарження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки адвокат ОСОБА_7 , звернувшись до суду зі скаргою на бездіяльність Генерального прокурора України, не порушив питання про поновлення пропущеного процесуального строку, колегія суддів уважає, що його скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 липня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність Генерального прокурора України та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність Генерального прокурора України та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала не порушила питання про поновлення процесуального строку.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________________ __________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

_________________ _________________

ОСОБА_4 ОСОБА_5

ЄУНС: 757/21355/15-к
№ апеляційного провадження 11-сс/796/3302/2015
Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1