У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
07 серпня 2015 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 при прийнятті апеляційних скарг на вирок суду першої інстанції та перевірці на відповідність ст.396 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину за ч.1 ст.119 КК України та призначено покарання 3 роки обмеження волі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2354,83 коп. матеріальної шкоди та 100000 грн. на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди.
Вказаний вирок представник потерпілого захисник ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_2 оскаржили в апеляційному порядку.

Разом з тим, апеляційна скарга представника потерпілого захисника ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому її слід залишити без руху з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст.396 КПК України апеляційній скарзі зазначаються: 1) найменування суду апеляційної інстанції; 2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; 4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; 5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів; 6) перелік матеріалів, які додаються.

Перелік обставин, за яких суд першої інстанції скасовується апеляційним судом та постановляється новий містить ч.1 ст.420 КПК України.

Так, вказаною нормою передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Проте апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 не містить посилання на жодний з пунктів ст.420 КПК України.
Так, в апеляційній скарзі представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.2 ст.121 КК України. При цьому не зазначив, якими доказами він обґрунтовує доведеність вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 та на його думку іншими особа, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Крім цього, відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України захисник не обґрунтував у зв`язку з чим повинен бути ухвалений новий вирок апеляційним судом та які порушення мають бути усунені при цьому.
Відповідно до ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст.396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.
На підставі викладеного, керуючись ст.396, 399 КПК України, суддя, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу представника потерпілого захисника ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області 17 червня 2015 року - залишити без руху.
Надати представнику потерпілого захиснику ОСОБА_5 строк для усунення недоліків терміном 15 днів.

Суддя Апеляційного суду ОСОБА_1
Рівненської області