Справа № 536/1746/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04 червня 2015 року за № 0000728 про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця і жителя АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 обвинувачується в закінченому замаху на умисне вбивство ОСОБА_6 .

В зв`язку з тим, що судове провадження не завершене, а строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується прокурор заявив клопотання про продовження заходу забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою посилаючись, що заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу продовжують існувати.

Потерпілий ОСОБА_6 заперечував щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого посилаючись, що брата він пробачив.

Захисник адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили змінити його на домашній арешт посилаючись, що ризики, які існували на час його обрання перестали існувати.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити на максимальний строк враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі «Гаркавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Отже, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 , опинившись на волі, може перешкоджати встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він підозрюється і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; мотиви, за яких вчинені дії, що ставляться йому у провину, а також його моральні якості та репутація, враховані при обранні запобіжного заходу, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, за сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_8 вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, у тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових злочинів.

Так як дане кримінальне провадження стосується підозри у насильницькому злочині, суд, вважаючи необхідним продовжити тримання під вартою обвинуваченого, і керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

Керуючись ст. ст. 27, 177, 178, 183, 197, 205 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тримання під вартою продовжити на строк шістдесят днів, з 24 вересня 2015 року по 23 листопада 2015 року включно і утримувати його у Полтавській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№ 23).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3